Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-16 00:00:00

У вересні 2008 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В позові посилається на те, що 16.10.2003 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № [NUMBER] Від даного шлюбу у них народилася дочка - [PERSON], [INFO] року народження. Позивачка вказує, що причиною розпаду сім'ї стало те, вони перестали розуміти один одного, між ними постійно виникали різного роду суперечки та непорозуміння, що призвело до втрати почуття поваги, любові та довіри один до одного.. Протягом останнього року п позивачка самостійно утримує дитину, від чоловіка ніякої допомоги не отримує. Відповідач ні матеріально ні морально не підтримує сім'ю. шлюбні відносини сторони не підтримують вже деякий час, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету. Подальше спільне життя та збереження сім'ї неможливе, шлюб існує лише формально. На примирення з відповідачем не згідна. Споруду щодо спільного майна немає. У зв'язку з вищевикладеним просить розірвати шлюб між позивачкою та [PERSON], який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № [NUMBER], та стягнути з відповідача аліменти в розмірі ј частки від всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дітей певного віку до досягнення дитиною повноліття. В попередньому судовому засіданні позивачка позов підтримала, та надала пояснення аналогічні вимогам позовної заяви. Відповідач позов визнав повністю та не заперечував проти постановлення рішення на попередньому судовому засіданні. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається із свідоцтва про одруження, сторони зареєстрували шлюб 16.10.2003 року в міському відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького обласного управління юстиції, актовий запис № [NUMBER]. (а.с.5). Із свідоцтва про народження видно, що у сторін є дочка - [PERSON], [INFO] року народження. (а.с. 6). Судом встановлено, що подружні відносини сторін носять формальний характер, сторони сумісно не проживають, не ведуть спільного господарства і не мають спільного бюджету, а тому сім'ю сторін по справі слід вважати такою, що розпалася. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Крім того, відповідно до ст. 141 ч. 2 Сімейного кодексу України, проживання батьків окремо від дітей не впливає на обсяг їх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи інтереси дитини, обставини справи, стан здоров'я дитини та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та загальний матеріальний стан матері дитини суд вважає, що позовну вимогу щодо стягнення аліментів на утримання дитини слід задовольнити в повному обсязі та призначити аліменти з відповідача в розмірі ј частки від всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дітей певного віку до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного та

Outcome: approved