Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], які діють також в інтересах малолітньої [PERSON] про звільнення та повернення незаконно займаного державного майна, а саме: двох кімнат в нежитловій будівлі санаторію-профілакторію по вул. Римського-Корсакова, 3 А м. Чернівці. Посилався на те, що на балансі відокремленого підрозділу «Пасажирське вагонне депо Чернівці» ДТГО «Львівська залізниця» перебуває нежитлова будівля санаторію-профілакторію за адресою м. Чернівці вул. Римського-Корсакова, 3А. Вказана будівля відноситься до загальнодержавної форми власності. 31.05.2007 року під час обстеження будівлі санаторію-профілакторію було встановлено, що на другому поверсі будівлі самовільно без будь-якого дозволу керівництва ДЕПО та ДТГО «Львівська залізниця» проживають відповідачі, зайнявши дві кімнати. Договір оренди з відповідачами не укладався, дозволу на проживання в даній будівлі залізниця їм не надавала. Просив зобов'язати відповідачів звільнити незаконно займане майно та стягнути понесені судові витрати. Представник позивача Воронка А.І. в судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що відповідачі самовільно зайняли дві кімнати в будівлі санаторію-профілакторію за адресою м. Чернівці вул. Римського-Корсакова, 3А. Коли саме відповідачі вселились у вказане приміщення їм не відомо, підтвердив обставини, викладені в позовній заяві. Просив позов задовольнити. Представник позивача Золотовський Г.Г. у судовому засіданні позов підтримав. Пояснив, що дозволу відповідачам на тимчасове проживання в кімнатах санаторію-профілакторію він не надавав. Просив позов задовольнити та зобов'язати відповідачів звільнити незаконно займане житло. Представник третьої особи на стороні позивача: регіонального відділення Фонду державного майна України в Чернівецькій області позов підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON]. позов не визнав. Пояснив, що вони з сім'єю зайняли дві кімнати в будівлі, що по вул. Римського-Корсакова, 3А м. Чернівці з усної згоди [PERSON], який там проживав, однак офіційного дозволу на проживання їм не надавали. З 2004 року їх неодноразово повідомляли про необхідність звільнення займаних кімнат, просив в позові відмовити. Представник відповідачів [PERSON] позов не визнав. Пояснив суду, що позивачем було пропущено строк позовної давності, оскільки про самовільне зайняття спірних приміщень відповідачами було відомо з 2004 року, хоча позовна вимога про звільнення та повернення незаконно займаного державного майна заявлена лише в липні 2007 року, просив в позові відмовити. Представник третьої особи служби у справах дітей Чернівецької міської ради просив врахувати інтереси малолітньої дитини, відмовити в позові. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що власником нежитлової будівлі санаторію-профілакторію, що розташована за адресою м. Чернівці вул. Римського-Корсакова, буд. 3А, є держава в особі Верховної Ради України, будівля перебуває в оперативному управлінні пасажирського вагонного депо Чернівці, що підтверджується фотокопією свідоцтва про право власності на нерухоме майно (а.с.8). Згідно копії акту комісійного огляду колишнього санаторію-профілакторію, розташованого за адресою м. Чернівці вул. Римського-Корсакова, 3А на предмет встановлення законності проживання в ньому від 12.05.2005 року, встановлено, що в приміщенні будинку проживають [PERSON]. з сім'єю, зайнявши дві кімнати (а.с.7). Згідно ч.1 ст.319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як вбачається з досліджених матеріалів справи та пояснень сторін, відповідачі [PERSON]., [PERSON] в договірних відносинах з ДТГО «Львівська залізниця» не перебували, дозволу на зайняття приміщень будівлі санаторію-профілакторію їм надано не було. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Так, твердження представника відповідачів про те, що вказане спірне приміщення є гуртожитком, а тому повинні застосовуватись норми ст. 132 ЖК України не знайшло свого підтвердження у судовому засіданні. Так, суду не було надано належних доказів на підтвердження того, що будівлі санаторію-профілакторію за адресою м. Чернівці вул. Римського-Корсакова, 3А було присвоєно статус гуртожитку. Крім того, з дослідженої у судовому засіданні фотокопії свідоцтва про право власності на нерухоме майно, вбачається, що статус будівлі визначено як «нежитлова» (а.с. 8). Також, безпідставним є посилання представника відповідача на ту обставину, що в позові слід відмовити, оскільки позивачем було пропущено строк позовної давності. Так, позивач звернувся до суду з позовом про звільнення та повернення незаконно займаного державного майна 13.07.2007 року, в той час як факт зайняття відповідачами двох кімнат в будинку санаторію-профілакторію, що по вул. Римського-Корсакова, 3А м. Чернівці було встановлено 12.05.2005 року, що підтверджується копією акту від 12.05.2005 року. Таким чином, трирічний термін позовної давності позивачем пропущено не було. З пояснень відповідача та доказів по справі судом встановлено, що відповідачам неодноразово, починаючи з травня 2005 року надсилались повідомлення з вимогою звільнити займану площу в будівлі, що по вул. Римського-Корсакова, 3А м. Чернівці, що не було зроблено відповідачем (а.с.9). На підставі наведеного, зважаючи на те, що відповідачі не надали суду доказів про користування спірним майном, а саме: двома кімнатами в будинку санаторію-профілакторію, що по вул. Римського-Корсакова, 3А м. Чернівці - на відповідній правовій підставі та за згодою державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця», тому суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved