Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-10 00:00:00

[PERSON]. звернулась до суду з позовом до [PERSON]. про визначення розмірів меж земельних ділянок , порядку користування земельною ділянкою. У позові вказано, що 18.07.2000 року [PERSON]. стала власником 71/100 частини домоволодіння розташованого в[ADDRESS] на підставі договору дарування, інша частина 29/100 цього домоволодіння належить на праві власності [PERSON]. на підставі свідоцтва про право власності на спадщину. В зв'язку з виникненням спору щодо порядку користування земельною ділянкою , господарськими спорудами [PERSON]. в травні 2007р. звернулась до суду з позовом про визначення розмірів та меж земельних ділянок, однак через те що сторони являються співвласниками господарських споруд без визначення та розподілу їх в натурі, що унеможливило визначити розміри та межі земельних ділянок позовна заява залишена без розгляду. Згідно рішення Лубенського міськрайонного суду від 27.03.2008р. визнано право власності за [PERSON]. на 4/5 частини вищезазначеного домоволодіння та 1/5 частина за [PERSON]. з виділенням та закріпленням права власності за сторонами на конкретні господарські споруди, рішення є чинним. Після набуття рішення чинності [PERSON]. довідалась, що площа земельної ділянки, якою вона користується складає - 733кв. м - 50,3% від загальної площі, а відповідачка земельною ділянкою пл.. 503 кв м - 40,7%, що не відповідає розмірам належних їм часток у вартості будівлі та споруд. (4/5 та 1/5 частини). Розподіл земельною ділянки існує в пропорції 59/100 та 41/100 частин. Спірна земельна ділянка не приватизована, ніяких цивільно -правових угод щодо користування нею сторони не укладали. Вирішити спір стосовно визначення нових меж земельною ділянки, порядку користування нею у добровільному порядку сторонам не вдається в зв'язку з чим [PERSON]. прохає встановити розміри та межі земельних ділянок по[ADDRESS] пропорційно часткам в нерухомому майні в розмірах - 4/5 частини - [PERSON]. , 1/ 5 частини - [PERSON]. та встановити порядок користування цією земельною ділянкою, виходячи з цих розмірів. [PERSON]. звернулась до суду з зустрічною позовною заявою до [PERSON]про визначення фактичного порядку користування земельною ділянкою, мотивуючи тим, що в 60 - ті роки минулого століття попередніми співвласниками домоволодіння по[ADDRESS], її матір'ю [PERSON]. та [PERSON]. проводився добровільно розділ цієї земельної ділянки на якій встановлювався паркан , а потім металева сітка, які знаходяться на тому ж самому місці. Угода про порядок користування спірною земельною ділянкою по[ADDRESS] існує більше 40 років . Позивачка стверджує, що згідно ст. 42 ЗК України в старій редакції передбачала обов'язковість дотримання порядку використання і розпорядження земельною ділянкою особами, які згодом придбали відповідну частину житлового будинку отже [PERSON]., як новий власник будинку зобов'язана дотримуватися раніш встановленого порядку користування земельною ділянкою встановленому попередніми власниками будинку. Земельний податок [PERSON]. оплачує виходячи з розміру земельної ділянки, якою користується. Збільшення розмірів часток у будинку не тягне за собою змін порядку користування присадибною земельною ділянкою. [PERSON]. прохає суд визначити порядок користування земельною ділянкою по[ADDRESS] між нею та відповідачкою , визнавши встановлений фактичний порядок користування , виділивши їй в користування земельну ділянку, якою вона користується на даний час. Дані позовні заяви судом об'єднанні в одне провадження. В судовому засіданні [PERSON]. свої позовні вимоги підтримала повністю, позов [PERSON]. не визнала, мотивуючи тим, що на час набуття власності на домоволодіння вона не знала , яка реально їй належить частини в цьому домоволодінні, між нею та [PERSON]. виник спір щодо користування господарськими спорудами, які належали їй та відповідачці і не були розділені в натурі, що в свою чергу вплинуло на порядок користування земельною ділянкою. Розділ господарських споруд в натурі проведено тільки за рішенням суду у 2008році. Розмір земельної ділянкою, якими користується [PERSON]. не відповідає розміру належній їй частки у домоволодінні встановленоого рішенням суду, є значно більшим, що порушує інтереси [PERSON]Разом з тим межа на якій встановлювався паркан, що розділяв земельні ділянки, ще попередніми співвласниками домоволодіння змінювалась, отже визнавати фактичний порядок користування земельною ділянкою не можна. [PERSON]. прохає суд встановити порядок користування земельною ділянкою, згідно 1- го варіанту експертизи, виділивши їй земельну ділянку пл..979 кв м. [PERSON]. свої позовні вимоги підтримала, позов [PERSON]не визнала, мотивуючи тим, що на протязі 40 років існував порядок користування спірною земельною ділянкою, який встановлювався попередніми співвласниками домоволодіння , хоча межа , що розділяє їх земельні ділянки переносилась також попередніми власниками. [PERSON]., яка набула право власності на домоволодіння зобов”язана дотримуватися встановленого порядку користування цією земельною ділянкою. До 2008р. належні їй та [PERSON]. господарські споруди не були виділені та закріплені за ними в натурі в зв”язку з чим між ними виник спір. [PERSON]. прохає суд визначити порядок користування земельною ділянкою за 2- м варіантом експертизи , по фактичному користуванню, виділивши їй земельну ділянку пл..493кв м. Треті особи [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]. в судове засідання не з”явилися, звернувшись до суду з письмовими заявами згідно яких прохають розглянути справу без їх участі , позовні вимоги [PERSON]підтримують, позов [PERSON]. не визнають. Представники