Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-26 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулась [PERSON], посилаючись на те, що 11 серпня 1991 року у виконкомі Гейсиської сільської ради Ставищенського району Київської області між позивачкою та відповідачем зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис за №7. Від цього шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей : [PERSON][INFO]народження, [PERSON] [INFO]народження, [PERSON][INFO]народження, які знаходяться на утриманні позивачки. Відповідач коштів на утримання дітей не надає. Діти мають задовільний стан здоров'я. Позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку та отримує відповідну допомогу, що підтверджується довідкою УПСЗН Ставищенської РДА. Відповідач є працездатним, проте місце його роботи позивачці невідоме Домовленості про добровільне виконання відповідачем обов'язку утримувати дітей між позивачкою та відповідачем не досягнуто. Договору про сплату аліментів не укладено. Інших дітей або непрацездатних утриманців у відповідача немає, стягненьза виконавчим документами не проводиться. Просить суд стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON][INFO]народження, [PERSON][INFO]народження, [PERSON][INFO]народження у розмірі &frac12; частини його доходу (заробітку), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно до повноліття дітей починаючи з 11 серпня 2008 року. Позивачка в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала, підтвердила факти на які посилається в позовній заяві. Відповідач в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, пояснення відповідача про визнання позову та перевіривши письмові докази, вважає, що визнання відповідачем вказаного позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись, як аліменти на дитину, відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України визначається судом, але розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин у відповідності з ч. 2 ст. 182 цього Кодексу не може бути менший ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, з нього слід стягнути на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей [PERSON].[INFO]народження, [PERSON] [INFO]народження, [PERSON][INFO]народження у розмірі &frac12; частини його доходу (заробітку), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно до повноліття дітей починаючи з 11 серпня 2008 року. Відповідно до ч. 3 п. 4 ст. 81, ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справ на користь територіального управління державної судової адміністрації в Київській області та державне мито на користь органу місцевого самоврядування. У відповідності з п. 1 ст. 367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає обов'язковому негайному виконанню.

Outcome: approved