Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], ЗАТ “АСК “ІНГО Україна” про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що 15.04.2006року сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої був пошкоджений його автомобіль. Проведеною експертизою була встановлена вартість відновлюваного ремонту, яка становить 7099грн. 14коп. Автомобіль, яким керував [PERSON] на підставі довіреності, належить на праві приватної власності відповідачу [PERSON], який також повинен нести цивільно-правову відповідальність як власник транспортного засобу. Оскільки в результаті зіткнення двох транспортних засобів під керуванням водіїв [PERSON] та [PERSON], був пошкоджений його автомобіль, вважає, що і відповідач [PERSON] повинен нести цивільно-правову відповідальність. Крім того, вважає, що діями відповідачів йому спричинена моральна шкода, яка полягає в душевних та моральних стражданнях, і яку він оцінює в 3000 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини і просив його задовольнити. Стягнути в солідарному порядку з відповідачів у відшкодування матеріальної шкоди 7099грн.14коп., у відшкодування моральної шкоди 3000 грн.00коп., витрати на оплату послуг експерта в розмірі 249грн.90коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справив розмірі 30грн.00коп. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з”явився. Про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Причину неявки суду не повідомив. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав. Зазначив, що [PERSON] керував автомобілем марки “Деу-Ланос” на підставі довіреності і тому саме [PERSON] повинен нести цивільно-правову відповідальність, а не він як власник транспортного засобу. Крім того, зазначив, що його автомобіль застрахований в ЗАТ “АСК”ІНГО Україна”. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, вказуючи на те, що постановою Фастівського міськрайсуду Київської області провадження у справі відносно нього закрито і тому вважає себе не винним в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Представник відповідача ЗАТ “АСК”ІНГО Україна” в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що ніхто з учасників дорожньо-транспортної пригоди не звертався до ЗАТ “АСК”ІНГО Україна” із заявами про страховий випадок, в зв”язку з чим вважає, що позовні вимоги заявлені безпідставно. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 15 квітня 2006 року на 43 км автодороги Київ-Одеса мала місце дорожньо-транспортна пригода. Відповідач [PERSON], керуючи автомобілем марки “Деу-Ланос”, держномер [NUMBER] на підставі довіреності, який на праві приватної власності належить відповідачеві [PERSON] при виїзді на головну дорогу з другорядної, не надав переваги в русі автомобілю марки “Сеат-Альтеа”, держномер [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON], що рухався по головній дорозі в лівій смузі, в наслідок чого сталося зіткнення обох транспортних засобів. В результаті зіткнення, автомобіль марки “Деу-Ланос” під керуванням відповідача [PERSON] ударом відкинуло на автомобіль марки “ВАЗ-2105”, держномер [NUMBER] під керуванням позивача [PERSON], що стояв на узбіччі. Згідно довідки третьої роти полку ДПС ДАІ ГУ МВС України в Київській області №76 від 15.04.2006р., автомобіль марки “ВАЗ-2105”, держномер [NUMBER], який належить позивачеві [PERSON] отримав механічні пошкодження (а.с.10). Згідно висновку автотоварознавчого дослідження №60 від 29.04.2006р. матеріальний збиток, завданий позивачеві в результаті пошкодження автомобіля становить 7099грн.14коп.(а.с.7-8). Відповідно до ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Постановою Фастівського міського районного суду Київської області від 19.05.2006р. провадження в адміністративній справі № 3-2149/06 відносно [PERSON] за ст. 124 КпАП України-закрито, в зв”язку з відсутністю в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення (а.с.32). Постановою Фастівського міського районного суду Київської області від 20.03.2008р. протест Фастівського міжрайонного прокурора на постанову суду від 19.05.2006р. задоволено частково. Провадження в адміністративній справі № 3-2149/06 відносно [PERSON] за ст. 124 КпАП України-закрито, в зв”язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності (а.с.33). Частиною 2 статті 1188 ЦК України передбачено, якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов”язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Посилання відповідача [PERSON] на вищезазначені постанови, якими провадження у справі відносно нього закрито і в зв”язку з чим вважає себе не винним в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, суд не може прийняти до уваги, оскільки судом встановлено, що в даній дорожньо-транспортній пригоді приймали участь кілька джерел підвищеної небезпеки і саме їхньою взаємодією позивачеві була завдана матеріальна шкода. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Доводи відповідача [PERSON] про те, що цивільно-правову відповідальність повинен нести [PERSON], який керував його автомобілем, а не він як власник даного транспортного засобу, в судовому засіданні знайшли своє підтвердження, оскільки відповідач [PERSON] керував автомобілем на підставі довіреності і тому суд вважає, що позовні вимоги до відповідача [PERSON] заявлені безпідставно. Також, суд вважає безпідставними заявлені позовні вимоги до відповідача ЗАТ “АСК”ІНГО Україна”, оскільки з заявою про страховий випадок до них ніхто з учасників дорожньо-транспортної пригоди не звертався. Згідно ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов”язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати їй в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. У відповідності з ч.1 ст.1190 ЦК України, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Таким чином, позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 7099грн.14коп. позивачем повністю доведені і тому підлягають задоволенню. Крім того, позивачем заявлені вимоги про відшкодування моральної шкоди, які полягають в тому, що під час дорожньо-транспортної пригоди він зазнав сильного стресу, що вплинуло на стан його здоров»я. Моральну шкоду позивач оцінює в 3000грн.00коп. Суд вважає, що дійсно діями відповідачів позивачу спричинена моральна шкода, але її розмір повинен бути зменшений до 2000грн., виходячи з глибини страждань та морального становища потерпілого. Таким чином, позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди є законними та обґрунтованими і тому підлягають частковому задоволенню. Що стосується позовних вимог про стягнення витрат на оплату послуг експерта в розмірі 249грн.90коп., то вони підлягають частковому задоволенню, оскільки на підтвердження вказаної суми будь-яких доказів позивачем не надано. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів в солідарному порядку необхідно стягнути судові витрати, понесені позивачем, а саме: витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30грн.00коп. та витрати на оплату послуг експерта в розмірі 210грн.00коп. Крім того, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів судовий збір в розмірі 79грн.49коп. на користь держави. Враховуючи викладене і

Outcome: partial