Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-27 00:00:00

Позивач ГЖЕД №6 звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON]., [PERSON]. про стягнення заборгованості сум витрат на утримання будинку та прибудинкової території, що утворилась станом на 01 травня 2008 року в сумі 1227 грн. 93 коп. В судовому засіданні представник позивача Васильченко К.В. позов підтримав, просив суд його задовольнити, стягнути з відповідачів на користь позивача суму заборгованості з витрат на утримання будинку та прибудинкової території за період станом на 01 вересня 2008 року. Пояснив суду, що будинок [ADDRESS], в якому проживають відповідачі, перебуває на балансі позивача. Хоча письмового договору про надання відповідачам послуг на утримання будинку та прибудинкової території позивачем не укладалося, але позивачем послуги надавались, відповідачі такі послуги отримували, хоча це і заперечують. Вважає, що відповідачі як власники квартири, зобов'язані брати участь в утриманні будинку та прибудинкової території. Крім того, відповідачі приймали послуги, що надаються позивачем, від отримання цих послуг не відмовлялись. Тому просив позов задовольнити. Звернув увагу суду, що не оплачуючи надані їм послуги, відповідачі самі позбавляють ГЖЕД можливості в повному та достатньому обсязі обслуговувати будинок. Відповідач [PERSON]. в судовому засіданні проти позову заперечила. Пояснила суду, що ГЖЕД №6 ніякі послуги відповідачам не надаються. У зв'язку з цим мешканці будинку були вимушені самостійно замінити каналізаційні та водопостачальні стояки та труби у підвалі. Протягом зимового періоду у зв'язку з протіканням труб на 5 поверсі відсутній був обігрів ванної кімнати. Позивач до усунення вказаних несправностей будь-яких заходів не вживав. Тому вважає, що позивачем послуги практично не надаються. Також позивачем не надано доказів, які б доводили, що такі послуги ним надаються. Крім того, просила суд при розгляді справи застосувати давність та не стягувати заборгованість поза межами терміну позовної давності, за останні три роки вона борг сплатила, навіть в більшому розмірі, ніж це було потрібно. Тому в задоволенні позову просить відмовити. Після оголошеної перерви відповідач [PERSON]. в судове засідання не з'явилась, будучи у встановленому законом порядку повідомленою про час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення з поважних причин судового розгляду до суду не подавала. Відповідач [PERSON]., який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання також не з'явився. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача [PERSON]., дослідивши докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено судом, будинок [ADDRESS] перебуває на балансі позивача ГЖЕД №6 та ним обслуговується. Квартира [ADDRESS] на праві власності належить відповідачам [PERSON]. та [PERSON]. як така, що придбана подружжям під час шлюбу. Вказану обставину визнали всі особи, що беруть участь у справі, у зв'язку з чим на підставі ч.1 ст.61 ЦК України вона є такою, що доказуванню не підлягає. Договору про обслуговування будинку та прибудинкової території сторонами не укладалось. Але однією стороною - позивачем по справі ГЖЕД №6 - надавались другій стороні - відповідачам по справі співвласникам квартири [PERSON]. та [PERSON] . послуги з обслуговування будинку та прибудинкової території, відповідачі зазначені послуги приймали, але не оплачували. Від отримання послуг відповідачі не відмовлялись. Відмовляючись оплачувати послуги ГЖЕД №6 по утриманню будинку та прибудинкової території відповідачі діють недобросовісно та всупереч норм чинного законодавства. При цьому суд вважає, що разом з виникненням у відповідачів права власності на квартиру у них виник і обов'язок брати участь в утриманні будинку та прибудинкової території. Фактично з виникненням у відповідачів права власності на квартиру між ними та позивачем виникли відповідні правовідносини з утримання будинку та прибудинкової території. До такого висновку суд приходить на підставі ч.2 ст.382 ЦК України, згідно якої власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Тобто, внаслідок виникнення у них права власності на квартиру у багатоквартирному будинку у відповідачів виникло право спільної сумісної власності з іншими власниками квартир у цьому будинку, в тому числі і з позивачем, на його окремі елементи та загальні інженерні конструкції. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Тому суд приходить до висновку, що відповідачі як власники квартири у багатоквартирному будинку та відповідно як співвласники будинку зобов'язані утримувати як свою квартиру, так і будинок, в якому ця квартира розташована. Чинним законодавством передбачена також і форма участі власника квартири в утриманні будинку та прибудинкової території, а саме - через внесення коштів на рахунок відповідної ГЖЕД. Крім того, відповідно до п.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» власник квартири зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору, оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Тобто, законодавством передбачена активна позиція власника квартири у правовідносинах з утримання будинку та прибудинкової території. Крім того, суд враховує, що не сплачуючи на рахунок позивача протягом тривалого періоду плату за послуги по обслуговуванню будинку та прибудинкової території, відповідачі позбавили позивача фінансової можливості оплачувати необхідні роботи та матеріали на обслуговування будинку. Посилання відповідачів-позивачів на незадовільне обслуговування будинку суд не розцінює як підставу для відмови в задоволенні позову. Статтею 13 Закону України „Про житлово-комунальні послуги” встановлено, що житлово-комунальні послуги розподіляються на декілька великих груп і включають в себе: - саме комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо), - послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо), - послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо), - послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Тому відмову відповідачів оплачувати всі види послуг, що надавались їм позивачем, через не проведення ремонтних робіт в будинку або відмову замінити труби, суд не розцінює як належні дії сторони в правовідносинах з надання таких послуг. В даному випадку несплата витрат на утримання будинку та прибудинкової території є невиконанням відповідачами обов'язків в правовідносинах з надання послуг по обслуговуванню будинку та прибудинкової території. При перевірці суми заборгованості суд бере до уваги, що наведений позивачем розрахунок заборгованості виконаний з врахуванням затверджених тарифів на житлово-комунальні послуги. Але після звернення позивача з позовом до суду відповідачами частина боргу була сплачена. На день розгляду справи судом загальна сума заборгованості відповідачів перед позивачем за період станом на 01.09.2008 року становить 644 грн. 88 коп. Відповідно до ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу, після переривання перебіг позовної давності розпочинається заново. Періодичною оплатою наданих позивачем послуг з врахуванням заборгованості у липні та жовтні 2007 року, травні, серпні та вересні 2008 року відповідачі вчиняли дії, що свідчать про визнання боргу. У зв'язку з цими оплатами перебіг термінів позовної давності переривався та розпочинався заново з 01 серпня 2007 року, а потім - з 1 листопада 2007 року. Тому зазначений позов подано в межах терміну позовної давності. На підставі викладеного з відповідачів на користь позивача ГЖЕД №6 необхідно стягнути суму заборгованості у розмірі 644 грн. 88 коп. та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судової справи, сплачені позивачем при подачі позову до суду. Всього з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути суму у розмірі 674 грн. 88 коп. Крім того, з відповідачів на користь держави необхідно стягнути державне мито у розмірі 51 грн. Оскільки власники квартири мають нести витрати по її утриманню пропорційно до їх часток у праві спільної власності, суд вважає, що з кожного з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути по 1/2 частині загальної суми заборгованості, а на користь держави - по 1/2 частині належного до сплати судового збору (державного мита).

Outcome: partial