overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-03 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, де зазначають, що їхнім батьком був [PERSON]. 27.08.2002 року їх батько склав заповіт у якому заповідав на випадок своєї смерті належну йому земельну ділянку загальною площею 5,11 га, розташовану на території [ADDRESS] їм.[INFO] [PERSON] помер. На момент смерті батька, позивачі проживали разом з ним і після його смерті фактично прийняли спадщину, обробляють земельну ділянку та вирощувають на ній сільськогосподарську продукцію. У встановлений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звертались, оскільки через необізнаність вважали, що для оформлення спадщини достатньо заповіту. Просять визнати за ними право власності в рівних частинах на земельну ділянку площею 5,11 га, розташовану на території [ADDRESS], яка належала їх померлому батьку [PERSON] В судовому засіданні позивачі свої вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачка [PERSON]. позов визнала. Представник відповідача [ADDRESS] в судове засідання не з′явилась, повідомивши письмово про визнання позовних вимог та розгляд справи в його відсутність. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив, слідуючі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що батьком позивачів був [PERSON], який помер[INFO]. 27.08.2002 року їх батько склав заповіт, у якому заповідав на випадок своєї смерті належну йому земельну ділянку загальною площею 5,11 га, розташовану на території [ADDRESS] їм. На момент смерті батька, позивачі проживали разом з ним і після його смерті фактично прийняли спадщину, обробляють земельну ділянку та вирощувають на ній сільськогосподарську продукцію. У встановлений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звертались, оскільки через необізнаність вважали, що для оформлення спадщини достатньо заповіту. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Враховуючи зазначене, а також приймаючи до уваги, що на зазначене майно, яке залишилася після смерті Караванова В.Д., ніхто не претендує, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-03 00:00:00

[PERSON]. звернувся в суд з позовом до [PERSON]. і [PERSON]. про виділ частки у спільній сумісній власності та визнання права власності на спадкове майно. У позовній заяві та в судовому засіданні позивач стверджує, що [INFO] в смт. Лозове Деражнянського району помер його батько [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно, яке складається з частини квартири [ADDRESS], загальною площею 50,4 кв.м. Згідно із свідоцтвом про право власності на житло, виданим Фондом комунального майна Деражнянської районної ради від 23 травня 1996 року, вказана квартира належала на праві спільної сумісної власності померлому і відповідачам [PERSON]. та [PERSON]. Після смерті [PERSON]. спадкоємцями до його майна є [PERSON]. - дружина померлого, а також позивач - його син. [PERSON]. відмовилась від своєї частки у майні померлого, проте позивач, як такий що фактично прийняв спадщину, позбавлений можливості оформити свої спадкові права у нотаріальній канторі, оскільки не визначені частки у праві власності на квартиру, тому він просить задовольнити його позов. Відповідачі [PERSON]. і [PERSON]. в судове засідання не з'явилися, подавши заяви, в яких позовні вимоги визнають і просять суд розгляд справи провести за їх відсутності. Вислухавши доводи позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Як вбачається із свідоцтва про право власності на житло, виданого Фондом комунального майна Деражнянської районної ради від 23 травня 1996 року, квартира [ADDRESS] належала на праві спільної сумісної власності [PERSON]., [PERSON]. та [PERSON]. Згідно із ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Таким чином, кожному із співвласників квартири належить по 1/3 її частині. [INFO] [PERSON]. помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть. Згідно з свідоцтвом про народження позивач є сином померлого, а тому він є спадкоємцем першої черги до його майна за законом відповідно до ст. 1261 ЦК України. Він фактично прийняв спадщину, що вбачається із письмово повідомлення Другої Хмельницької державної нотаріальної контори. Із того ж повідомлення видно, що інший спадкоємець до майна померлого за законом - відповідачка [PERSON]. відмовилась від прийняття спадщини на користь позивача. Враховуючи наведене, наявні законні підстави для визнання за позивачем право власності на 1/3 частину квартири, котра належала померлому [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-03 00:00:00

[PERSON]. пред'явила до суду позов до [PERSON]. про розірвання шлюбу мотивуючи свої вимоги тим, що сумісне життя з відповідачем не склалося, основною причиною цього є відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя, несумісність характерів, факти рукоприкладства з боку відповідача. Через вказані причини між подружжям виникали неодноразові сварки, що призвело до втрати почуттів любові та пошани. З липня 2007 року сторони проживають роздільно, між ними припинені подружні відносини, з цього ж часу сторони не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету. Внаслідок вказаних причин, позивач вважає подальше збереження сім'ї неможливим. Витрати по розірванню шлюбу просила покласти на відповідача. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати, вказуючи, що в липні 2007 року відповідач пішов з сім'ї по невідомим їй причинам, причиною розпаду сім'ї були нехтування відповідачем інтересами дружини, небажання утримувати та виховувати сумісну дитину. Відповідач в судове засідання не з'явився, відповідно до вимог ст. 132 ЦПК України , був допитаний в порядку направлення окремого доручення компетентному суду за місцем фактичного проживання. Згідно протоколу допиту відповідач в судовому засіданні позов визнав, але не погодився з обставинами, викладеними позивачкою, в частини застосування до неї рукоприкладства, не заперечував проти розгляду справи за його відсутність, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 169 ч.4 ЦПК України, визнаючи наявні матеріали про права і взаємостосунки сторін достатніми, суд знаходить можливим розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити рішення. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з [INFO]року. Від сумісного життя мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON] [INFO] р.народження яка проживає з позивачкою, спору про її місце проживання між подружжям немає. Подружжя з липня 2007 року спільно не проживають, подружні відносини не підтримують, загального господарства не ведуть, загального бюджету не мають, сім'я розпалася унаслідок сварок, обумовлених взаємним нерозумінням, відчуженням, втратою один до одного відчуттів любові і пошани. Позивач вважає, що примирення і відновлення відносин неможливе. На підставі викладеного, суд вважає, що сім'я сторін повністю розпалася, зберегти її не можливо, шлюб існує формально, у зв'язку з чим, підлягає розірванню. Майнових претензій подружжям не пред'явлено. Враховуючі що на утриманні позивача знаходиться неповнолітня дитина, суд виходячи з обставин справи, вважає, що витрати по реєстрації розірвання шлюбу необхідно покласти на відповідача, позивача від витрат звільнити. На підставі висловленого ст. ст. 104, 112, СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-03 00:00:00

[PERSON] звернулася в вересні 2008 року до Гагарінського районного суду міста Севастополя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у зв’язку з тим, що сумісне життя з відповідачем не склалося, подружні відносини не підтримуються, на примирення вона не згодна. Спору про розподіл подружнього майна не порушує. У судове засідання сторони не з’явилися, надалі заяву про розгляд справі за їх відсутністю, позивач позов підтримує, відповідач з позовом згодна, просять позов задовольнити. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 жовтня 2007 року, проте подружні стосунки не підтримують, сумісне господарство не ведуть. Від сумісного життя неповнолітніх дітей не мають. Спору про розподіл подружнього майна не порушують. Відповідно до ст.. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, а тому примушувати позивача до спільного проживання з відповідачем суд вважає не доцільним. При таких обставинах суд вважає, що міцної і дружної сім’ї сторони не створили, примирення між ними неможливе, у зв’язку з чим збереження шлюбу недоцільно та суперечить інтересам кожної із сторін. Таким чином, суд дійшов висновку, що заява позивача обґрунтована та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про розірвання шлюбу, тому що подальше спільне життя з відповідачем суперечить їх інтересам, відповідачка повернулася з дітьми до місця свого попереднього проживання. Відповідач позов визнала, просила шлюб розірвати негайно, тому що позивач не допомагає дітям, а після розлучення він обіцяв надавати їм допомогу. Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з тих підстав, що суд сторони миритися не бажають, категорично наполягають на розлученні, збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-03 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить визнати недієздатною свою мати [PERSON], [INFO], стверджуючи, що вона страждає психічним захворюванням, не може розуміти значення своїх дій та ними керувати, перебуває на обліку у психіатричній лікарні, потребує постійного догляду. У судовому засіданні заявник доводи заяви підтримав, представник органу опіки та піклування вважала, що заява підлягає задоволенню, оскільки наявні матеріали справи вказують на недієздатність особи. Відповідно до проведеної судом амбулаторної судово-психіатричної експертизи акт № 627 від 18.09.2008 року [PERSON]. у силу свого захворювання не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Суд, заслухавши пояснення заявника, представника органу опіки та піклування, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Так як встановлено судом, [PERSON]. 