Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-11 00:00:00

Відповідач до попереднього розгляду справи позов по суті та за обставинами визнав повністю, про що надав суду письмову заяву. Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 18 червня 1994 року, від шлюбу мають одну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], з червня 2008 року сімейно-шлюбні відносини між ними були припинені з тих причин, що відповідач залишив її та сина та фактично створив іншу сім'ю, не цікавиться ні її, позивачки, життям, ні життям їх сина, вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може, так як вони з відповідачем стали один для одного сторонніми людьми, просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути з відповідача судові витрати у справі у повному обсязі. До попереднього розгляду справи позивачка змінила свої позовні вимоги та просить суд стягнуті з відповідача судові витрати на її користь в розмірі 75 грн., тобто половину грошової суми, сплаченої нею за надання їй, позивачці, правової допомоги по складенню позовної заяви. Син після розірвання шлюбу залишиться на її, позивачки, вихованні, і у цей час вона звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у судовому порядку, спору щодо розподілу спільного сумісного майна між ними не має. Відповідач при попередньому розгляді справи позов по суті та за обставинами визнав у повному обсязі, згодний на розірвання шлюбу з відповідачкою та стягнення з нього 75 грн. на користь позивачки у відшкодування витрат, які вона витратила за надання правової допомоги по складенню позовної заяви, про що надав суду відповідну заяву, не заперечує проти ухвалення рішення при попередньому розгляді справи. При попередньому розгляді справи позивачка підтримала свої позовні вимоги, не заперечує проти ухвалення рішення при попередньому розгляді справи. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ст. ст. 130 ч.4 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ст. 174 ЦПК України. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зі згоди сторін суд ухвалює рішення при попередньому розгляді справи. Судом були досліджені такі докази, надані позивачкою на підтвердження свого позову: Свідоцтво про реєстрацію шлюбу, свідоцтво про народження дитини, квитанція про сплату витрат за надання правової допомоги. Дослідивши матеріали цивільної справи та вивчивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом були встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: Відповідно до свідоцтва про реєстрацію шлюбу, актовий запис № 401 (а.с. 6), сторони дійсно заходяться у зареєстрованому шлюбі з 18 червня 1994 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 7), актовий запис № 955. У червні 2008 року сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з тих причин, що відповідач залишив позивачку та їх сина та створив нову сім'ю, на цей час сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують, наполягають на розірванні шлюбу. Майнові питання вирішені сторонами в добровільному порядку. Син після розірвання шлюбу зі згоди відповідача залишиться на вихованні та утриманні позивачки, яка звернулася до відповідача з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини у судовому порядку. Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок Його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, який згідно ст. 112 ч.2 СК України ухвалює рішення про розлучення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Суд вважає, що збереження та відновлення сім'ї сторін не можливо та не доцільно, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу сторін неможливе, і даний шлюб підлягає розірванню, а позовна заява задоволенню; витрати, пов'язані з отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАГС, належить стягнути з відповідача. Належить стягнути з відповідача половину коштів, які позивачка витратила на надання їй правової допомоги, в сумі 75 грн., так як відповідно до ст.. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підтвердження понесених витрат позивачка надала суду квитанцію про сплату 150 грн. за підготовку та складення позовної заяви (а.с. 3). Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved