Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] 06.10.2008 року звернулася до суду з цим позовом і вказала, що від зареєстрованого з відповідачем в справі шлюбу має повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який в теперішній час продовжує навчання, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, яку відповідач відмовляється надавати у добровільному порядку. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/3 частини доходу до закінчення навчання останнім 30.06.2011 року. В судовому засіданні позивачка змінила заявлені вимоги. Пояснила суду, що син проживає разом з нею, має задовільний стан здоров'я, продовжує навчання у Вінницькому вищому професійному училищі на бюджетній формі навчання, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги від батька, який не надає її добровільно, хоча має таку можливість, так як отримує стабільний дохід. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина в розхмірі 1/4 частини його доходу. Відповідач змінені вимоги визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Пояснив, що він є інвалідом другої групи та має на утриманні інших непрацездатну матір, зобов'язань щодо утримання інших осіб не має. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши інші докази, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.130 ЦПК України у разі визнання позову ухвалення рішення проводиться в порядку, встановленому, зокрема, ст.174 цього ж Кодексу. Відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.1,3 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також сама дитина, яка продовжує навчання. Відповідно положень ст.182, 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім'ї; а також бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітними дітьми. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В судовому засіданні установлено, що сторони мають повнолітнього сина [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] (а.с.7), який продовжує навчання у Вінницькому межрегіональному вищому професійному училищі, термін якого закінчується 30.06.2011 року відповідно довідки вказаного навчального закладу від 28.09.2008 року (а.с.14); згідно даних паспортів [PERSON] зареєстрований та проживає разом із позивачкою (а.с.3-4, 8); позивачка обмежена у можливості надання утримання повнолітньому сину, так як має на утриманні непрацездатних батьків; згідно пояснень сторін син, на утримання якого заявлено вимогу про стягнення аліментів, має задовільний стан здоров'я, відповідач є інвалідом другої групи та має на утриманні непрацездатну матір. З урахуванням викладеного суд вважає, що вимога позивачки про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої сина, який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини доходу відповідає принципам розумності та справедливості, визнання позову відповідачем не суперечит вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Судові витрати слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved