Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до ВАТ «Черкаський завод телеграфної апаратури» про стягнення невиплаченої заробітної плати, інфляційних та моральної шкоди, вказуючи на те, що з 20.01.2006 року він був прийнятий на роботу в ВАТ Черкаський завод телеграфної апаратури (далі - завод) на посаду контролера КПП 2 класу у ВОЗОР (73) з оплатою праці згідно штатного розпису (наказ від 18.01.06р. № 05). При звільненні 30.03.2006 року йому не виплатили розрахункові кошти. Його заробітна плата, в середньому, складала 600 грн. Звільнився він за згодою сторін. Після звільнення він самостійно шукав собі роботу, але підходящої не знайшов, тому знову поступив па роботу в ВАТ Черкаський завод телеграфної апаратури (далі - завод) на посаду контролера КПП 2 класу у ВОЗОР (73) з оплатою праці згідно штатного розпису (наказ від 07.07.2006р. № 20). І знову завод з ним розраховувався не вчасно, видавалися зрідка аванси в сумі 100-200 гривень, тому знову склалася за заводом перед ним заборгованість із заробітної плати, тому він вирішив звільнитися, подав заяву про звільнення 13.04.2007 року за власним бажанням, про що був виданий наказ від 13.04.2007 року № 7. Але і цього разу з ним завод не розрахувався. В зв"язку з порушенням трудових прав йому заподіяна заводом моральна шкода, яка виражається в фізичних та психічних стражданнях, бо він, відпрацювавши добросовісно згідно обох трудових договорів, не отримав належні йому кошти, якими зараз розпоряджається завод, роботу йому не просто знайти, тому він змушений переносити важкі душевні страждання, і змушений позичати гроші на прожиття. Вважає, що дії відповідача принижують його честь і гідність. Суму моральної шкоди він оцінює в 2700 (дві тисячі сімсот) гривень. Просить стягнути заборгованість по заробітній платі, моральну шкоду в сумі 2700 грн. та інфляційні. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав частково та просив суд стягнути заборгованість по заробітній платі за виключенням 50 грн., які йому були виплачені та інфляційні, в частині стягнення моральної шкоди відмовився. Представники відповідача Кулік Н.Ф. та Кривцова Л.П. позов визнали частково. Проти задоволення позову в частині стягнення невиплаченої заробітної плати не заперечувала, а в частині стягнення інфляційних та моральної шкоди, просили суд відмовити. Заслухавши пояснення позивача, представників відповідача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 20.01.2006 року згідно наказу від 18.01.06р. № 05 позивач був прийнятий на роботу в ВАТ Черкаський завод телеграфної апаратури на посаду контролера КПП 2 класу у ВОЗОР (73) з оплатою праці згідно штатного розпису. При звільненні 30.03.2006 року позивачу не виплатили розрахункові кошти всупереч вимогам ст.ст.47. 116 КЗпП України, не видали довідку про зарплату всупереч ст. 49 КЗпП України. Звільнився позивач за згодою сторін, п.1 ст.36 КЗпП України, про що мається наказ від 30.03.2006 року № 19. Як вказує позивач, після звільнення він самостійно шукав собі роботу, але підходящої не знайшов, тому знову влаштувався па роботу в ВАТ Черкаський завод телеграфної апаратури на посаду контролера КПП 2 класу у ВОЗОР (73) з оплатою праці згідно штатного розпису, про що свідчить наказ від 07.07.2006р. № 20. 13.04.2007 року позивач подав заяву про звільнення за власним бажанням і згідно наказу від 13.04.2007 року № 7 був звільнений. Згідно довідки ВАТ «Черкаський завод телеграфної апаратури» заборгованість по заробітній платі позивача складає 2687, 41 грн. Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства , установи, організації, проводиться в день звільнення. Про нараховані суми , належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Як встановлено в судовому засіданні, та згідно довідки ВАТ «Черкаський завод телеграфної апаратури» заборгованість по заробітній платі позивача складає 2687, 41 грн. Позивач неодноразово звертавсь до адміністрації підприємства з приводу виплати заборгованості з оплати праці, однак йому було безпідставно відмовлено, через відсутність коштів. За таких обставин суд вважає, що підлягають до задоволення вимоги позивача в частині стягнення з ВАТ ЧЗТА заборгованості по заробітній платі в сумі 2687, 41 грн. Крім того суд вважає, що поскільки відповідач прострочив позивачу виплату заробітної плати, розрахункових коштів, то, враховуючи, що відбувається щомісячне збільшення рівня інфляції, та у відповідності до умови ст.34 Закону України "Про оплату праці", відповідач зобов"язаний провести індексацію коштів, які підлягають до стягнення. Згідно довідки, наданої в судовому засіданні, сума інфляційних виплат складає 426, 64 грн. Підлягають до стягнення з ВАТ «ЧЗТА» на користь держави державне мито в сумі 51 грн. та 30 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved