Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-13 00:00:00

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 16 квітня 2008 року частково задоволені зустрічні позовні вимоги [PERSON] та [PERSON], поділено у натурі садибу по [ADDRESS]та виділено: - [PERSON] в рахунок 1\2 частини у будівлі А-1 приміщення 1-2 площею 3,6 кв м вартістю 2394 грн, 1-7 площею 2,9 кв м вартістю 1928 грн, прибудову А-1 вартістю 16353 грн, прибудову а-1 вартістю 15334 грн, прибудову а-1 вартістю 6572 грн, тамбур а-1 вартістю 914 грн, сарай б-1 вартістю 379 грн, 1\2 частину огорожі з воротами та хвірткою вартістю 1291 грн, загальною вартістю 45165 грн, що більше належної йому ідеальної 1\2 частки на 3284,50 грн; - [PERSON] в рахунок 1\2 частини у будівлі А-1 приміщення 1-4 площею 14,4 кв м вартістю 9576 грн, 1-5 площею 8,3 кв м вартістю 5519 грн, 1-6 площею 12,5 кв м вартістю 8312 грн, гараж Д-1 вартістю 7261 грн, сарай Б-1 вартістю 3371 грн, льох Пг-1 під сараєм вартістю 1514 грн, сарай Г-1 вартістю 973 грн, вбиральня У-1 вартістю 780 грн, 1\2 частину огорожі з воротами та хвірткою вартістю 1290 грн, загальною вартістю 38596 грн, що менше належної їй ідеальної 1\2 частки на 3284,50 грн; - визначено обов'язки кожного виконати відповідні переобладнання у виділених частинах будинку для відособлення приміщень; - стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грн грошової компенсації різниці вартості ідеальних часток та вартості виконання робіт; - визначено порядок користування земельною ділянкою загальною площею 1528 кв м та виділено у користування: - [PERSON] 177 кв м під будівлями та 587 кв м в індивідуальне користування, всього 764 кв м; - [PERSON] 177 кв м під будівлями та 587 кв м в індивідуальне користування; - виділено у спільне користування сторін 354 кв м. - у задоволенні решти позовних вимог [PERSON] та [PERSON] відмовлено. В апеляційній скарзі[PERSON] просить скасувати зазначене рішення та повернути справу на новий судовий розгляд, посилаючись на порушення судом процесуального та матеріального права, оскільки суд безпідставно об'єднав позови в одне провадження, безпідставно відмовив у призначенні експертизи для визначення вартості будівель, а надані ним докази свідчать про домовленість з батьком на створення спільної власності на будинок. В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати зазначене рішення та повернути справу на новий судовий розгляд, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, оскільки суд фактично відмовив у задоволенні позовних вимог [PERSON], але неправильно зазначив у резолютивній частині рішення про часткове задоволення його позовних вимог, також безпідставно відмовив у призначенні повторної експертизи про можливість поділу будинку у натурі і неправильно визначив варіант поділу будинку, також не вирішив спір щодо іншого спадкового майна - швейної машинки, мотоцикла та автомобіля, що заявила [PERSON] у додатковій заяві. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, третіх осіб та їх представників, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача [PERSON] належить до задоволення частково, а апеляційна скарга позивача [PERSON] не може бути задоволена. З наданих витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно встановлено, що сторони є співвласниками спірного жилого будинку по 1\2 частині кожний відповідно до свідоцтв про право на спадщину за заповітом, що були видані: [PERSON] 13 червня 2007 року державним нотаріусом Прилуцької державної нотаріальної контори [PERSON] на 1\2 частку спадкового майна вартістю 29268,50 грн за заповітом [PERSON], який помер [INFO], [PERSON] 16 липня 2007 року державним нотаріусом Прилуцької державної нотаріальної контори [PERSON] на 1\2 частку спадкового майна вартістю 29268,50 грн за заповітом [PERSON], який помер [INFO]. Спадкове майно складається з житлового будинку А-1, сарай Б-1, сарай В-1, сарай Г-1, гараж Д-1, льох Пг, вбиральня У-1, огорожа N-2 у [ADDRESS] на земельній ділянці територіальної громади міста Прилуки, який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого держаним нотаріусом Прилуцької державної нотаріальної контори 1 грудня 1948 року за реєстром № 16019 та свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого держаним нотаріусом Прилуцької міської державної нотаріальної контори 21 травня 1993 року за реєстром 2-1763. Суд дійшов правильного висновку про необґрунтованість позовних вимог [PERSON] про виключення із спадкового майна приміщення будинку 1-1, 1-7, 1-8, 1-9, 1-10, А”-1, а”-1, гараж Д-1, що становить 1\3 частину будинку та визнання за ним права власності на зазначену частину будинку та приміщення як за забудовником, оскільки ці приміщення були зведені у 1978-88 р.р. за його та дружини [PERSON]кошти за згодою батьків та якими він з сім'єю користувався весь час. Надані документи, зокрема, акт про закінчення будівництва та прийняття в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 23 грудня 1981 року по [ADDRESS], у якому зазначено, що будівництво розпочато у травні 1976 року, закінчено у травні 1981 року, забудовниками є [PERSON]та [PERSON], жила прибудова А”-1 зведена без належного дозволу, оскільки дозвіл мали тільки на зведення приміщень а-1, а”-1, рішення Прилуцького міськвиконкому № 689 від 29 грудня 1999 року про затвердження оформлення документів Хорту Г.М. на самовільні прибудови та господарські будівлі: сіни А”-1, тамбур а”-1, гараж Д-1, сараї В-1, в-1, в”-1, Г-1 по вул. Польовій, 23, інших документів про зведення приміщень та прийом їх у експлуатацію свідчать, що всі приміщення зводилися та реєструвалися тільки на батьків, жодного доказу про вкладення коштів у будівництво вказаних приміщень та про договір з батьками про створення спільної власності суду не надано. Крім того, більшість зазначених приміщень зводилися без належного дозволу та проекту і будь-яка домовленість забудовників про створення самовільно збудованої нерухомості є нікчемною та не тягне ніяких правових наслідків для забудовників. Висновки суду у цій частині ґрунтуються на матеріалах справи та законі, доводи апеляційної скарги [PERSON] про неправильний висновок суду у цій частині його позовних вимог спростовуються матеріалами справи і не дають підстав для скасування рішення суду першої інстанції у цій частині. Суд дійшов правильного висновку, що для поділу спірного спадкового домоволодіння у натурі перший варіант виділу сторонам приміщень, запропонований висновком № С-202 від 20 грудня 2007 року експерта судової будівельно-технічної експертизи Чернігівської регіональної торгово-промислової палати є найбільш прийнятним та доцільним, оскільки при такому варіанті не порушуються права співвласників, виділені кожному приміщення найбільш відповідають їх часткам у праві власності і є можливість переобладнати їх в окреме житло, сплачена грошова компенсація є незначною. Заперечення міськвиконкому, рішення від 29 січня 2008 року за № 57, стосувалися відсутністю у висновку експерта варіантів визначення порядку користування земельною ділянкою і не стосувалися реального поділу приміщень та їх можливих переобладнань. Висновки суду у цій частині ґрунтуються на матеріалах справи та законі, доводи апеляційної скарги [PERSON] про неправильний висновок суду в цій частині не дають підстав для скасування рішення суду першої інстанції у цій частині. Суд також дійшов правильного висновку про безпідставність вимог [PERSON] про відшкодування шкоди за пошкоджені та знищені господарські будівлі, оскільки матеріалами справи не підтверджується вина [PERSON] у руйнування цих будівель, а показаннями свідків доводи [PERSON] були спростовані оскільки свідки підтвердили факт руйнування будівель ще за життя спадкодавця і доводи апеляційної скарги [PERSON] також не дають підстав для скасування рішення суду першої інстанції у цій частині. Суд вирішив спір у частині визначення порядку користування при будинковою земельною ділянкою пославшись на додатковий висновок судової будівельно-технічної експертизи від 28 березня 2007 року № С-202\1 про визначення порядку користування земельною ділянкою при будинку, у якому зазначена загальна площа земельної ділянки 1528 кв м, та запропонований експертом єдиний варіант. Проте, крім зазначеного висновку експерта жодним документом не підтверджено коли і ким земельна ділянка була надана у користування власнику будинку. Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за заповітом розмір земельної ділянки не зазначено, тільки посилання, що будинок розташований на земельній ділянці, що належить громаді міста Прилуки. У матеріалах справи відсутні належні документи уповноваженого органу місцевого самоврядування про надання коли-небудь власнику спірного будинку земельної ділянки та які підтверджували б правомірність користування сторонами земельною ділянкою при будинку площею 1528 кв м як це зазначено у висновку експерта від 28 березня 2007 року № С-202\1. Суд не уповноважений визначити порядок користування земельною ділянкою між співвласниками домоволодіння, які без законних на те підстав користуються цією земельною ділянкою. Отже у частині визначення порядку користування земельною ділянкою між сторонами рішення суду ухвалено всупереч норм земельного законодавства і у цій частині рішення суду не можна визнати законним, таке рішення підлягає скасуванню з відмовою у задоволенні позовних вимог про визначення порядку користування земельною ділянкою.

Outcome: partial