Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-12 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду 15 вересня 2008 року з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 30.06.2006 року відповідач отримав кредит у розмірі 5 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно умов укладеного договору, останній складається з Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Відповідач порушив закон і умови договору, бо не виконав належним чином прийняті зобов'язання. Наслідками порушення останнім зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 08.08.2008 року має заборгованість - 7 955,22 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 4 388,14 грн.; з заборгованості по процентам за користування кредитом - 3 567,08 грн.. У зв'язку з викладеним представник позивача звернувся до суду і просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору, а також стягнути судові витрати. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити їх у повному обсязі, при цьому подала довідку в якій зазначила, що раніше позивач до відповідача не звертався з позовом про стягнення боргу за даним кредитним договором і на даний час, борг відповідачем не погашено. Відповідач у судове засідання не з'явився, проте до суду ним подано заяву від 08 жовтня 2008 року, в якій останній повідомляє, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, та зазначає, що він знав про обов'язок здійснювати оплату за користування кредитом, проте за станом здоров'я не мав можливості, ніякими державними пільгами не користується, працює електрозварювальником на Державному підприємстві «Український державний центр по експлуатації спеціалізованих вагонів» смт. Панютине. Окрім вищезазначеного, відповідач прохав розглянути справу за його відсутності. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 30.06.2006 року між ЗАТ КБ ”ПриватБанк” і [PERSON]. був укладений договір № б/н, відповідно до умов якого Банк надав відповідачу кредит у сумі 5000 гривень 00 коп., терміном дії карти, що відповідає строку її дії, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3% на місяць, на суму залишку заборгованості за кредитом, в обмін на зобов'язання позичальника робити погашення тіла кредиту і відсотків шляхом зарахування на особовий картрахунок суми щомісячних платежів у розмірі 7% від загальної суми використаних коштів в рахунок кредиту (а.с.№5). Позивач взяті на себе зобов'язання виконав у повному обсязі. Відповідач порушив закон і умови договору, бо не виконав належним чином прийняті зобов'язання. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 08.08.2008 року має заборгованість - 7 955,22 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 4 388,14 грн.; з заборгованості по процентам за користування кредитом - 3 567,08 грн.. Все вищевикладене підтверджується копією заяви позичальника, копією умов та правил надання банківських послуг та розрахунком суми заборгованості (а.с.№ 3-7). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином суд дійшов висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно до п. 6 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 79,55 гривні, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 гривень, сплачені позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved