Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-14 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом. Вказав, що з 01.03.2000 року наказом №27 від 30.03.2000 він був переведений на посаду машиніста насосної установки 2-го розряду ВАТ «Ямпільський приладобудівний завод» в м.Ямпіль, Вінницької області, де працював до 06.12.2004 року. 06.04.2005 року наказом №20-к він був звільнений з роботи у зв'язку з виходом на пенсію по інвалідності. Під час роботи на ВАТ «Ямпільський приладобудівний завод» в м.Ямпіль в його обов'язки входило відкачування забруднених вод на очисні споруди Ямпільського водоканалу, тобто обслуговування каналізаційних насосних станцій. Ця робота за показниками вважалась з шкідливими умовами праці, так як на робочому місці були присутні наявні виробничі шкідливості, а саме шум (непостійний), несприятливий мікроклімат та наявність парів аміаку. 06.12.2004 року біля 10 години, коли позивач знаходився на робочому місці, під час виконання трудових обов'язків на об'єкті насосних установок, а саме - вилазячи з колодця, йому раптово стало погано, почало боліти серце і він почав задихатися. Так як на робочому місці не було телефону він, відкачавши каналізацію, пішов додому, де випив ліки та трохи полежав і біля 12 години знову пішов на роботу. Там йому стало ще гірше і позивач знову пішов додому і о 14 годині 35 хвилин викликав швидку допомогу, лікарі якої надали йому першу медичну допомогу і запропонували йому негайно їхати в лікарню, сказавши, що в нього інфаркт. Однак позивач відмовився, мотивуючи тим, що він на роботі і не здав зміну, про що написав лікарям розписку. У зв'язку з тим, що йому було дуже погано, він подзвонив до свого зятя - [PERSON], якого попросив тимчасово замінити його на робочому місці. О 17 годині 55 хвилин дружина позивача знову викликала швидку медичну допомогу і його було госпіталізовано в реанімаційне відділення Ямпільської ЦРЛ з діагнозом гострий дрібновогнищевий інфаркт міокарда передньої-бокової стінок лівого жолудочка з захопленням верхівок. Зміну допрацював зять позивача за згодою начальника [PERSON] Внаслідок різкого погіршення стану здоров'я позивач тривалий час, а саме - з 06.12.2004 року до 24.12.2004 року перебував на лікуванні в Ямпільській ЦРЛ, а з 15.01.2005 року перебував на реабілітації в санаторію м.Хмільник, де 23.01.2005 року в нього стався повторний інфаркт міокарда в сильній формі. Позивач повторно почав лікування в реанімаційному відділенні, потім в районній лікарні м.Хмільник, після чого в санаторію м.Хмільник. Лікування тривало з 23.01.2005 року до 05.03.2005 року. Різке погіршення стану здоров'я позивача призвело його до другої групи інвалідності. Згідно Акту огляду МСБХ серії 2-18-АВ №004706 від 03.04.2007 року у позивача втрата працездатності 25% по професійному захворюванні внаслідок нещасного випадку на виробництві. Також згідно Акту серії 02-18-АВ №004706 від 02.08.1983 року, працюючи машиністом в котельні цього ж підприємства та виконуючи роботу не по своїй спеціальності, з позивачем вже ставався нещасний випадок, в результаті якого він отримав травматичний опік голови, туловища, рук ІІІ АВ ступеня (50%), полум'ям бензину. Позивач вказує, що протягом усього цього часу він важко хворіє, перебуває в депресії, витрачає великі кошти на лікування. Підприємство - відповідач по справі, не надавало позивачу ніякої допомоги. В 2001 році позивачем була пройдена атестація робочого місця, за висновками якої з'ясувалось, що на його робочому місці присутні шкідливі хімічні речовини, які відносяться до 3-4 класу небезпечних - аміак, присутність шуму, несприятливий мікроклімат. За висновками атестаційної комісії він був придатний до роботи. Однак останній раз позивач проходив медичний огляд, як працівник із шкідливими умовами праці - 20.12.1978 року, коли влаштовувався на роботу. Після того, як працівник із шкідливими умовами праці, він медичного огляду більше не проходив. Керівництво заводу постійно допускало його до робочого місця з шкідливими умовами праці. Позивач також зазначає, що після того, як з ним стався нещасний випадок, повинні були створити комісію, провести розслідування по даному нещасному випадку, скласти та видати йому на руки акт за формою Н-1, однак керівництво заводу затягувало час. Розслідування було проведено в 2 етапи лише після того, як дружина позивача звернулася в Держнагляд по ОПМ м.Вінниця, однак безуспішно. Згідно акту Держнагляду, нещасний випадок, що стався з ним, комісія вважає таким, що не пов'язаний з виробництвом і посилається на медичний висновок. Позивач не згідний з таким актом, тому вимушений звернутися до суду з даним позовом. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав і суду пояснив, що 06.12.2004 року позивач не був на роботі. В журналі стоїть підпис, однак підпис не його. 06.12.2004 року позивач ліг в лікарню з інфарктом міокарда, який стався вдома, а не на робочому місці, після чого 06.04.2005 року звільнився. Умови праці на робочому місці позивача не могли спричинити інфаркту. Інфаркт міокарда - це не професійне захворювання, а загальне. Всі розслідування, які проводилися по даному випадку, підтвердили, що цей нещасний випадок не пов'язаний з виробництвом. Крім того, сам позивач заявляв лікарям, що був знервований тому, що його зять потрапив в шляхово-транспортну пригоду. 06.12.2004 року, коли позивач не з'явився на роботі, керівником підрозділу [PERSON] було здійснено заміну на працівника [PERSON] Крім цього, завод оплачував проведення медичного огляду працівників заводу, однак позивач на медогляд не з'явився, а поскільки позивач хворів в той час, тому до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Також об'єкт, на якому працював позивач, перевірявся керівництвом. Було встановлено, що шкідливі хімічні речовини на робочому місці позивача не перевищують граничних допустимих норм. Крім цього, є розписка [PERSON], в якій він стверджує, що близько 15 години дня 06.12.2004 року його забрав керівник підрозділу [PERSON] з дому на заміну [PERSON] Представник третьої особи без самостійних вимог [PERSON] суду пояснив, що до нього звернувся представник потерпілого з усною заявою про перевірку нещасного випадку на виробництві. Під час перевірки було встановлено, що дійсно стався нещасний випадок з потерпілим і було складено Акт Н-5. Тоді була створена комісія, проведена перевірка на яку страхового експерта не запрошували. Тому суд повинен вирішити чи був нещасний випадок на виробництві. Із показів свідка [PERSON]О. встановлено, що 06.12.2004 року біля 15 години дня він прийшов додому до свого тестя [PERSON], у якого стався інфаркт. Лікарі швидкої сказали, що необхідно його госпіталізувати. Однак той відмовився. Свідок стверджує, що він пішов на робоче місце тестя, де відкачав воду. [PERSON] - керівник підрозділу, де працював тесть, сказав йому, щоб він відчергував до кінця зміни за тестя. На робоче місце він заступив о 16 годині 06.12.2004 року, [PERSON] тоді взагалі не було. В журналі він розписався і зміну передав 07.12.2004 року [PERSON] В автомобільну катастрофу він не потрапляв ніколи, це наклеп. Із показів свідка [PERSON] встановлено, що [PERSON] - це її чоловік. Він відпрацював на підприємстві 27 років. В 1983 році з чоловіком вже стався нещасний випадок на підприємстві, під час якого він обгорів на 50%, після чого слідувало довготривале лікування. Потім чоловік продовжував працювати на заводі. 06.12.2004 року він пішов на роботу, вона не знала тоді, що чоловік захворів. Їй відомо, що чоловік викликав швидку допомогу о 14 годині 30 хвилин, так як йому було погано. Вона викликала швидку, коли повернулася додому з роботи і чоловік пояснив їй, що в нього інфаркт і швидка вже приїжджала до нього. Зять [PERSON]О. пішов замість чоловіка на роботу і зміну здав [PERSON] Про те, що у чоловіка стався інфаркт, вона повідомила керівнику підрозділу [PERSON] Свідок вказує, що вона неодноразово зверталася до керівництва заводу з проханням про допомогу, однак їй не було надано. За автомобільну катастрофу їй нічого невідомо. Із показів свідка [PERSON] встановлено, що 06.12.2004 року з [PERSON] стався інфаркт чи інсульт. [PERSON] працював на ЯПЗ оператором насосних установок на очисних спорудах і по роботі йому підпорядковувався. Він особисто проводив інструктаж по техніці безпеки і перевіряв чи присутній на робочому місці працівник. 