Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом та просить визначити за померлим [INFO] [PERSON], &frac12; частку в спільному сумісному майні - квартирі [ADDRESS]. Представник відповідача - Територіальної громади в особі Інгулецької районної у місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області та представники третіх осіб - Комунального підприємства «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», П,ятої криворізької державної нотаріальної контори в судове засідання не з,явились, про час розгляду справи повідомлені своєчасно в установленому законом порядку, надали суду заяви про розгляд справи у відсутність їх представників, проти позову не заперечують. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та суду пояснила, що їй та її чоловікові на підставі свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] виданого 6.07.1993 року органом приватизації - Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міської ради, згідно з розпорядженням № С-1376 від 15.06.1993 року на праві спільної сумісної власності належить приватизована квартира за адресою: [ADDRESS]. Квартира 2 кімнатна, на 1поверсі 5 поверхового житлового будинку, загальною площею 42,2 кв.м., житловою площею 30,9 кв.м.. [INFO] чоловік позивачки - [PERSON] помер, та після його смерті відкрилася спадщина у вигляді його частки вищезазначеної квартири. 14.05.2008 року позивачка звернулася до П'ятої криворізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини - частки квартири, яка належала її чоловікову, але постановою державного нотаріуса від 14.05.2008 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири їй було відмовлено, оскільки в свідоцтві про право власності на житло не визначена частка померлого чоловіка у спільній сумісній власності. Позивачка вважає, що частка кожного співвласника у спільній сумісній власності є рівною. Вона та її чоловік разом приватизували квартиру, однаково володіли та користувалися житлом, між ними не було укладено ніяких угод стосовно власності на квартиру, тому вона вважає частки рівними, а кожному співвласнику належить право власності на &frac12; частку квартири. Вислухав позивачку, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] та померлий [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 10.03.1989 року (а.с.25). На підставі свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] виданого 06.07.1993 року органом приватизації - Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міської ради, згідно з розпорядженням № С-1376 від 15.06.1993 року на праві спільної сумісної власності належить приватизована квартира за адресою: [ADDRESS]. Квартира 2 кімнатна, на 1 поверсі 5 поверхового житлового будинку, загальною площею 42,2 кв.м., житловою площею 30,9 кв.м. (а.с.6-7,9, 58). Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданим КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» 27.10.2008 року номер запису 401 в книзі 17П-401, підтверджується право спільної сумісної власності на квартиру за позивачкою та її чоловіком, частки не визначені. Вартість квартири згідно витягу становить - 15308 гривень, а вартість &frac12; частки квартири становить відповідно - 7654 гривні (а.с.56). Згідно копії свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO] (а.с.8). Також встановлено, що до часу смерті [PERSON] та позивачка проживали у вищезазначеній квартирі. Після смерті чоловіка, позивачка звернулася до П'ятої криворізької державної нотаріальної контори і 14.03.2008 року отримала постанову нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири після померлого чоловіка [PERSON], оскільки не визначена частка померлого у спільному сумісному майні (а.с.24). Згідно п.224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого в спільному майні. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що випливають з права учасника спільної сумісної власності на виділення частки у спільному майні, при цьому частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності згідно ст. 370 ЦК України, вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Як встановлено, ніяких домовленостей або угод між співвласниками стосовно їх часток у спільній сумісній власності не було, а тому позовні вимоги суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved