Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-26 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання договору купівлі - продажу від 25 листопада 1999 року недійсним по тим підставам, що [PERSON] .та [PERSON] .незаконно заволоділи підвальним приміщенням, які згідно договору купівлі - продажу від 30 червня 1999 року укладеним між [PERSON] та регіональним відділенням Фонду державного майна України по Чернівецькій області та рішенням Першотравневого суду м.Чернівці від 14 червня 2004 року належали йому. В судовому засіданні [PERSON] .заявив позовні вимоги і відмовився від позовних вимог про визнання недійсним договору купівлі - продажу від 25 листопада 1999 року та просить зобов'язати [PERSON] .та [PERSON] .звільнити підвал площею 73 кв м, розташований по [ADDRESS] в м.Новоселиця. Відповідачі [PERSON] .та [PERSON] .позов [PERSON] .не визнають і пояснили суду, що підвал розміром 73 кв м не належить [PERSON] , а належить Новоселицькій районній раді, а тому вони пред'явили зустрічний позов про визнання договору купівлі - продажу від 25 листопада 1999 року дійсним та визнання права власності на об'єкт нерухомого майна , що знаходиться в м.Новоселиця по [ADDRESS] , а саме приміщенняV на 23,9 кв м, приміщення VІ на 40, 90 кв м, приміщення VІІ на 29,5 кв м, приміщення VІІІ на 10,50 кв м, приміщення ІХ площею 14 кв м, приміщення Х на 6,50 кв м, приміщення ХІ площею 27, 90 кв м, приміщення ХІІ площею 23, 30 кв м , приміщення ХІІІ площею 24, 80 кв м і підвал площею 73 кв м загальною площею 274, 3 кв м. Представник регіонального Фонду державного майна по Чернівецькій області та Новоселицької районної ради позови [PERSON] .та [PERSON] .та [PERSON] .не визнають і пояснили суду, що [PERSON] .було продане приміщення прибудової аптеки загальною площею 291 кв м, а останнє приміщення належало Новоселицькій райраді. Суд вважає, що позови [PERSON] .та [PERSON] .та [PERSON] .задоволенню не підлягають. Копією договору купівлі- продажу № [NUMBER] від 30 червня 1999 року стверджено, що [PERSON] .придбав об'єкт незавершеного будівництва прибудовану частку аптеки, яка знаходиться за адресою м.Новоселиця [ADDRESS] на земельній ділянці площею 868, 0 кв м. Актом обстеження будівельного майданчика і технічного стану розташованої на ньому незакінченої будівництвом прибудованої частини аптеки від 28 березня 1999 року поверховим планом за 1999 рік, який складений на час укладення договору купівлі-продажу протоколом № [NUMBER] засідання експертної комісії з приватизації незавершеної будівництвом прибудованої частини аптеки від 31 березня 1999 року підтверджується, що приватизації не підлягає прибудована частина аптеки площею 291 кв м. З акта державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництва об'єкту в експлуатацію від 04.10.2001 року стверджено, що [PERSON] .реконструював частину недобудованої частини аптеки під житлову квартиру з офісом загальною площею 240,3 кв м. Дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінальної справи по обвинуваченню [PERSON] ..за ст.364 ч.2 КК України, а саме висновком судової будівельно-технічної експертизи (а.с.62-74 т.3) стверджено, що згідно договору купівлі - продажу № [NUMBER] від 30 червня 1999 року викопіровки з поповерхового плану, підписаного начальником Новоселицького відділу земельних ресурсів поповерхового плану від 12.07.1999 року виготовленого на підставі листа ФДМУ по Чернівецькій області за № [NUMBER] від 02 липня 1999 року у власність [PERSON] .перейшла прибудована частина аптеки площею - 291 кв м з початковою вартістю 1190 грн., яка була продана з аукціону 25.06.1999 року за 15 000 гривень. Таким чином в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] на аукціоні придбав прибудовану частину аптеки площею 291 кв м і таким чином він не є власником підвалу площею 73 кв м, а тому не може ставити питання про його звільнення. Відповідно до ст.334 ч.4 ЦК України в редакції 2003 року Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” від 20 січня 2005 року, Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року і діючого до нього Тимчасового положення про реєстрацію прав власності на нерухоме майно від 09 червня 1998 року, якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Згідно ст.4 Закону України „Про державну реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” від 20 січня 2005 року обов'язковій державній реєстрації підлягає право власності на нерухоме майно. Так як [PERSON] .не представив суду свідоцтва про право власності на підвал площею 73 кв м, то він не має права витребовувати підвал. Відповідно до ст.387 ЦК України тільки власник має право витребувати своє майно від особи, яка без відповідної правової підстави заволоділа ним. Ссилка [PERSON] ., що право власності підтверджуються рішенням Першотравневого суду м.Чернівці від 14 червня 2004 року неспроможна, так як це рішення є тільки підставою для реєстрації права власності Крім цього рішення Першотравневого суду м.Чернівці від 14 червня 2004 року прийнято на підставі пояснення спеціаліста [PERSON] ., яка дала суду неправдиве пояснення, за що і була притягнута до кримінальної відповідальності, що стверджується постановою Новоселицького райсуду від 17 квітня 2006 року. Договір купівлі - продажу між [PERSON] .та [PERSON] та [PERSON] .був заключений 25 листопада 1999 року, а позов [PERSON] .пред'явлений 23.07.2003 року, тобто він пропустив строк позовної давності. Що стосується позовних вимог [PERSON] .та [PERSON] .про визнання права власності на підвал площею 73 кв м, то він також не підлягає задоволенню. Копією договору купівлі - продажу від 25 листопада 1999 року стверджено, що саме які приміщення вони придбали. Серед цих приміщень підвал площею 73 кв м не зазначений, а тому вони право на підвальне приміщення не мають. За додатковою угодою вони можуть придбати у Новоселицької районної ради приміщення підвалу. [PERSON] .та [PERSON] .придбали прибудовану частину аптеки в результаті договору купівлі - продажу у [PERSON] ., а не в результаті приватизації, а тому в задоволенні зустрічного позову слід відмовити. На підставі ст.ст.334, 387 ЦК України, Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно в редакції від 9 червня 1998 року, 7 лютого 2002 року, Закону України „Про державну реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” від 20 січня 2005 року,

Outcome: dismissed