Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-16 00:00:00

Прокурор Соснівського району м.Черкаси у березні 2008 року звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” ВАТ по газопостачанню та газифікації “Черкасигаз” до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, посилаючись на те, що відповідачі проживають в [ADDRESS] та являються споживачами послуг з газопостачання шляхом підключення до централізованої мережі газопостачання. Відповідачі по справі несвоєчасно оплачували послуги з газопостачання, в зв”язку з чим станом на 01.02.2008р. утворилась заборгованість в сумі 2150,09 грн. Просив суд стягнути з відповідачів суму заборгованості, оплату судових витрат покласти на відповідачів. Згідно листа прокурора Соснівського району м.Черкаси від 12.09.2008р. прокурор від поданого ним позову в інтересах держави в особі відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз» відмовився, судом встановлено, що відмова прокурора від позову не суперечить вимогам закону, підстави для її неприйняття судом відсутні, на підставі ст.46 ЦПК України відмова органів, які звернулись до суду в інтересах інших осіб, від поданої ними заяви, не позбавляє особу, на захист права, свобод і інтересів якої подано заяву, права вимагати від суду розгляду справи та вирішення вимоги у первісному обсязі. Представник ВАТ по газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» НАК «Нафтогаз» Кузьменко Т.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та уточнила, просила суд стягнути з відповідачів суму заборгованості за спожиті послуги з газопостачання в сумі 2036,89 грн., в тому числі за останні три роки, що передували зверненню до суду з даним позовом 239,97 грн, судові витрати просила покласти на відповідачів. Відповідачі [PERSON], [PERSON], яка також діяла в якості представника відповідача [PERSON], позов не визнали, просили суд застосувати позовну давність до суми заборгованості за спожиті послуги з газопостачання станом на березень 2005 року в сумі 1796,92 грн., зазначали, що заборгованість по оплаті за природний газ числі за останні три роки, що передували зверненню до суду з даним позовом на час розгляду справи відсутня, в цей період відповідачі оплачували вартість спожитих послуг, виходячи з фактичної кількості членів сім»ї 7 осіб, а з жовтня 2006 року 6 осіб, тоді як позивач проводив нарахування до березня 2007 року на 10 осіб, не зважаючи на надання [PERSON] довідок про фактичну кількість зареєстрованих та проживаючих у квартирі членів її сім»ї. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Держава надала НАК “Нафтогаз” України спеціальний дозвіл на безперебійне постачання населенню природного газу, яке здійснюється через ВАТ по газопостачанню і газифікації “Черкасигаз”. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] з неповнолітніми дітьми проживаютьу квартирі [ADDRESS], особовий рахунок відкритий на [PERSON], відповідачі та члени їх сім»ї являються споживачами послуг по газопостачанню шляхом підключення до централізованої мережі газопостачання. Договір про надання послуг з газопостачання та їх оплату між сторонами не укладався. Відповідно до ст. 67, 68 ЖК України плата за комунальні послуги ( водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) здійснюється за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов”язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Ст. 64 ЖК України передбачено, що члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки , що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Відповідно до Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999р. № 2246 споживачі повинні своєчасно оплачувати послуги газопостачання не пізніше 10 числа наступного за розрахунковим місяця. Споживач має право на проведення перерахунку за період не більш як шість місяців у разі тимчасової відсутності за основним місцем проживання споживача або членів його сім'ї чи за фактично надані послуги з газопостачання у разі відсутності лічильника газу за умови подання у місячний строк до газопостачального (газорозподільного) підприємства письмової заяви з відповідними підтвердними документами. З обороту нарахувань і оплат по особовому рахунку № 75211021 видно, не оспорюється сторонами, що за період з січня 1991 року до 01.03.2005 року заборгованість відповідачів за спожитий природний газ складає 1796,92 коп. Згідно ст.257 ЦК України загальний строк для захисту права за позовом особи, права якої порушено, встановлено в три роки. На підставі ст.260 ЦК України, яка зобов»язує до обов»язкового застосування позовної давності, про що сторона заявила в судовому засіданні, суд вважає, що позов в частині стягнення заборгованості за послуги з газопостачання, яка виникла у відповідачів станом на 01.03.2005р. в сумі 1796,92 коп. не підлягає до задоволення в зв»язку з пропуском строку позовної давності. Судом встановлено, що заборгованість відповідачів за послуги з газопостачання за останні три роки, що передували зверненню до суду з даним позовом, тобто з березня 2005 року по час розгляду справи відсутня, оплата відповідачами за природний газ здійснювалась, виходячи з фактичної кількості зареєстрованих та проживаючих у квартирі членів сім»ї, а саме з березня 2005 року 7 осіб, з жовтня 2006 року 6 осіб, що підтверджено наданими відповідачами довідками про склад сім»ї від 14.03.2005р. № 1986, від 12.01.2006р. № 397, від 11.12.2007р., № 6803, від 04.09.2008р. № 4436, а також поквартирною карткою КП ВЖ РЕУ-7 на [ADDRESS]. Таким чином, відповідачі за вказаний період в повному розмірі оплатили спожиті ними та членами їх сім»ї послуги з газопостачання, виходячи з фактичної чисельності останніх, підтверджених документально. Доводи представника позивача про те, що відповідачі вчасно не надали довідок про фактичний склад їх сім»ї, тому нарахування за природний газ до березня 2007 року здійснювалось на 10 осіб і на даний час відсутні підстави для перерахунку оплати не знайшли підтвердження в судовому засіданні, спростовані поясненнями відповідачки [PERSON] та наданими нею доказами про те, що при зменшенні кількості зареєстрованих у квартирі осіб відповідні довідки надавались нею у всі комунальні служби, в зв»язку з виникнення між сторонами спору щодо розміру оплати за природний газ, квитанції про нарахування оплати позивач їй не надсилав, вона неодноразово зверталась до абонентського відділу з даного питання, де їй була видана абонентська книжка та оплата за газ нею здійснювалась по заповнених нею квитанціям абонентської книжки згідно фактично проживаючих та зареєстрованих осіб, така оплата позивачем приймалась тривалий час, до суду позивач не звертався. Доводи відповідачки [PERSON] про те, що при зміні кількості зареєстрованих у квартирі осіб відповідні довідки надавались нею у всі комунальні служби підтверджені наданими нею довідками про склад сім»ї, датованими по періодах, коли мали місце такі зміни. Суд також бере до уваги, що згідно пояснень представника позивача надання абонентами довідок про склад сім»ї до абонентського відділу по вхідній кореспонденції не реєструється. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності суд вважає, що позов не підлягає до задоволення, оскільки заборгованість відповідачів за послуги з газопостачання відповідачів за останні три роки, що передували зверненню до суду з даним позовом на час розгляду справи, відсутня, щодо заборгованості, що виникла до цього періоду, сплинув строк позовної давності, вимоги щодо покладення на споживачів обов»язку оплатити вартість послуг в обсязі, що перевищує фактично спожиті, не обґрунтовані на законі При подачі позовної заяви до суду прокурором державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи не оплачувались в зв”язку з звільненням прокурора від оплати судових витрат, після відмови прокурору від позову та підтримання позовних вимог представником позивача ухвалою суду оплата судових витрат відстрочена до вирішення справи по суті, тому суд вважає, що судові витрати на підставі ст.88 ЦПК України підлягають до стягнення з позивача.

Outcome: approved