1931 року народження, страждає психічним захворюванням, не може розуміти значення своїх дій та ними керувати, потребує постійного догляду. Відповідно до ч. 1 ст. 241 ЦПК України: суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-03 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить визнати недієздатною свою мати - [PERSON], [INFO], стверджуючи, що вона страждає психічним захворюванням, не може розуміти значення своїх дій та ними керувати, перебуває на обліку у психіатричній лікарні, потребує постійного догляду. Визнання матері недієздатною їй потрібно для оформлення опіки та просить при цьому суд призначити її опікуном. У судовому засіданні заявник доводи заяви підтримав, представник органу опіки та піклування вважала, що заява підлягає задоволенню, оскільки наявні матеріали справи вказують на недієздатність сина заявниці. Згідно подання орган опіки та піклування не заперечує проти призначення опікуном над [PERSON], у випадку визнання її недієздатною, її дочки [PERSON]. Рішенням МСЕК [PERSON]. була підтверджена друга група інвалідності, та вона визнана непрацездатною. Відповідно до проведеної судом амбулаторної судово-психіатричної експертизи акт №585 від 29.08.2008 року [PERSON] у силу свого захворювання не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Суд, заслухавши пояснення заявника, представника органу опіки та піклування, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Так як встановлено судом, [PERSON] 1929 року народження, страждає психічним захворюванням, не може розуміти значення своїх дій та ними керувати, перебуває на обліку у психіатричній лікарні, потребує постійного догляду, є інвалідом другої групи по психічному захворюванню. Відповідно до ч. 1 ст. 241 ЦПК України: “суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна”. Оскільки бажання бути опікуном у неповнолітньої недієздатної особи виявила тільки одна особа і це її дочка, орган опіки і піклування проти призначення її опікуном не заперечує, то суд вважає за можливе призначити опікуном над недієздатним її дочку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-03 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить визнати недієздатним свого чоловіка [PERSON], 1938 року народження, стверджуючи, що він страждає психічним захворюванням, не може розуміти значення своїх дій та ними керувати, перебуває на обліку у психіатричній лікарні, потребує постійного догляду. У судовому засіданні заявник доводи заяви підтримав, представник органу опіки та піклування вважала, що заява підлягає задоволенню, оскільки наявні матеріали справи вказують на недієздатність особи. Відповідно до проведеної судом амбулаторної судово-психіатричної експертизи акт № 620 від 18.09.2008 року [PERSON]. у силу свого захворювання не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Суд, заслухавши пояснення заявника, представника органу опіки та піклування, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Так як встановлено судом, [PERSON]., 1938 року народження, страждає психічним захворюванням, не може розуміти значення своїх дій та ними керувати, потребує постійного догляду. Відповідно до ч. 1 ст. 241 ЦПК України: суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-03 00:00:00

Наймачем [ADDRESS] є [PERSON] Теплопостачання у цю квартиру виконує СКП «Смілакомунтеплоенерго». СКП «Смілакомунтеплоенерго», посилаючись на те, що відповідачка умови договору теплопостачання щодо оплати послуг не виконує, та станом на 24 вересня 2008 року створила заборгованість за послуги з теплопостачання в сумі 2575 грн. 78 коп. звернулося в суд з позовом про стягнення з неї цієї суми. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала повністю. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідачка отримує послуги позивача з теплопостачання, але добровільно ці послуги не оплачує. Як вбачається з розрахунку заборгованості, станом на 24 вересня 2008 року відповідачка заборгувала позивачу 2575 грн. 78 коп. які підлягають стягненню з неї в примусовому порядку. З відповідачки на користь держави необхідно стягнути 51 грн. судового збору, а на користь позивача - 30 грн. понесених ним витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного, ст.ст. 67, 68 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-03 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, мотивуючи свої вимоги тим, що 14 травня 2008 позичила відповідачу 1600 гривень під розписку в строк до 01 липня 2008 року. Відповідач в строк, визначений сторонами, гроші не повернув, мотивуючи їх відсутністю. В попередньому та судовому засіданнях позивач позов підтримала, просила задовольнити, підтвердивши викладене в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в частині з підстав, викладених в запереченнях на позовну заяву. Вислухавши пояснення сторін, надані в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14.05.2008 року [PERSON] надала позику [PERSON] в розмірі 1600 гривень, про що відповідач написав розписку (а.с. 5), оригінал якої досліджений в судовому засіданні. Як вбачається зі змісту розписки, сторонами обумовлений строк повернення грошових коштів – 01.07.2008 року.(а.с.5). Відповідачем не заперечується той факт, що гроші в сумі 1600 гривень позивачу [PERSON] не повернуті. З пояснень відповідача, наданих в судовому засіданні, встановлено, що грошові кошти ним не повернуті, оскільки він не погоджується з усією сумою позову – 1600 гривень. Зокрема, відповідач пояснив, що разом з позивачем вони працювали в охоронній фірмі ПП «М 20 плюс» . Він там працював неофіційно на посаді охоронця. У другій декаді липня 2008 року він був вимушений піти звідти, оскільки позивачка створила такі умови, за яких він не міг працювати надалі. В момент звільнення останню заробітну плату, яка становила 700 гривень, позивачка залишила собі. Додатково пояснив, що позивач не входить до складу керівних органів вказаного підприємства і він не був підлеглим позивачу. Чому не сплачує визнаний ним борг в сумі 800 гривень, пояснив, що у нього дуже замала пенсія. Відповідно до ст.. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Згідно зі ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі. Ні підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника, яка посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. За змістом статті 1049 ЦК України, позичальник зобов’язаний повернути позикодавцеві позику у тій самій сумі, в строк та в порядку, встановленому договором. Відповідно до загальних умов виконання зобов’язання, встановлених ЦК України, боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-03 00:00:00

Позивач подав позов до відповідачки про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що з відповідачкою вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27.04.1996 року, подружнє життя не склалося внаслідок несумісності, між ними зникло почуття любові та поваги одне до одного, сторони проживають окремо. В судове засідання позивач подав заяву про слухання справи у його відсутності, на позові наполягає. Відповідачка в судове засідання вдруге не з’явилася, хоча була повідомлена належним чином. Прийняття рішення можливо у відсутності сторін. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27.04.1996 року. Сторони від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] року народження. Шлюбні відносини припинено внаслідок несумісності характерів, втрати почуття любові та поваги одне до одного. Сторони на даний час проживають окремо. Позов підлягає задоволенню на підставі ст. ст. 104, 105, 109, 110 СК України. Судом встановлено, що неприязні відносини привели до розпаду сім’ї, дальше спільне життя і збереження сім’ї стали неможливими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-03 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі Ѕ частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно до повноліття дитини. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, але не заперечувала проти стягнення аліментів в розмірі ј частини. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував проти стягнення аліментів в розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно до повноліття дитини. Обставини справи, встановлені судом. Сторони перебувають у шлюбі з 22.07.2000 року, від якого мають сина [PERSON] , [INFO] року народження. Син проживає з матірю та знаходиться на її забезпеченні. У відповідності до вимог ст. 180 СК України, батько повинен утримувати сина до його повноліття. Враховуючи вимоги ст. ст. 182-184 СК України, суд вважає, що існують підстави для стягнення аліментів та з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі ј частини від всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто позов підлягає частковому задоволенню. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 51 грн., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 7,50 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-03 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду з цим позовом і попросила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на майновий пай, частка якого становить 2342 грн, засвідчений свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії [NUMBER], виданий 22 вересня 2008 року Вилянською сільською радою, що належав чоловіку позивача [PERSON], який помер [INFO]в с. Вила Томашпільського району Вінницької області, посилаючись на те, що вона є єдиним спадкоємцем на майно чоловіка за законом, і тому на протязі встановленого законом шестимісячного строку вступила в фактичне володіння спадковим майном, але про те, що чоловіку було виписано свідоцтво про право власності на майновий пай, дізналася лише у вересні цього року, тому з цим позовом вимушена звернутися до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON]. позов підтримала повністю, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві та попросила їх задовольнити. Представник Вилянської сільської ради в судове засідання не з”явився , однак секретар Вилянської сільської ради Стебельська В.І. подала до суду заяву, в якій просить справу слухати у відсутності представника сільської ради, позов визнають, не заперечують проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення позивача, розглянувши заяву відповідача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає що позов заявлено на законних підставах, оскільки позивач являється єдиним спадкоємцем за законом на майно свого чоловіка [PERSON] ., що підтверджується довідкою Вилянської сільської ради, інших спадкоємців за законом чи заповітом у спадкодавця немає, відповідно до законодавства, яке діяло на час відкриття спадщини фактично прийняла спадщину, що підтверджується довідкою Вилянської сільської ради, відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, визнання відповідачем позову не порушує права та законні інтереси інших осіб, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved