Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-08 00:00:00

[PERSON]. звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням виконавчого комітету Сімферопольської міської ради від 06.08.1963 р. його батьку [PERSON]. було виділено земельну ділянку для будівництва будинку за адресою: [ADDRESS] В зв'язку із скрутним матеріальним становищем батько на цієї ділянці збудував лише тимчасову будівлю та цоколь основного будинку. Після смерті [PERSON]. [INFO]. він прийняв спадщину за фактом та став проживати у зазначеній будівлі до теперішнього часу із сім'єю. В зв'язку з тим, що будівлі не були здані до експлуатації, нотаріус відмовив в оформленні спадщини. Вважає, що в порядку спадкоємства до нього перейшло право батька на безстрокове користування спірною ділянкою. У 2005 р. дізнався, що рішенням 25-ї сесії 4-го скликання Сімферопольської міської ради від 25.09.2005 р. №406 цю ділянку виділено [PERSON]. та їй видано державний акт від 25.09.2005 р. про право власності на неї. Вважає зазначені дії Сімферопольської міської ради неправомірними, бо при вирішенні питання про передачу спірної ділянки [PERSON]. не було утворено комісії з виходом на місце для встановлення наявності на ділянці будівель та проживаючих осіб. Крім того, вважає що, також, за правилами набувальної давності згідно ст..344 ЦК України та ст..119 ЗК України органи виконавчої влади повинні були передати земельну ділянку у його власність. Неодноразово уточнивши свої вимоги, просив скасувати вказані рішення міської ради, державний акт [PERSON]. на землю, визнати за ним право безстрокового користування землею, право власності на будівельні матеріали та право добудувати будинок й здати його до експлуатації. В судовому засіданні позивач та його представник пояснили, що позивач фактично прийняв спадщину після смерті батька [PERSON]. у вигляді тимчасової будівлі, яка розташована по[ADDRESS]. Він сплачував податок на землю, страхував будівлю, збудував гараж на території, неодноразово робив ремонт, відкрито користувався будинком, де багато років проживала його родина. Але при прийнятті рішення про передачу земельної ділянки відповідачці, це враховано не було. Відповідачка [PERSON]. та її представник позов не визнали та пояснили, що рішення сесії Сімферопольської міської ради були прийняті відповідно до діючого законодавства, документів про те, що на ділянці знаходилася будівля і на неї зареєстроване право власності не було. Померлим [PERSON]. договір про безстрокове користування не укладався, земельна ділянка була надана для будівництва та сдачі будинку в експлуатацію у встановлений рішенням міськради строк. Державний акт на земельну ділянку, розташовану по[ADDRESS] виданий на законних підставах. Крім того, позивач почав будувати тимчасову будівлю після того, як дізнався, що [PERSON]. отримала держакт на земельну ділянку. Представник КРФ ДП «Центр Державного земельного кадастру при держкомітеті України по земельних ресурсах» пояснив, що КРФ ДП «ЦДЗК» не є розпорядником землі, геодезична зйомка місцевості носить рекомендаційний характер і не є обов'язковою при прийнятті рішення на сесії міської ради. При проведенні зазначеної зйомки досліджується тільки земельна ділянка, питання про будівлі та інше на досліджуються. Представник Сімферопольської міської ради у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Згідно заперечень, наданих Сімферопольською міською радою, міська рада мала право розпоряджатися комунальним майном. [PERSON]. звернулася до міської ради із заявою про надання їй земельної ділянки в порядку встановленому законом. [PERSON]. був наданий проект відводу земельної ділянки, який складався із висновків всіх необхідних служб (ДАСК, комітет по земельних ресурсах, міська СЕС, СМБРТІ), з яких вбачалося, що земельна ділянка вільна від будівель. Крім того строк дії рішення виконавчого комітету Сімферопольської міськради від 06.08.1963 р. № 687, на яке позивач посилається в обґрунтування своїх вимог, сплинув бо вимоги до [PERSON]. про забудову земельної ділянки не виконані. Представник СМБРТІ у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у відсутності представника. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступного. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Сімферопольської міської ради народних депутатів від 06.08.1963р. № 687 анульовано договір забудови із [PERSON]. та земельна ділянка [ADDRESS] в розмірі 450 кв.м виділена [PERSON]., дозволено завершити недобудований жилий будинок та після сдачі будинка до експлуатації видати свідоцтво про право власності. [INFO]. [PERSON]. помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Сімферопольськім відділом РАГС 19.02.1985 р. Рішенням 25-ї сесії 4-го скликання Сімферопольської міської ради від 18.02.2005 р. № 378 [PERSON]. наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою земельної ділянки, пл.. 0,0459 га для будівництва та обслуговування жилого будинку за адресою: [ADDRESS] Рішенням 26-ї сесії 4-го скликання Сімферопольської міської ради від 21.04.2005р. № 406 затверджений проект землеустрою і земельна ділянка надана відповідачці у приватну власність. На підставі вказаного рішення 20.09.2005 р. [PERSON]. видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії КМ №021424. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на рішення виконавчого комітету Сімферопольської міськради від 06.08.1963р. № 687, яким його батькові було надано для забудови земельну ділянку по [ADDRESS], на його думку у постійне безстрокове користування. Вважає, що це право перейшло до нього в порядку спадкування. Також посилається на докази, що підтверджують фактичне прийняття ним спадщини, яка, як він вважає відкрилася після смерті його батька у вигляді спірної земельної ділянки та тимчасової будівлі, розташованої на ній, а саме: на квитанції про сплату ним податку за землю за адресою:[ADDRESS], на договори страхування тимчасової будівлі та інших будівель на спірній земельній ділянці, на пояснення свідків [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]. та [PERSON] ., які пояснили, що позивач [PERSON]. мешкає по [ADDRESS] разом із родиною з 1985 р., до цього часу за зазначеною адресою мешкав його батько [PERSON]. Також позивач вважає, що він добросовісно та відкрито користувався земельною ділянкою протягом 15 років, що є підставою для задоволення його вимог за набувальною давністю. Проте, судом встановлено, що згідно рішенню виконавчого комітету Сімферопольської міськради від 06.08.1963р. № 687 земельна ділянка надана [PERSON]. для добудови жилого будинку та сдачі його в експлуатацію, після чого, йому буде видано свідоцтво про право власності. З рішення не вбачається, що ділянка надана [PERSON] . у постійне безстрокове користування. Згідно ст.. 20 ЗК України (в редакції 1970 р.) відповідно до Засад земельного законодавства Союзу РСР і союзних республік право землекористування колгоспів, радгоспів та інших землекористувачів засвідчується державними актами на право користування землею. Право короткострокового тимчасового користування землею засвідчується рішенням органу, який надав земельну ділянку в користування. Право довгострокового тимчасового користування землею засвідчується актами, форма яких встановлюється Радою Міністрів Української РСР. [PERSON]. видане рішення виконавчого комітету Сімферопольської міськради від 06.08.1963 р., в якому не зазначено про надання йому земельної ділянки у безстрокове користування. Договору про надання земельної ділянки у безстрокове користування для будівництва позивачем також не надано. Вимоги про добудову будинку та сдачу його в експлуатацію [PERSON]. виконані не були. Згідно ст.. 23 ЗК України (в редакції 1970 р.) землекористувачі мають право і повинні користуватися земельними ділянками в тих цілях, для яких вони їм надані. Згідно ч. 2 ст. 36 ЗК України (в редакції 1970 р.) право користування земельною ділянкою може бути припинене при невикористанні протягом двох років підряд земельної ділянки. Земельна ділянка надавалася [PERSON] . у 1963 р. для добудови жилого будинку та сдачі його в експлуатацію, проте згідно висновку техніка СМБРТІ Безкровного В.Р., погодженого з відділом комунального господарства Сімферопольської міської ради, станом на 21.12.1968 р. на земельній ділянці, розташованій за адресою: [ADDRESS]частково закладений фундамент, частково зведений цоколь та збудована тимчасова будівля. Зазначені споруди в СМБРТІ не зареєстровані. Таким чином, після ухвалення рішення Сімферопольською міською радою народних депутатів, земельна ділянка [PERSON] . за призначенням (тобто добудова будинку та сдача його до експлуатації) не використовувалася. Після смерті [PERSON]. [INFO]., позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва в зв'язку з тим, що споруди, які знаходилися на земельній ділянці не введені до експлуатації. Згідно ст.. 22 ЗК України (в редакції 1970р.) приступати до користування наданою земельною ділянкою до встановлення відповідними землевпорядними органами меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і видачі документа, який засвідчує право користування землею, забороняється. Позивач [PERSON]. зайняв спірну земельну ділянку після смерті батька у 1985 р., зареєстрований за адресою: [ADDRESS] не був, що підтверджується копією домової книги та не заперечувалося ним в судовому засіданні. Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Вирішуючи питання про право власності спадкодавця - [PERSON]. на спірну земельну ділянку суд виходить з того, що на момент її передачі й до смерті останнього, земельні ділянки передавалися лише у користування для будівництва жилого будинку, право приватної власності на який виникало у забудовника після здачі його до експлуатації, про що видавалося відповідне свідоцтво. Розглядаючи вимоги позивача про його право на безстрокове користування земельною ділянкою в порядку спадкування після смерті батька, суд звертає увагу на те, що договір на безстрокове користування земельною ділянкою з [PERSON]. не укладався. Її було передано для добудови будинку внаслідок відмови від будівництва [PERSON]., з яким наразі такий договір був укладений та рішенням виконавчого комітету Сімферопольської міської ради він був зобов'язаний, як забудовник протягом трьох місяців оформити всю технічну документацію на будівництво та в разі неоформлення її без поважних причин, передбачено, що він втрачає право будівництва. Таким чином, на момент відкриття спадщини, до її складу право власності на будівлі, що розташовані на спірній земельній ділянці та на саму земельну ділянку або на право безстрокового користування нею, не входило, в зв'язку з чим, суд не може визнати використання земельної ділянки позивачем правомірною та вимоги про визнання за ним прав, що зазначені в позовних вимогах, в порядку спадкування після смерті батька задоволенню не підлягають. На момент смерті спадкодавця, останній вказаними правами не володів. Також, необґрунтованими є вимоги позивача про визнання за ним права власності на будівельні матеріали на підставі набувальної давності (ст.344 ЦК України), бо їх найменування та кількість в позові не зазначена, та, крім того, його право на них відповідачем не оспорюється. Є необґрунтованими також його одночасні посилання на ст.119 ЗК України, як на підставу для задоволення вимог про визнання за ним права безстрокового котистування ділянкою, бо цією нормою лише передбачено право громадян, які відкрито, безперервно користуються нею, звернутися до органів державної влади або місцевого самоврядування з клопотанням про передачу її у власність або надання у користування. У встановленому порядку [PERSON]. за наданням земельної ділянки не звертався. Суд не вбачає підстав для скасування рішень Сімферопольської міської ради 25 сесії ІV скликання №378 від 18.02.2005 р., 26 сесії ІV скликання №406 від 21.04.2005 р. та державного акту на право власності на земельну ділянку серії КМ №021424, виданого на ім'я [PERSON]. Доказів на підтвердження неправомірності цих рішень позивачем в судовому засіданні не надано. Оскаржувані рішення Сімферопольської міської ради прийняті на підставі належним чином узгодженої технічної документації в порядку передбаченому законом. На підставі ст..ст. 20,22,23, ч.2 ст.36 ЗК України (в ред.1970 р.), ч.1 ст.549 ЦК України ( в ред..1963 р.), ст..344, п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст..119 ЗК України,

Outcome: dismissed