Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-17 00:00:00

В червні 2008 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про визначення часток у спільній сумісній власності, посилаючись на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 10 грудня 1997 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] в м. Дніпропетровську. Право власності зареєстровано в МБТІ. [PERSON] помер [INFO]. Шоста державна нотаріальна контора відмовилася видати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки в свідоцтві про право власності на житло, яке видане 10 грудня 1997 року Дніпропетровською міською радою, право власності на квартиру визначено, як спільна сумісна власність. Просила визначити частки в спільному майні квартирі [ADDRESS] м. Дніпропетровська: за [PERSON] - 1\3 частину квартири, за померлим [PERSON] - 1\3 частину квартири та за [PERSON] - 1\3 частину квартири. Позивач в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON]. у судовому засіданні позовні вимоги визнала. Просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлена належним чином. Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 10 грудня 1997 року, виданого Дніпропетровською міською радою, квартира[ADDRESS] в м. Дніпропетровську, загальною площею 50,7 кв.м. належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Згідно до ст. 368 ЦК України , спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного із них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно до ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ст.372 ЦК України майно, що є спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. [PERSON] помер [INFO] і здійснити виділ частки не можливо. Як показала в судовому засіданні позивач, після смерті чоловіка вона звернулася в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, однак Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора відмовила в видачі свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за законом, оскільки в свідоцтві про право власності на житло право власності на квартиру[ADDRESS] в м. Дніпропетровську визначено, як спільна сумісна власність. Відповідно до п.224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті одного із учасників спільної сумісної власності лише після виділення ( визначення) частки померлого у спільному майні. Відповідно до ч.1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. При таких обставинах суд вважає за можливе припинити спільну сумісну власність в квартирі [ADDRESS] в м. Дніпропетровську, між [PERSON], померлим [PERSON] та [PERSON]; встановити спільну часткову власність і визначити частки в спільному майні в квартирі [ADDRESS] в м. Дніпропетровську: за [PERSON] - 1/3 частини квартири, за померлим [PERSON] - 1/3 частини квартири та за [PERSON] - 1\3 частину квартири.

Outcome: approved