06.12.2004 року згідно графіку повинен був чергувати [PERSON] Однак на робочому місці в 9 годин 20 хвилин нікого не було. Потім о 13 годині 30 хвилин при перевірці знову нікого не було, про що він доповів головному механіку підприємства. Після 14 години він особисто дзвонив додому до [PERSON], однак слухавку ніхто не брав. Тому потім на зміну заступив [PERSON] Лише пізніше йому стало відомо, що у [PERSON] стався інфаркт, однак хто йому про це сказав, він не пам'ятає. Із показів свідка [PERSON] встановлено, що разом з [PERSON] він працював на насосній станції ЯПЗ. В той день, коли [PERSON] захворів, після обіду до нього приїхав керівник підрозділу [PERSON] і сказав, щоб він вийшов на роботу, так як там нікого не було. Чому [PERSON] не було на роботі, він тоді не знав. Більше [PERSON] на роботу вже не виходив. Зятя [PERSON] - [PERSON]О., він не бачив і той зміни йому не передавав. Із показів свідка [PERSON] встановлено, що 06.12.2004 року о 08 години ранку він здав зміну [PERSON] Біля 09 години ранку він заїжджав на роботу і бачив на робочому місці [PERSON] Лише потім дізнався, що у [PERSON] стався інфаркт і він перебуває в лікарні. Він чув, що замість [PERSON] того дня чергував його зять, однак достовірно йому невідомо. [PERSON] нечасто перевіряв зміни, приблизно один раз на тиждень, а інструктаж проводив один раз на рік. Медогляд працівники ЯПЗ проходили кожного року, так як робота пов'язана з підвищеною небезпекою. Із показів свідка [PERSON] встановлено, що 06.12.2004 року [PERSON] працював згідно графіка на насосній станції. В той день [PERSON] побачив, що [PERSON] не було на роботі і за його розпорядженням о 15 годині замість [PERSON] поставили нового працівника - [PERSON] Він не пам'ятає того, щоб давав дозвіл [PERSON]О. чергувати замість його тестя [PERSON] Також вказав, що він особисто направляв на медогляд [PERSON], якого той так і не пройшов, про що йому стало відомо тоді, коли працювала інспекція. Письмових наказів про заміну працівників не було. Дружина [PERSON] телефонувала йому о 19-20 годині вечора 06.12.2004 року. Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку про необгрунтованість позовних вимог і не має підстав для його задоволення, так як в судовому засіданні було встановлено, що позивач [PERSON] 06.12.2004 року не був на робочому місці і серцевий напад з ним стався вдома, що знайшло своє підтвердження в показах самого позивача, а також в показах свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] та довідкою Ямпільської ЦРЛ від 12.10.2007 року, в якій зазначено, що швидка медична допомога 06.12.2004 року двічі виїжджала додому до позивача [PERSON] Крім цього, підстав для скасування Акта форми Н-5 від 28.02.2005 року немає, так як він складений відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.08.2004 року №1112, поскільки позивач із власних міркувань не пройшов медичний огляд, про що адміністрація дізналася лише під час роботи комісії, яка розслідувала даний випадок, хоча йому безпосередньо керівником підрозділу [PERSON] наголошувалося на проведення такого огляду. Питання про погіршення здоров'я працівника, яке сталося внаслідок впливу небезпечних чи шкідливих виробничих факторів, що підтверджено медичним висновком або якщо потерпілий не проходив медичного огляду, передбаченого законодавством, а робота, що виконувалась протипоказана потерпілому, відповідно до медичного висновку про стан його здоров'я, вирішувалась неодноразово у медичних закладах, де було зроблено медичні висновки, що умови праці не могли спричинити погіршення стану здоров'я [PERSON], в даному випадку гострого інфаркта міокарда і дане захворювання не внесено до переліку професійних захворювань. Тому хворобу машиніста насосних установок [PERSON], після ознайомлення з умовами праці, згідно доданої характеристики з робочого місця, не можна пов'язувати з шкідливим виробничим фактором чи протипоказаннями за станом здоров'я працівника виконувати зазначену роботу. Інших доказів про спростування висновків медичних закладів позивач суду не недав, а тому за таких обставин суд вважає, що підстав для скасування акта розслідування нещасного випадку, що стався 06.12.2004 року на ВАТ «Ямпільський приладобудівний завод», складеного і затвердженого відповідачем 28.02.2005 року - немає. Дані правовідносини врегульовані ст.ст.22,46,55,ч.2ст.124 Конституції України, ст.13 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, яке спричинило втрату працездатності», ст.22 Закону України «Про охорону праці», ст.ст.15,16 ЦК України.

Outcome: dismissed