Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-28 00:00:00

Закрите акціонерне товариство „Страхова компанія „Українська страхова група”, звертаючись з позовом до суду, просить стягнути з [PERSON] на користь підприємства страхове відшкодування в сумі 19745 грн. 96 коп. в порядку регресу, яке було виплачене страхувальнику КП „Дирекція будівництва шляхово-трансортних споруд м. Києва” за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась за участю водія [PERSON] 25 липня 2007 року о 07 год. 40 хв. на автодорозі Київ-Десна відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу “Фольксваген” реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та транспортного засобу “Мерседес” реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , в подальшому відповідача [PERSON] визнано винним у скоєні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу. 26 липня 2007 року до позивача звернувся страхувальник із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування в зв’язку з вищевказаною дорожньо-транспортною пригодою. Відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту № 28-2801-0080 від 05.02.2007 р. та страхового акту № 56 т-ПКФ від 22.08.2007 р. ЗАТ СК „Українська страхова група” перерахувала на рахунок КП „Дирекція будівництва шляхово-трансортних споруд м. Києва”, суму в розмірі 19745 грн. 96 коп., що підтверджено платіжним дорученням № 576 від 29.08.2007 р. Представник позивача Кулик А.М. в попереднє судове засідання не з’явився. До суду надійшла заява від представника позивача Кулика А.М., про розгляд справи без його участі, а також просив стягнути з відповідача додатково витрати в розмірі 300 грн., понесені позивачем у зв”язку з викликом відповідача до суду (оголошення у газеті „Урядовий кур’єр”). Відповідач до суду не з”явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення залучені до матеріалів справи. На підставі ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 25 липня 2007 року о 07 год. 40 хв. на автодорозі Київ-Десна відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу “Фольксваген” реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та транспортного засобу “Мерседес” реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , в подальшому відповідача [PERSON] визнано винним у скоєні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу (а.с. 17). 26 липня 2007 року до позивача звернувся страхувальник із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування в зв’язку з вищевказаною дорожньо-транспортною пригодою. Відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту № 28-2801-0080 від 05.02.2007 р. (а.с. 5-9) та страхового акту № 56 т-ПКФ від 22.08.2007 р. (а.с. 42) ЗАТ СК „Українська страхова група” перерахувала на рахунок КП „Дирекція будівництва шляхово-трансортних споруд м. Києва”, суму в розмірі 19745 грн. 96 коп., що підтверджено платіжним дорученням № 576 від 29.08.2007 р. (а.с. 44). За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об’єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідної за завдані збитки. За нормами ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом. За таких обставин, суд вважає, що позивачем правомірно заявлено вимоги до відповідача з приводу відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 19745 грн. 96 коп., яка підлягає стягненню в порядку регресу у розмірі виплаченого страхового відшкодування КП „Дирекція будівництва шляхово-трансортних споруд м. Києва”, як власнику автомобіля “Фольксваген” реєстраційний номер [NUMBER] , за наслідками дорожньо-транспортної пригоди. В порядку ст.88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті державного мита в сумі 198 грн. 00 коп. та інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 грн. 00 коп., а також витрати пов”язані з оголошенням в пресі в сумі 300 грн. 00 коп. Враховуючи наведене та

Outcome: approved