Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом про розірвання договору дарування житлового будинку. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 05 листопада 2001 року від свого батька отримала в спадщину будинковолодіння, що знаходиться [ADDRESS]. 01 листопада 2002 року подарувала дане будинковолодіння відповідачам для сімейного проживання. Останні відмовилися проживати в ньому. 29 січня 2007 року шлюб між відповідачами розірвано. Будинок не доглядають, не використовують за призначенням. В будинку зруйнована піч та опалювальна система. Відповідачі створили вільний доступ до будинку стороннім особам, псують будинок. Вважає, що будинок має для неї велику немайнову цінність, оскільки отримала в спадок від свого батька, тривалий час в ньому проживала її сім”я, думала, ,що в ньому буде виховувати своїх внуків та доживатиме віку. Однак на даний час виникла реальна загроза безповоротної втрати подарованого нею будинку, внаслідок недбалого догляду за ним та просить розірвати договір дарування. В судовому засіданні позивачка та її представники позов підтримали повністю з підстав зазначених в заяві. Просять його задовольнити. Представник відповідача [PERSON]- [PERSON] позов визнала повністю з підстав зазначених позивачкою. Відповідачка [PERSON] позов не визнала та суду пояснила, що після укладення договору дарування разом з чоловіком розпочали проводити ремонт житлового будинку, а саме внутрішні роботи, зірвали підлогу, оскільки вона була пошкоджена „грибком”, провели дезинфекцію стін, ремонт покрівлі, встановили металеву огорожу. Оскільки будинок збудований понад 30 років, тому необхідно замінити пічне опалення на газове. На даний час нею підготовлено всі будівельні матеріали для ремонту будинку, а саме, ремонту даху, заготовлено нові металопластикові вікна, дерев”яні двері. Оскільки з приводу будинку вирішується судом спір змушена була ремонтні роботи припинити. Просить в позові відмовити. Позов до задоволення не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 листопада 2002 року позивачка подарувала відповідачам будинковолодіння, яке знаходиться [ADDRESS]. Відповідачі на час укладення договору перебували у шлюбі. В силу ст. 243 ЦК України (1963р.) договір дарування між сторонами у справі слід вважати укладеним, оскільки обдаровані прийняли майно. Це підтверджується тим, що право власності на спірне будинковололдіння відповідачі зареєстрували за собою, виготовили технічний паспорт (а.с.10-14), в даному будинковолодінні зареєстровано їх місце проживання, та розпочали проводити ремонті роботи. Як передбачає ч.2 ст. 727 ЦК України (2004р.) дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування, якщо обдарований створює загрозу безповоротної втрати дарунка, що має для дарувальника велику немайнову цінність. Однак в судовому засіданні сама ж позивачка ствердила, що причиною для закладення даного позову є розірвання в січні 2007 року шлюбу між відповідачами. Суд не може погодитися з твердженням позивачки про створення загрози безповоротної втрати дарунка зі сторони обдарованих, оскільки останні перебуваючи в шлюбі приступили до ремонту будинку відразу ж після його дарування. Дані обставини позивачка не оспорює, і на той час щодо дарунку, проведення в будинку ремонтних робіт до відповідачів претензій не пред'являла .Про проведення в будинку внутрішніх ремонтних робіт свідчить фото представлені представником відповідача [PERSON] Твердження відповідачки [PERSON] про проведення капітального ремонту будинку підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON].Як ствердила відповідачка [PERSON] підставами для зупинення ремонту стали закладення до суду позовів щодо спірного будинковолодіння. Показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] та посилання позивачки на те, що до дарування відповідачам будинок був в доброму стані , придатний для проживання і не потребував ремонту суд не може взяти до уваги, оскільки останні розпочали проводити ремонтні роботи для покращення житлових умов проживання і протягом часу перебування відповідачів у шлюбі [PERSON] вимог до них не ставила. Суд вважає, що позивачка погоджувалася щоб обдаровані проводили ремонт будинку. Судом, як це передбачає ст. 727 ЦК України не встановлено інших підстав для розірвання договору дарування. Не довела позивачка та не представила доказів суду на підтвердження своїх доводів про те, що відповідачка [PERSON] за подароване будинковолодіння сплатила першій одну тисячу доларів США. Договір дарування між сторонами укладено 01 листопада 2002 року , а позов про захист свого інтересу позивачка пред'явила 31 липня 2008 року, однак поважних причин з приводу пропуску строку позовної давності не навела. З матеріалів справи вбачається спір майнового характеру, розмір витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи становить 30 грн., а позивачкою сплачено 7,50 грн. Суд стягує з позивачки в користь держави 22,50 грн. витрат на ІТЗ.

Outcome: approved