Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] 17.07.2008 року звернулася з цим позовом до суду і повідомила, що вона є власником 1/2 частини квартири [ADDRESS], власником другої половини вказаної квартири є відповідачка в справі [PERSON], за домовленістю з якою щодо продажу нею 1/2 частини коридору площею 3,2 кв.м. та 1/2 частини вбиральні площею 0,6 кв.м. позивачці остання 25.05.2008 року передала [PERSON] 500 грн. в підтвердження купівлі вказаної частини приміщень. В подальшому відповідачка відмовилась нотаріально оформити даний договір купівлі-продажу. Просила визнати дійсним договір купівлі продажу вказаної частини приміщень та її право власності на них. В попередньому судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала та уточнила заявлені вимоги. Пояснила, що домовившись з відповідачкою щодо продажу нею належних їй 1/2 частини коридору площею 3,1 кв.м. та 1/2 частини вбиральні площею 0,5 кв.м. передала 25.05.2008 року відповідачці 500 грн. отримавши відповідну письмову розписку. Але згодом відповідачка відмовилась нотаріально посвідчити їх угоду купівлі-продажу, посилаючись на наявність вказаної роиски у позивачки. Посилаючись навласну неможливість у встановленому законом порядку підтвердити перехід до неї права власності на зазначені частини приміщень [PERSON] просила визнати дійсним вказаний договір купівлі-продажу від 25.05.2008 року між нею та відповідачкою, а також визнати за нею право власності на вказані частини приміщень. Просила задоволиити позов. Відповідачка [PERSON] позов визнала, підтвердивши, що догововір купівлі-продажу, дійсність якого просила визнати позивачка, дійсно був укладений між ними 25.05.2008 року, у зв'язку з чим вона надала позивачці розписку про отримання від неї 500 грн. за продані їй 1/2 частини коридору площею 3,1 кв.м. та 1/2 частини вбиральні площею 0,5 кв.м. Даний договір укладався добровільно та свідомо. Не заперечувала проти задоволення позову. Виходячи з наведеного суд вважає, що рішення у даній справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши інші докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.130 ЦПК України у разі визнання позову ухвалення рішення проводиться в порядку, встановленому, зокрема, ст.174 цього ж Кодексу. Відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до вимог ч.2 ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним; у цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до змісту ч.1,3 ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом; право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Згідно положень ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно ч.1,2 ст.656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому; предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. У відповідності до вимог ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу, зокрема, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. В судовому засіданні з пояснень сторін встановлено, що 25.05.2008 року відповідачкою отримано від позивачки 500 грн. за продаж 1/2 частини коридору та 1/2 частини вбиральні квартири [ADDRESS], що підтверджується копією розписки (а.с.14). Право власності відповідачки [PERSON] на вказану частину відчуженого згадно зазначеної розписки майна, а відповідно правомірність вчинення нею відповідної угоди, підтверджується копієями договору купівлі-продажу від 23.05.2007 року та реєстраційного посвідчення від 15.07.2008 року (а.с.15-16, 17), копією технічного паспорту квартири [ADDRESS] (а.с.19). Відповідно витягу з реєстру заброн відчуження об'єктів нерухомого майна від 23.05.2007 року (а.с.18) відчужене відповідачкою майно під забороною та арештом не перебувало. Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному і ніким не оскаржуються. З урахуванням викладеного заявлені вимоги позивачки є правомірними та обгрунтованими, доводяться дослідженими судом доказами, визнання відповідачем пред'явленого позову в даному конкретному випадку не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позов підлягає до задоволення у повному обсязі. Судовий збір, від сплати якого звільнена при подачі позову позивачка [PERSON] підлягає стягненню в доход держави з відповідачки [PERSON]

Outcome: approved