Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-03 00:00:00

[PERSON]. звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу до [PERSON]. в якій зазначає, що 14 грудня 2002 року в Вільхуватській сільській раді Великобурлуцького району Харківської області дані особи між собою зареєстрували шлюб. Від сумісного життя сторони неповнолітніх дітей не мають, але відповідач відмовилась розривати шлюб в органах реєстрації актів цивільного стану за взаємною згодою, як це передбачено ст. 106 СК України. На обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що сторони подружніх стосунків не підтримують на протязі шести років та не ведуть спільне господарство. В зв'язку із цим позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просить їхній із відповідачем шлюб розірвати. В судовому засіданні [PERSON]. заявлений позов підтримав, підтвердив обставини, викладені в позовній заяві, суду пояснив, що у сторін це перший шлюб. Просив позов задовольнити, оскільки на даний час він проживає з іншою жінкою. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки 20 серпня 2008 року (а.с.41), направила до суду заяву, в якій позов визнала в повному обсязі, просить справу розглядати без її участі (а.с.43). Суд вважає можливим розглянути дану справу без відповідача. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON]. є обґрунтовані та підлягають задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON]. та [PERSON] ., зареєстрували шлюб 14 грудня 2002 року в Вільхуватській сільській раді Великобурлуцького району Харківської області, актовий запис № 17(а.с.04). Від сумісного життя сторони неповнолітніх дітей не мають, але відповідач відмовилась розривати шлюб в органах реєстрації актів цивільного стану за взаємною згодою, як це передбачено ст. 106 СК України. Судом встановлено, що між подружжям [PERSON]шлюбні стосунки припинені з січня 2003 року. На даний час сторони проживають окремо, між собою шлюбні стосунки не підтримують, та не ведуть спільне господарство, позивач проживає з іншою жінкою . Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Дані обставини вказують на те, що сім'я сторін розпалась, шлюб носить формальний характер, а тому його необхідно розірвати. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права та свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] та збереження їх сім'ї стали неможливими, оскільки це суперечить інтересам обох і згідно ч.1 ст.110, ст.112 СК України, шлюб між [PERSON] . та [PERSON]. підлягає розірванню. Відповідно до п.4.4 Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 р., згідно з п/п “б” п.5 ст. 3 Декрету Кабінета Міністрів України від 21.01.1993 р. № 7-93 “Про державне мито”, виходячи з матеріального стану сторін, у сторін це перший шлюб, позивач працює, відповідач на даний час хворіє, суд вважає необхідним при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАГС стягнути держмито з [PERSON]. в розмірі 17 грн. 00 коп. в прибуток держави, при цьому відповідача від сплати державного мита звільнити.

Outcome: approved