Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-05 00:00:00

05.03.2008 року [PERSON]. звернулася до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів та додаткових витрат. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що вона знаходилася з відповідачем у шлюбі з 26.04.2003 року, який між ними розірвано 15.11.2007 року. Від шлюбу мають доньку, [INFO]. Дитина хвора з народження та потребує постійного лікування, нагляду лікарю, індивідуального виховання, що пов'язано з великими витратами. Відповідач у добровільному порядку не сплачує ці витрати. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку щомісячно до повноліття дитини. Стягнути з відповідача на її користь єдиночасно понесені додаткові витрати на розвиток дитини, укріплення стану здоров'я 5400 грн. та 800 грн. на придбання ліків, а всього 6200 грн. Стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання доньки з 01.03.2003 року до зміни обставин щомісяця на ліки 200 грн., оплату за дитячий садок, няню, масажиста, логопеда, всього 490 грн. 18.07.2008 року позивачка подала доповнення до позовної заяви. В судовому засіданні позивачка свої первинні та доповнені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Пояснила, що дитина з народження хвора та постійно потребує постійного лікування, нагляду лікарю, індивідуального виховання, що пов'язано з великими витратами. Також, пояснила, що дитина проживає з нею, знаходиться на її утримані. Оскільки вона заробляє мало то додаткові витрати на лікування та розвиток дитини несе її батько, тобто дідусь. Підтвердила про отримання від відповідача на протязі останніх шести місяців грошей біля 7000 грн., але вважає, що цих грошей недостатньо для лікування та утримання дитини. Представник позивачки [PERSON]. також позов підтримав та підтвердив, що саме він оплачував за придбання ліків для онуки, оплачував дитячий садок, няню, масаж тощо, але особисто ніяких вимог до відповідача не заявляє. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що згоден платити аліменти на утримання доньки в розмірі &frac14; частки заробітку щомісяця до повноліття дитини. У задоволенні вимог щодо стягнення додаткових витрат просив відмовити та пояснив, що на протязі останніх шести місяців направив позивачці 7000 грн., крім того давав пару раз по 100 доларів США на придбання ліків для доньки. Йому не дають зустрічатися з донькою, а тому він позбавлений можливості її виховувати та визначати необхідність лікування. Вважає, що дідусь застосовує до його доньки неправильні методи лікування, що негативно впливає на її стан здоров'я, йому для оплати заявлені ліки, які ніким доньці не призначалися. Наполягає, що це все лише голі квитанції, якщо б доньки давали усі ці ліки у неї вже б не витримала печінка. Представник відповідача також заявила, що позов обґрунтований лише в частині стягнення аліментів на утримання доньки. Всі додаткові витрати особисто позивачка не понесла, інші таких вимог до відповідача не заявили, а тому в частини вимог позивачки про стягнення додаткових сум задоволенню не підлягають. Крім того, суду не надано доказів необхідності лікування доньки сторін саме заявленими ліками, не надано належних доказів укладення договорів та проведення оплат за послуги няні, масажистів, логопедів та інших спеціалістів. Вислухавши позивачку, її представника, адвоката, відповідача та його представник, дослідивши матеріали справи та докази, надані сторонами на підставі ст. 60 ЦПК України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Судовим розглядом встановлено, що сторони знаходилися у зареєстрованому шлюбі, який 13.11.2007 року ними розірвано ( а.с. 11). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO](а.с. 10). Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення дитиною повноліття. Оскільки відповідач є батьком дитини, то відповідно до діючого законодавства вимоги до нього про стягнення аліментів на утримання доньки є законними й обґрунтованими. При визначенні розміру аліментів суд врахував стан здоров'я відповідача, его матеріальне становище, відсутність інших утриманців, дохід у розмірі не менш 2500 грн. щомісяця тощо. Відповідно до конституційного принципу верховенства права, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти у розмірі &frac14; частки всіх видів заробітку (доходу) щомісяця до повноліття дитини, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подачі позову до суду, а саме - 05.03.2008 року. . Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно матеріалів справи дитина знаходиться на утриманні матері. Заявлені позивачкою вимоги для відшкодування додаткових витрат на лікування та утримання доньки [PERSON]задоволенню не підлягають, оскільки нею не надано суду належних й допустимих доказів того, що ці витрати вона несла особисто. Слід також зазначити, що суду надані фіскальні чеки на придбання ліків, але не надано доказів тому, що саме ці ліки були належним чином призначені малолітній [PERSON] лікарем та були використані на їх лікування. В матеріалах справи заявлені квитанції про придбання штор для дитячого садку [PERSON]., але не вказано яким чином це співноситься з вихованням та лікуванням дитини, та чому ці витрати повинен нести саме відповідач. Суду не надано належних й допустимих доказів укладення договорів, надання та оплати послуг масажистом, нянею, логопедом тощо. Більш того, в судовому засіданні і позивачка, і представник позивачки пояснили, що заявлені в позові витрати на лікування та утримання дитини поніс особисто [PERSON]., а не позивачка. Суд розглядає справу відповідно до положень ст.ст. 10, 11 ЦПК України, тобто виключно в межах заявлених вимог, на підставі доказів, наданих сторонами в обґрунтування своїх вимог або заперечень. Оскільки позивачкою [PERSON]. не надано суду належних та допустимих доказів понесення нею особисто додаткових витрат на лікування та утримання дитини в сумі 6200 грн. та на розвиток дитини в сумі 6306 грн. 85 коп., а інші таких вимог не заявили, суд вважає за необхідне в задоволенні цих вимог відмовити. Не підлягають також задоволенню вимоги позивачки про стягнення на її користь додаткових витрат на утримання доньки з 01.03.2003 року до зміни обставин щомісяця на ліки по 200 грн., оплату за дитячий садок, няню, масажиста, логопеда по 290 грн., а всього 490 грн., оскільки суду не надано доказів, що вона такі витрати понесла. Якщо ж такі витрати виникнуть в майбутньому, то позивачка не позбавлена права на пред'явлена нового позову. Не позбавлені права на пред'явлення позову щодо відшкодування понесених витрат на утримання, лікування та розвиток дитини й інші особи. Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 180, 182, 191 СК України,

Outcome: partial