Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання права власності на нежиле приміщення першого поверху, загальною площею 75,0 кв.м., розташоване за адресою: [ADDRESS]. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що згідно договору купівлі-продажу від 31.03.2000 р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1309, він придбав у власність нежиле приміщення першого поверху, за адресою: [ADDRESS], загальною площею 66,6 кв.м. Зазначене нежиле приміщення належить позивачу на підставі дублікату договору купівлі-продажу від 31.03.2000 р., зареєстрованого в реєстрі за № 1225. Право власності позивача на вказане нежиле приміщення було зареєстроване в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 12.04.2007 р. за реєстр. № 18488599, про що КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» був зроблений запис № 594 в книзі 63неж-139 та виданий витяг про реєстрацію права власності № 14210768 від 12.04.2007 р. Позивач реконструював зазначене нежиле приміщення, в результаті чого було створене нежиле приміщення першого поверху, за адресою: [ADDRESS], загальною площею 75,0 кв. м. Відповідно до Технічного висновку, після реконструкції, приміщення придатне до експлуатації у відповідності з функціональним призначенням, переобладнання не впливає на несущу конструктивну систему будівлі, отже може бути збережене та введене в експлуатацію. 06 лютого 2008 року КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» був виготовлений технічний паспорт на нежиле приміщення першого поверху, за адресою: [ADDRESS], згідно з яким загальна площа приміщення після реконструкції складає 75,0 кв.м. Вищевикладене, як вважає Позивач, підтверджує його право власності на нежиле приміщення першого поверху, за адресою: [ADDRESS], загальною площею 75,0 кв. м. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов. Представники відповідача, в судове засідання не з'явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Вивчивши матеріали справи, вислухавши доводи представника позивача, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні було встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 31.03.2000 р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1309, Позивач придбав у власність нежиле приміщення першого поверху за адресою: [ADDRESS], загальною площею 66,6 кв. м. Зазначене нежиле приміщення належить йому на підставі дублікату договору купівлі-продажу від 31.03.2000 р., зареєстрованого в реєстрі за № 1225. Право власності Позивача на вказане нежиле приміщення було зареєстроване в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 12.04.2007 р. за реєстр. № 18488599, про що КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» був зроблений запис № 594 в книзі 63неж-139 та виданий витяг про реєстрацію права власності № 14210768 від 12.04.2007 р. Позивач реконструював зазначене нежиле приміщення, в результаті чого було створене нежиле приміщення першого поверху, за адресою: [ADDRESS], загальною площею 75,0 кв. м. Відповідно до Технічного висновку, після реконструкції, приміщення придатне до експлуатації у відповідності з функціональним призначенням, переобладнання не впливає на несущу конструктивну систему будівлі, отже може бути збережене та введене в експлуатацію. Відповідно до Постанови КМУ № 744 від 31.05.2006 р. вищезазначений Технічний висновок не потребує висновку комплексної державної експертизи. 06 лютого 2008 року КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» був виготовлений технічний паспорт на нежиле приміщення першого поверху, за адресою: [ADDRESS], згідно з яким загальна площа приміщення складає 75,0 кв.м. Відповідно до ч. 1 ст. 332 ЦК України переробкою є використання однієї речі, в результаті чого створюється нова річ. Відповідно до ч. 1 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена, (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, а також згідно зі ст. 392 ЦК України власник може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Суд приходить до висновку, що позивач має право на визнання за ним права власності на нежиле приміщення першого поверху загальною площею 75,0 кв.м., розташоване за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного та

Outcome: approved