Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-14 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що відповідачка, проживаючи в квартирі [ADDRESS] у відповідності до п.10 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду” від 19.06.1992 року із змінами та доповненнями від 18.12.1997 року як власник квартири зобов'язаний своєчасно оплачувати витрати, віднесені на обслуговування будинку . За відповідачкою є заборгованість по поточних платежах за період з 01.10.1998 року по 01.07.2008 року в сумі 632 грн. 83коп. Добровільно заборгованість відповідачка не погашає, тому просив стягнути з неї суму боргу 632,83 грн. та витрати по оплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 30грн. Позиція відповідачки невідома у зв'язку з її неявкою у судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позов підтримує у повному обсязі і просить задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про розгляд справи за її відсутністю до суду не надходило. Суду позивачем надано наступні докази: Довідка з паспортної служби, довідка про розрахунок заборгованості, копія рішення Лисичанської міської ради від 21.02.2008 р. про звільнення позивача від сплати державного мита у 2008 році . Суд, перевіривши матеріали справи , вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню частково . Згідно наданого позивачем розрахунку встановлено, що заборгованість відповідачки за період з 01.10.1998 року по 01.07.2008 року складає 632,83 грн. (а. с.8-10). Як вбачається з матеріалів справи, на час виникнення спірних правовідносин чинним був ЦК УРСР (1963 року), відповідно до якого загальний строк для захисту права за позовом особи, право, якого порушено, встановлений в три роки. Згідно прикінцевим та перехідним положенням ЦК України (2004 року), щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Як встановлено п.6 зазначених Положень ЦК України 2004 року, правила цього Кодексу про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред'явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим кодексом. Таким чином вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за період з 01.10.1998 року по 01.01.2004 рік у сумі 359,04грн. не підлягають задоволенню, внаслідок пропуску строку позовної давності, встановленого для захисту права за позовом відповідно до ст..71 ЦК УРСР (1963 року). Відповідно до наданої довідки заборгованість відповідачки за період з 01.01.2004 року по 01.07.2008 року складає 273,79 грн., яка підлягає стягненню з відповідачки на підставі ст. 526 ЦК України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст. 71 ЦК УРСР ( 1963р), 526 ЦК України, п. 10 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду” від 19.06.1992 року із змінами та доповненнями від 18.12.1997 року,

Outcome: partial