третіх осіб відділу земельних ресурсів м. Лубни, управління містобудування та архітектури , виконавчого комітету Лубенської міської ради при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Представник КП Лубенська МБТІ також покладається на розсуд суду при вирішенні цього спору, пояснивши, що паркан, який розділяє земельні ділянки сторін не являється межовим знаком, згідно технічної документації ця межа змінювалася, сторони не зверталися до МБТІ з заявами про закріплення розмірів земельних ділянок, якими вони користуються і тому підстав для визнання фактичного користування спірною земельною ділянкою немає. Свідок [PERSON]. батько- [PERSON]. пояснив, що він проживав у 60 - ті роки в будинку по[ADDRESS], де був встановлений забор, що розділяв земельні ділянки співвласників цього будинку, він особисто ремонтував цей забор. Чи переносилась межа, що розділяє земельні ділянки потім він не знає. Дослідивши обставини , докази справи, заслухавши учасників судового засідання суд прийшов до висновку, що позов [PERSON]підлягає задоволенню, а в задоволені позову [PERSON]. слід відмовити. Встановлено, що 18.07.2000 року [PERSON]. стала власником 71/100 частини домоволодіння розташованого в[ADDRESS] на підставі договору дарування (а.с.7) інша частина 29/100 цього домоволодіння належить на праві власності [PERSON]. на підставі свідоцтва про право власності на спадщину. (а.с.33). Згідно цих правовстановлюючих документів вбачається, що сторони також набули право власності в частковому відношенні на всі господарські споруди, які розташовані на земельній ділянці по[ADDRESS]. В 2007 році між сторонами виник спір щодо порядку користування земельною ділянкою та господарськими спорудами в зв”язку з чим [PERSON]. в травні 2007р. звернулась до суду з позовом про визначення розмірів та меж земельних ділянок, однак через те що сторони являються співвласниками господарських споруд без визначення та розподілу їх в натурі, що унеможливило визначити розміри та межі земельних ділянок позовна заява залишена без розгляду. Рішенням Лубенського міськрайонного суду від 27.03.2008р. визнано право власності за [PERSON]. на 4/5 частини вищезазначеного домоволодіння та 1/5 частина за [PERSON]. з виділенням та закріпленням права власності за сторонами на конкретні господарські споруди, житловий будинок рішення є чинним, сторонами не оскаржувалось(а.с.12). До винесення рішення суду 27.03.2008р. [PERSON]. та [PERSON].. не знали , який же дійсний розмір їх часток у домоволодінні, якими вони користуються, що підтверджується рішенням суду від 27.03.2008р. (а.с.12). Згідно цього ж рішення судом проведено реальний розділ житлового будинку між сторонами, що в свою чергу вплинуло на їх розміри часток у домоволодінні. Судом встановлено, що з часу набуття права власності на домоволодіння між [PERSON]. та [PERSON]. угода щодо користування земельною ділянкою не укладалась, а в 2007р. виник спір по цьому питанню, що не спорюється сторонами. Згідно ч.4 ст. 120 ЗК України вказано, що при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельні ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. Враховуючи те , що між сторонами виник спір щодо користування господарськими спорудами, житловим будинком, земельною ділянкою, відсутність цивільно - правових угод з питань користування земельною ділянкою між ними самими та державними органами, встановлення дійсних розмірів часток у домоволодінні за сторонами, виділення та закріпленням права власності за сторонами на конкретні господарські споруди, житловий будинок за рішенням суду у 2008р., відсутність доказів, підтверджуючих встановлення порядку користування спірною земельною ділянкою у добровільному порядку, вимоги ст.. 120 ЗК України, що сучасні розміри земельних ділянок якими фактично користуються сторони не відповідають належним ідеальним долям сторін суд вважає за необхідне встановити порядок користування земельною ділянкою , виходячи з встановлених судом розмірів часток сторін у домоволодінні, а саме 4/5 та 1/5 частин. Згідно висновку судово - технічної експертизи (1- й варіант) пропонується виділити [PERSON]. земельні ділянку пл.-979кв м, а [PERSON]. пл.. -245 кв м з виділенням земельної ділянки загального користування пл.. 12 кв.м.. На теперішній час [PERSON]. користується земельною ділянкою 733кв.м , що складає 59/100частини від загальної площі земельної ділянки, [PERSON]. - 503кв.м , що складає 41/100часини всієї земельної ділянки. Сучасні розміри земельних ділянок якими фактично користуються сторони не відповідають належним їм ідеальним долям (а.с.80-82). Спору у сторін щодо проведення основної та додаткової експертизи немає. Підстав для встановлення порядку користування земельною ділянкою по фактичному користуванню суд не знайшов, оскільки встановлено, що розділ житлового будинку в установленому законом порядку (за рішенням суду) проведено тільки у 2008році, межа між земельними ділянками переносилась ще попередніми співвласниками, сам паркан не являється межовим знаком, що не оспорюється сторонами, підтверджується технічною документацією, висновком експертизи, поясненням представника Лубенського МБТІ. Виходячи з вищенаведеного суд вважає, що в задоволені позовних вимог [PERSON]. слід відмовити. Ствердження представника [PERSON]. про те що при розгляді справи слід керуватися нормами ЗК України в старій редакції, що [PERSON]. пропустила строк звернення до суду суд не може взяти за основу так як спір між сторонами як по користуванню будинком, господарськими спорудами, земельній ділянкою виник у 2007році. Згідно ст.. 88 ЦПК України судові витрати понесені [PERSON]. підлягають стягненню з [PERSON].

Outcome: approved