Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-24 00:00:00

Сторони по справі проживають по сусідству в [ADDRESS] і перебувають у неприязних відносинах між собою. Позивачка [PERSON] звернулася з позовом про демонтування сусідами [PERSON] і [PERSON] дворового туалету самовільно встановленого відповідачами за господарською будівлею [PERSON] на межовій лінії. Свої позовні вимоги [PERSON] мотивує тим, що в жовтні 2007 року відповідачі самовільно встановили свій дворовий туалет на своїй земельній ділянці навпроти вікон її будинку, а при зверненні в сільську раду самовільно перенесли туалет на межову лінію за свою господарську будівлю за 10 см. Від її огорожі, яку пошкодили, за 12 м. від її будинку навпроти вікна кухні і за 6м. від громадської криниці. Оскільки туалет сусідів без вигрібної ями всі фекалії йдуть на її город і створюють неприємний запах. Через це вона не може в себе на городі садити картоплю, вона задихається, знервується що негативно позначилось на її здоров'ї, завдало їй моральної шкоди. На неодноразові звернення позивачки в гірську сільську Раду та ряд виходів комісії сільради на місце відповідачі не реагують, навпаки вони сваряться, клянуть їй і всіляко ображають, через пошкоджений штахетник пускають свої кури на подвір'я [PERSON], в цей туалет ходять і чужі люди так як він знаходиться біля громадської вулиці і недалеко є сільський бар. Позивачка вважає що всі ці протиправні дії відповідачів по самовільному встановленню дворового туалету заподіяли їй близько одного року моральну шкоду оскільки вона є особою похилого віку, 80 років, хворіє хронічним бронхітом -астмою, від смороду туалету відповідачів вона задихається і не має чим дихати, постійно знервується, змушена була перебувати на лікуванні в Сихівській лікарні, перенесла моральні і фізичні страждання і оцінює їх в розмірі 3000 грн., які просить стягнути з відповідачів. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що ними були виконані всі попередні домовленості з відповідачами по чистці дерев і ринв, однак відповідачка умисно і не зло їм поставили самовільно даний туалет навроти вікон будинку їх 80- річної хворої матері на межовій лінії, поламавши бетонний стовп і їх штахетник, що дає вільний доступ їх курей на подвір'я позивачки. Їхні звернення до районної санепідемслужби і Гірської міської ради і виходу ряду комісій на місце, оштрафування [PERSON] на 34 грн. аж ніяк не вплинуло на відповідачів які продовжують знущатись над позивачкою. Їхній туалет знаходиться на 12 м. від хати позивачки і біля самого городу її за 10 см. Від межі, вперся і їх штахетник і поламав його, за 5-6м. від громадської криниці і вулиці , куди ходять з бару багато відвідувачів. Не маючи вигрібної ями туалет відповідачів створює сморід позивачці, яка задихається, знервується, хворіє астмою і вони змушені були везти на лікування в Сихівську лікарню, вона купляє матері ряд лікарств. Тому позивачці діями відповідачів спричинено нервові і моральні страждання, вона кашляє і часто лежить від цього, звідси просить відшкодувати 3000 грн. моральної шкоди та демонтувати туалет в ті місця на подвір'ї відповідачів, куди вказувала комісія сільради. Відповідач [PERSON] і як представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні позову не визнав та пояснив, що 13 жовтня 2007 року він разом з сином і швагром встановили самі туалет за сараєм матері [PERSON], з якою вони мають розмежовані земельні ділянки на одному подвір'ї. Через що в них з позивачкою виник конфлікт. На місце вийшов землевпорядник сільської ради по домовленості він забрав туалет на подвір'я [PERSON]. Родич позивачки [PERSON] згідно домовленості обрізав дерева грушок, тоді вже в грудні 2007 року після листа головного лікаря Миколаївської санепідемстанції він знову на теж місце встановив дворовий туалет без вигрібної ями. Визнає що спільний туалет стоїть на віддалі 15 см. Від межі позивачки, але в нього немає іншого місця на цей туалет. В своєму будинку що він побудував об лаштований туалет, на подвір'ї є каналізація. У вказані йому сільською Радою місця на подвір'ї [PERSON] він не згідний переносити туалет, яким користуються 2-3 особи. Вважає що моральної шкоди позивачці ніхто не заподіював тому не згідний її відшкодувати. Представник третьої особи - Гірської сільської Ради Миколаївського району - [PERSON] даний позов підтримував і в судовому засіданні пояснив, що з осені 2007 року відповідач [PERSON] встановлював дворовий дерев'яний туалет за сараєм [PERSON] своєї тещі, незважаючи на домовленості з [PERSON] щодо обрізання гілля. Останній виконав домовленість однак [PERSON] переніс туалет і порушення санітарних на архітектурних норм так як віддаль до будинку позивачки складає 13 м., а потрібно 15м. і туалет стоїть на межовій лінії з [PERSON], а потрібно не менше 1 м. Будучи 4 рази на місці по зверненнях позивачки вони складали акт комісії по якому адміністрація сільської Ради оштрафувала [PERSON] на 34 грн., які сплатив [PERSON] Іван і вперто не бажає забирати спірний туалет на своє подвір'я, де є відповідні на це місця, які йому вказувала комісія. Вважає що спірний туалет не може дальше знаходитись на межовій лінії і його слід демонтувати в примусовому порядку. Там є неприємні запахи і відповідачі порушують принципи добросусідства, туалет поставлений просто вікна позивачки, за 5-6 м. від громадської криниці і вулиці, яка веде до бару за 100 метрів. Суд, вислухавши та перевіривши пояснення сторін, показання свідків, перевіривши матеріали справи, вважає що позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення виходячи з таких підстав. Відповідно ст. 103 Земельного кодексу України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідських земельних ділянок завдається найменше незручностей ( затікання, задихання, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Показаннями допитаних судом свідків [PERSON] і [PERSON] стверджується, що в жовтні 2007 року відповідач [PERSON] встановляв дворовий туалет за сараєм [PERSON], навпроти вікна її кухні. Незважаючи на домовленість із родичами позивачки, висновками комісії сільської Ради і рай санепідемстанції, що виходили на місце, [PERSON] повторно самовільно встановив туалет на межовій лінії з позивачкою, що не відповідає попереднім домовленостям, санітарним і будівельним нормам розриву, на будь - чиї застереження відповідач не реагує. З оглянутих в судовому засіданні акту №1 від 04.02.2008 року та протоколу і рішення адміністративної комісії від 07 лютого 2008 року вбачається, що комісією Гірської сільської Ради встановлений факт незаконного облаштування і [ADDRESS] сусідкою [PERSON] надвірного туалету, що знаходиться безпосередньо на межовій лінії двох господарств з [PERSON], незважаючи на неодноразові зауваження, усні попередження, письмову вказівку сільської ради [PERSON] надвірного туалету не перенесла в погоджене місце, що є порушенням статей 103, 104, 105 Земельного кодексу України і згідно ст. 152 КУаАП [PERSON] притягнута до адмінвідповідальності у вигляді штрафу в розмірі двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Крім того з відповіді головного державного санітарного лікаря Миколаївського району на звернення [PERSON] від 28.12.2007 року відповідач [PERSON] зобов'язаний був перенести надвірний дерев'яний туалет на відстань до житлового будинку [PERSON] 15 м. та до криниці громадського користування 20м. згідно п.7.10 ДБН 360-92 « Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень.» Разом з тим судом не можуть бути прийняті до уваги заперечення представника відповідачки [PERSON] і відповідача [PERSON] про те, що ним і [PERSON] не порушувались домовленості щодо належного місця встановлення дворового туалету. Віддаль якого не порушує архітектурних, будівельних і санітарних норм, що ним не заподіювалось жодної шкоди позивачці [PERSON], - оскільки дані заперечення відповідача є непослідовні, суперечливі і не відповідаючі встановленим обставинам по справі, вони спростовуються послідовними поясненнями представників позивачки, Гірської сільської ради та свідків - очевидців [PERSON] І [PERSON], а також письмовими документами зібраними по справі. Таким чином в судовому засіданні знайшли свої підтвердження покликання позивачки [PERSON] про те, що відповідачами [PERSON] і [PERSON] самовільно і незаконно встановлений дворовий туалет на примежовій лінії їхніх земельних ділянок, що суперечать змісту добросусідства, санітарним і будівельним нормам тому він підлягає демонтуванню і встановленню у спеціально відведеному місці подвір'я відповідачів відповідно вимог будівельних, архітектурних і санітарних норм і правил. При розгляді позову в частині відшкодування моральної шкоди суд виходить з того, що внаслідок тривалих протиправних дій відповідачів [PERSON] і [PERSON] позивачці [PERSON], особі похилого віку, одинокій, були спричинені зневага, нервовий стрес, моральні страждання та погіршення стану здоров'я, тобто моральна шкода яку суд оцінює на суму 1500 грн. При цьому судом береться до уваги те, що відповідач [PERSON] в більшій мірі приймав безпосередню участь у самовільному встановленні дворового туалету із членами його сім'ї, внаслідок його більш активних протиправних дій спричинялись моральна шкода 80-річній позивачці. Тому моральне відшкодування з [PERSON] слід стягнути в сумі 1000 грн., а з відповідачки [PERSON] в сумі 500 грн. На підставі наведеного та ст. ст. 103, 104, 105 Земельного кодексу України,

Outcome: approved