Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-06 00:00:00

Рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області від 26 травня 2008 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON], неповнолітньої [PERSON] про виділ частки жилого будинку у натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою і за варіантом № 2, що запропоновано висновком судово-будівельної експертизи від 10 квітня 2008 року № 18-21ц Чернігівського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, [PERSON] виділено у натурі 24\100 частини будинку [ADDRESS], а саме: кімнати площею 14,24 кв м та 7,7 кв м, сарай В-1, льох під сараєм, 24\100 огорожі дощатої та виділено у користування земельну ділянку під будинком 27 кв м, під хлівом 20 кв м, під індивідуальним двором та городом 288 кв м та під двором спільного користування 12 кв.м; Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] грошову компенсацію у розмірі 1223 грн; Зобов'язано [PERSON] закласти дверні прорізи між кімнатами 1-6 та 1-5, кімнатами 1-6, 1-8 та 1-9, облаштувати двері у кімнаті 1-5; Зобов'язано [PERSON] та [PERSON] не перешкоджати [PERSON] встановити газифікацію та водопостачання своєї частини будинку; Стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати. В апеляційній скарзі відповідач [PERSON] просить скасувати зазначене рішення та ухвалити нове рішення, яким виділити позивачу приміщення за третім варіантом висновку експерта, а саме виділити у натурі кімнати 1-4 та 1-5 будинку та відповідні господарські будинки, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, тому що виділ частки як зазначено у рішенні суду порушує права відповідачів оскільки у майбутньому стане неможливим поділ будинку у натурі між співвласниками [PERSON] та [PERSON], також суд неправильно визначив розподіл судових витрат між сторонами. В іншій частині зазначене рішення суду сторонами та третіми особами не оскаржується. Відповідач [PERSON] рішення суду не оскаржує, але підтримує апеляційну скаргу [PERSON], вважає її обґрунтованою та просить задовольнити скаргу та виділити позивачу належну йому частку у будинковолодіння за третім варіантом, запропонованим у висновку експертизи та в апеляційній скарзі. Позивач [PERSON] вважає рішення суду правильним, а доводи апеляційної скарги необгрунтованими, просить відхилити апеляційну скаргу та залишити без змін рішення суду. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін та їх представників, перевіривши доводи скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача [PERSON] не може бути задоволена. За матеріалами справи встановлено, що відповідно до договору дарування від 25 січня 2006 року, посвідченого нотаріусом Варвинського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] була власником будинку [ADDRESS]. Рішенням Варвинського районного суду від 2 квітня 2007 року зазначений договір дарування визнано частково недійсним та за неповнолітньою [PERSON] визнано право власності на 3\10 частини цього будинку. Рішенням Варвинського районного суду від 9 липня 2007 року зазначений договір ще раз визнано частково недійсним та за [PERSON] також визнано право власності на 24\100 частин зазначеного будинку. Право власності на 24\100 частин будинку за [PERSON] також підтверджується витягом з реєстру права власності на нерухоме майно, видане 10 жовтня 2007 року Прилуцьким міжміським бюро технічної інвентаризації. За іншими співвласниками, [PERSON] та неповнолітньою [PERSON], право власності не зареєстровано. Відповідно до ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, при цьому може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру частки у праві власності. За висновком судової будівельно-технічної експертизи, акт № 18.21-ц від 10 квітня 2008 року Чернігівського відділення КНДІСЕ, можливі три варіанти виділу у натурі належної [PERSON] 24\100 частини у праві власності на будинок. Виділивши у натурі [PERSON] частину спірного будинку за другим варіантом висновку експерта кімнати 1-6 площею 14,24 кв м (11,0 кв м при наявності груби) вартістю 7428 грн та кімнати 1-5 площею 7,7 кв м вартістю 9597 грн, сарай В-1 вартістю 5349 грн, льох під сараєм вартістю 4060 грн та частину огорожі вартістю 295 грн, що становить 25\100(1\4) частин спірного домоволодіння, суд обґрунтовано виходив з того, що такий виділ приміщень та господарських споруд найближче відповідає частці [PERSON] у праві власності, грошова компенсація є найменшою і такий виділ не перешкоджатиме іншим співвласникам користуватися належною їм частиною будинку і не порушує їх прав. Доводи апеляційної скарги, що такий виділ порушує права на житло неповнолітньої [PERSON], якій рішенням суду від 2 квітня 2007 року виділено конкретний розмір житлової площі та у подальшому зробить неможливим поділ будинку у натурі між іншими співвласниками, не можуть бути підставою для зміни або скасування зазначеного рішення, оскільки приміщення будинку, що залишилися у спільній частковій власності [PERSON] та [PERSON], забезпечують можливість належного використання належної їм частини будинку у т.ч. і для проживання, а питання про поділ будинку у натурі між ними судом не вирішувався у зв'язку з відсутність з їх боку відповідного позову у даній справі. Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд відповідно до ст.303 ч.3 ЦПК України вважає необхідним доповнити резолютивну частину рішення суду першої інстанції зазначенням зміни ідеальної частки [PERSON], оскільки суд першої інстанції виділив [PERSON] у власність частину будинковолодіння, яка за висновком експерта становить 25\100(1\4) частин у зв'язку з технічною неможливістю виділити у натурі належні 24\100 частин, стягнув з [PERSON] на користь інших співвласників відповідну компенсацію вартості 1\100 частини у розмірі 1223 грн, проте у рішення не зазначив відповідну зміну часток у праві власності. В іншій частині рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до норм матеріального та процесуального права і доводи апеляційної скарги не дають підстав для його зміни або скасування.

Outcome: dismissed