Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на її користь, на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] [INFO] року народження до досягнення нею повноліття, у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця. Відповідач повністю визнав заявлений до нього позов. В попередньому судовому засіданні позивачка підтримувала свої позовні вимоги по викладеним в позовній заяві підставам. Виходячи з наведеного, суд вважає, що відповідно ч.4 ст.130, ст.174 ЦПК України рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує свобод і інтересів інших осіб. В попередньому судовому засіданні позивачка пояснила, що з 11 вересня 1993 року вони з відповідачем знаходяться в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO] року народження. Сімейно-шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені. Вони не ведуть спільного господарства, не мають загального бюджету. Дочка проживає з нею знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає. Відповідач в попередньому судовому засіданні дав пояснення, аналогічні поясненням позивачки та додав, що понад двох років дочка [PERSON] живе з батьками позивачки, яким він давав гроші на утримання дитини. Він не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дочки, на користь позивачки, у зазначеному в позові розмірі. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 11 вересня 1993 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі РАЦС Баглійського РВК м.Дніпродзержинська, про що видане свідоцтво про укладення шлюбу та зроблено актовий запис №[NUMBER]. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] року народження, про що свідчить свідоцтво про її народження. Сторони припинили спільне проживання з жовтня 2007 року. Дочка проживає з позивачкою, знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Згідно ст. 183 ч.1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд вважає, що відповідач повинен надавати матеріальну допомогу своїй неповнолітній дочці до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач не заперечує проти заявленого позивачкою розміру аліментів, то позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved