Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-01 00:00:00

28.05.2008 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до Чернігівської міської ради про визнання недійсним державного акту, визнання права власності та зобов'язання видати державний акт (а.с.3), мотивуючи свої вимоги наступним. [PERSON] 08.04.1997 р. купив частину житлового будинку по [ADDRESS] у [PERSON] Договір купівлі-продажу, засвідчений у Другій державній нотаріальній конторі м. Чернігова, але не було роз'яснено, що земельна ділянка підлягає також передачі відповідним актом. Він сплатив [PERSON] усю суму за майно і за землю, але оформити землю продавець відмовилась у зв'язку з терміновим від'їздом з м. Чернігова. 19.03.1998 р. [PERSON] померла. На підставі ст. 30 ЗК України просив визнати недійсним Державний акт № 363 від 30.09.1996 р., як такого, що втратив свого володаря фактом смерті; визнати за ним права власності на земельну ділянку по [ADDRESS], як власника усього майна, розташованого на придатній земельній ділянці площею 576,5 кв.м.; зобов'язати Чернігівську міську раду видати йому Державний акт на право приватної власності на спірну земельну ділянку. В ході розгляду в справі до участі в ній було залучено в якості: відповідача [PERSON] та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів [PERSON] В судовому засіданні позивач позов підтримав та пояснив, що оригінал державного акту у нього. Просить позов задовольнити на підставі закону та за позовними вимогами, викладеними в позові. Представник відповідача - Чернігівської міської ради, відповідач [PERSON] та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів - [PERSON]в судове засідання не з'явились, про час та місце судового розгляду повідомлені у встановленому порядку(а.с.57,61). Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу у їх відсутність та на підставі ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що власниками домоволодіння [ADDRESS] є: [PERSON] - 57/150 частин відповідно до договору купівлі-продажу № 1-1278 від 08.04.1997 р. та [PERSON]- 93/150 частин відповідно до договору купівлі-продажу від 04.04.1997 р., при цьому [PERSON] придбав частину домоволодіння у покійної [PERSON], спадкоємцем якої є [PERSON](який прийняв спадщину)(а.с.32-45). В обох договорах зазначено, що будинок в цілому розташований на земельній ділянці площею 1146 кв.м. На земельну ділянку в розмірі 551 кв.м за вказаною адресою на ім”я [PERSON] 30.09.1996 р. виданий державний акт на право приватної власності на землю, оригінал якого, зі слів позивача, знаходиться у останнього. Хоча на дану земельну ділянку [PERSON] не отримав свідоцтво про право на спадщину, але фактично є її власником згідно п.”г” ч. 1 ст. 81 ЗК України, поки суду не доведено іншого. Відсутні правові підстави: для визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю „як такого, що втратив свого володаря фактом смерті” та визнання за позивачем права власності на земельну ділянку „як власника усього майна, розташованого на придатній земельній ділянці площею 576,5 кв.м”, оскільки такі підстави припинення та набуття права власності не передбачені законодавством України, а відповідно і для зобов'язання Чернігівської міської ради видати позивачу державний акт на право приватної власності на спірну земельну ділянку, який можливо отримати тільки в порядку встановленому законом. Оскільки на земельну ділянку вже було видано державний акт на право приватної власності на землю, то позивач може набути право власності на земельну ділянку тільки згідно вимог п.”а” ч. 1 ст. 81 ЗК України, або скористатись правом земельного сервітуту відповідно до вимог ст.ст. 98-101 ЗК України. В зв'язку з повною відмовою в задоволенні позову не підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати. Суд розглянув справу відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України - в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів.

Outcome: dismissed