Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-03 00:00:00

31.03.2008 року в Іллічівський міський суд Одеської області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання права власності на 1\2 частину квартири та визнання спадкоємцем (а.с.7-9). Позивачка просить суд встановити факт перебування у фактичних шлюбних відносинах та проживання однією сім*єю без реєстрації шлюбу її [PERSON] та [PERSON] з 1991 року до 12 грудня 2007 р. Визнати за нею [PERSON] право власності на 1\2 частину квартири [NUMBER], що розташована за адресою: [ADDRESS]. Визнати її [PERSON] спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом майна [PERSON]. Свої вимоги позивачка [PERSON] обґрунтовує тим, що з 1991 року вона проживала однією сім*єю з [PERSON], який помер [INFO]. В 1998 році [PERSON] отримав квартиру [ADDRESS], яку приватизував. Вона ([PERSON]) разом з [PERSON] робила ремонт в квартирі, а потім і проживали в цій квартирі. 2. Позивачка вважає, що вони з [PERSON] жили як дружина з чоловіком, вели спільне господарство, мали загальний бюджет, придбали на спільні кошти різні побутові речі, мали рівні та взаємні права та обов*язки. [PERSON] посилаючись на норми ст.ст. 70, 71 і 74 СК України вважає, що все майно, яке вони з померлим придбали, є сумісною спільною власністю. Позивачка вважає, що у відповідності зі ст.1264 ЦК України вона є спадкоємцем четвертої черги, як особа, що мешкала разом зі спадкодавцем однією сім*єю понад 5 років до часу відкриття спадщини. [PERSON] вважає, що внучка померлого - [PERSON] є спадкоємцем п*ятої черги, а тому не може претендувати на спадщину. В період попереднього розгляду цієї справи, 13.05.2008 року [PERSON] надала в суд зустрічну позовну заяву, в якій просить суд - відмовити [PERSON] в задоволенні її позовної вимоги про визнання за нею ([PERSON]) права власності на 1\6 частину квартири [NUMBER] в будинку [ADDRESS]. Визнати за нею ([PERSON]) право власності на спадкове майно, яким є квартира [NUMBER] в будинку [ADDRESS], що належала [PERSON], який помер [INFO]. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що померлий [PERSON] був її дідусем. У дідуся був один син - [PERSON], який помер [INFO]. Після смерті її батька дідусь - [PERSON] був призначений їй піклувальником. Вона не заперечує того, що [PERSON] проживала однією сім*єю з її дідусем - [PERSON] [PERSON] заперечує проти того, що квартира [ADDRESS] є об*єктом сумісної власності [PERSON] та [PERSON], оскільки останній набув на цю квартиру право власності у порядку приватизації. [PERSON] посилаючись на норму ст. 1266 ЦК України, вважає, що вона є спадкоємцем першої черги, так як її померлий батько, якби був живий, то спадкував би все майно померлого дідуся - [PERSON]. В судовому засіданні позивачка [PERSON] і її довірена особа підтримали заявлені позовні вимоги і просять їх задовільнити, і відмовити [PERSON] в задоволені зустрічного позову. Відповідачка [PERSON] визнала частково вимоги [PERSON] вважає, що [PERSON] проживала однією сім*єю з померлим [PERSON], але заперечує проти визнання права власності на спірну квартиру, просить задовільнити її ([PERSON]) вимоги, викладені у зустрічній позовній заяві. 3. Заслухавши пояснення сторін третіх осіб, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, а вимоги зустрічного позову [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. Судом встановлені слідуючі факти та відповідні їм правовідносини. Факт проживання однією [PERSON] і [PERSON] підтвердили: позивачка [PERSON], відповідачка [PERSON], треті особи по справі - [PERSON], [PERSON], свідки: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Із листа адміністрації Іллічівського морського торговельного порту вбачається, що квартиру [ADDRESS]було надано працівникам порту [PERSON], 1937 року народження, на склад сім*ї з однієї людини (протокол №6 від 01.07.2008р.). Адміністрації ІМТП не відомо, чи проживала [PERSON] в квартирі з [PERSON] (а.с.72). Розпорядженням фонду приватизації за № 238 від 14.12.1998р. було задоволено заяву [PERSON] про приватизацію квартири [ADDRESS] (а.с.10). 21.12.1998 року [PERSON] отримав свідоцтво про право власності на житло - [ADDRESS] (а.с.12). 05.01.1999р. [PERSON] виготовив технічний паспорт на зазначену квартиру, в якому він записаний як власник, других власників в техпаспорті не зазначено (а.с. 11). 25.11.2004 р. виконавчим комітетом Іллічівської міської Ради було прийнято рішення № 814, яким [PERSON] був призначений піклувальником над неповнолітньою внукою [PERSON], і вони разом проживали в квартирі [ADDRESS] (а.с.36). У відповідності зі свідоцтвом про народження [PERSON] її батьком був [PERSON] (а.с.39). За довідкою відділу РАЦС Іллічівського міського управління юстиції [PERSON] народився [INFO] у м.Іллічівську, його батьком був [PERSON] (а.с.38). [INFO] [PERSON] помер в Росії (а.с.37). [INFO] помер [PERSON] ( а.с.15). З наведених документів вбачається, що у померлого спадкодавця - [PERSON] був єдиний син - [PERSON], який помер [INFO], і якби він був живий на день смерті батька, то у відповідності зі статтею 1261 ЦК України він був би спадкоємцем першої черги. 4 Норма ст. 1266 ЦК України передбачає, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частину спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Таким чином [PERSON] є спадкоємцем першої черги щодо майна спадкодавця померлого [PERSON]. Суд не може прийняти до уваги посилення представника [PERSON] на постанову Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовом про захист права приватної власності, як не обґрунтування вимог позову [PERSON], тому що у п. 5 зазначеної Постанови рекомендується, - «розглядаючи позови, пов*язані з спільною власністю громадян суду повинні виходити з того, що відповідно до чинного законодавства спільною сумісною власністю є: майно нажите подружжям за час шлюбу; квартира (будинок), кімнати в квартирах та одноквартирних будинках, передана при приватизації з державного житлового фонду за письмовою згодою членів сім*ї наймача у їх спільну сумісну власність. В інших випадках спільна власність громадян є частковою. Розмір часток у спільній сумісній власності подружжя визначається за нормами Сімейного Кодексу України. У п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його не дійсним та поділ спільного майна подружжя», - зазначається, що при застосуванні ст. 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно відраховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-яких інших шлюбах і між ними склалися установлені відносини, що притаманні подружжю». В зазначеній рекомендації Постанови йдеться мова про «осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах», а в цій справі йде мова про спадкування після смерті спадкодавця. У нормі ст. 74 СК України записано, «якщо жінка та чоловік проживають однією сім*єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності…» , і в цій нормі Закону йде мова про живих чоловіка і жінку, а не про померлих. Частиною 2 ст.21 СК України передбачається, що проживання однією сім*єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав же обов*язків подружжя». Норма ст. 1264 ЦК України передбачає, що « у четверту чергу право на спадкування за Законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім*єю не менш, як п*ять років до часу відкриття спадщини». 5. Ст. 5 ЦК України визначає дію актів цивільного законодавства у часі, і в ній записано, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності, якщо цивільні відносини раніше регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов*язків, що виникли з моменту набрання ним чинності». Діючий цивільний Кодекс України набрав чинності з 01 січня 2004 року і на момент смерті спадкодавця пройшло майже чотири роки, а не п*ять років. Розділом УП ЦК України ( в редакції 1963р.) про спадкове право, не передбачалась норма ст.1264 нині діючого ЦК. За таких обставин суд може визнати [PERSON] спадкоємцем четвертої черги. З вищенаведеного витікає, що [PERSON] хоч і проживала з померлим спадкодавцем [PERSON] однією сім*єю без реєстрації шлюбу, але це не дає її права спадкувати майно після смерті [PERSON] [PERSON] є спадкоємцем першої черги, а тому у неї виникло право на спадкування нерухомого майна ( у вигляді спірної квартири).

Outcome: dismissed