Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-12 00:00:00

У вересні 2008 року [PERSON] звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за комунальні послуги в якому вказувало, що відповідачі є членами сім’ї наймача квартири [ADDRESS] , зареєстровані та проживають за цією ж адресою. Відповідачі договір на отримання послуг з водопостачання з позивачем не укладали, але отримували комунальні послуги та користувалися ними. Враховуючи те, що споживачі надані послуги не оплачували, тому [PERSON] просило стягнути з них в солідарному порядку заборгованість, що виникла за період з [INFO] , а також витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пояснивши, що відповідачі постійно проживали в квартирі [ADDRESS] , отримували комунальні послуги з водопостачання, однак не сплачували їхню вартість, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі [INFO] , яка підлягає стягненню з них на користь позивача. Відповідачі в судове засідання не з’явилися, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, причина їх неявки суду не відома. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих стороною доказів, суд прийшов до наступного. Так, судом встановлено, [PERSON] , [PERSON] є членами сім’ї наймача квартири [ADDRESS] , зареєстровані та проживають за цією ж адресою (а.с.6-8). В порушення п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідачі не укладали договір з виконавцем послуг ( [PERSON] ), але відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України отримували комунальні послуги (оскільки проживають в будинку квартирного типу з заведеним водопроводом до двору) та користувалися ними. Обсяг прав та обов’язків сторін при неукладенні окремого договору визначається чинним законодавством, яке регулює взаємовідносини осіб, що надають послуги зі споживачами цих послуг. Судом встановлено, що споживачам надавалися належної якості послуги з водопостачання, доказів протилежного сторонами не надано. Разом з тим відповідачі послуги не оплачували, що призвело до виникнення заборгованості. Відповідно до ст. 714 ЦК України, п.5 ч. 3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 10, 23, 33 Правил надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення, затверджених Постановою КМ України від 30 грудня 1997 року №1497 в редакції Постанови КМ України від 21 липня 2005 року №630 (п.п. 18, 30) споживачі зобов’язані повністю сплачувати надані їм житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Тому, з врахуванням вищенаведеного, тарифів на послуги, рівня їх споживання та сплати, на підставі ст.ст. 526, 530 ЦК України, ст. 64 ЖК України з [PERSON] , [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] заборгованість, що виникла за період з [INFO] Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України з відповідачів також підлягають стягненню в рівних частках 30 грн. витрат з інформаційно – технічного забезпечення розгляду справи, понесених позивачем при зверненні до суду, а також 51 грн. державного мита на користь місцевого бюджету м. Вознесенська.

Outcome: approved