overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-01 00:00:00

[PERSON]. звернулась із позовом до ДП «Рівнеторф» про стягнення заборгованості по заробітній платі і розрахункових коштів, посилаючись на те, що 1 липня 2008 року була звільнена з посади головного бухгалтера філії «Рокитнеторф» ДП «Рівнеторф» за ст.38 КЗпП в зв»язку із досягненням пенсійного віку, однак при звільненні їй не були виплачені розрахункові кошти в тому числі заборгованість по заробітній платі в 18 351,53 грн., в зв»язку з чим відповідач порушує її трудові права , а тому просить стягнути заборгованість по заробітній платі та розрахункових коштів. Позивач [PERSON]. підтримала позовні вимоги в повному обсязі і дала пояснення згідно заяви. Представник відповідача ДП «Рівнеторф» в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення зі слідуючих підстав. Згідно виписки з наказу №6 від 1.07.2008 року по філії «Рокитнеторф» ДП «Рівнеторф» [PERSON]. звільнена з посади головного бухгалтера за власним бажанням, що підтверджується оглянутою трудовою книжкою. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата усіх сум , що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Із довідки філії «Рокитнеторф» ДП «Рівнеторф» встановлено, що станом на 25.07.2008 року заборгованість по заробітній платі [PERSON]. складає 18 351,53 грн. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що відповідач невиплатою розрахункових коштів порушує трудові права позивача, а тому заборгованість по розрахункових коштах у виді заробітної плати підлягає стягненню в сумі 18 351,53 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до Степанської селищної ради про визнання права власності на незавершене будівництво - жилий будинок та господарські будівлі, включаючи самочинне будівництво - житлову добудову А-1, розташовані в [ADDRESS]а також на суму залишку компенсаційного вкладу, який знаходиться в Сарненському ТВБВ № 10017/116 на рахунках [NUMBER]на суму 5022 грн. 35 коп. та [NUMBER]на суму 00 грн. 58 коп. в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO]діда [PERSON], посилаючись на те, що не має змоги оформити право власності на майно через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів. У попередньому судовому засіданні представник позивачки [PERSON]. підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача - Степанської селищної ради в судове засідання не з'явився, подав заяву з проханням слухати справу без участі відповідача, позов визнає в повному обсязі. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст. 331, 376, 392, 1233 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-01 00:00:00

[PERSON] . звернувся до суду з позовом до Степанської селищної ради про визнання права власності на домоволодіння по [ADDRESS], яке складається з двох коридорів, кухні, трьох житлових кімнат та кладової загальною площею 72,1 кв. м, житловою площею 34, 5 кв. м, допоміжною площею 37, 6 кв. м, надвірних будівель - погреба, двох сараїв, вбиральні, огорожі а також на грошові заощадження в Ощадному банку № 6339 в м. Сарни на ощадній книжці серії [NUMBER]із залишком вкладу 2986 грн. 05 коп., посилаючись на те, що зазначене майно успадкував після смерті бабці [PERSON], яка померла [INFO] У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просить встановити факт прийняття ним спадщини за законом - грошових заощаджень, оскільки проживає поруч із спадковим будинком, користується майном, яке там знаходиться. Через відсутність правовстановлюючих документів він не має змоги здійснити спадкування нерухомого майна за заповітом. Представник відповідача - Степанської селищної ради в судове засідання не з'явився, подав заяву з проханням слухати справу без участі відповідача, позов визнає в повному обсязі. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 1233, 1266 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-01 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить визнати за нею права власності на спадкове майно: житловий будинок [ADDRESS] в с. Переяслівка Ніжинського району, як такий, що залишився їй у спадщину за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року в с. Переяслівка, Ніжинського району. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала і пояснила, що [INFO] року в с. Переяслівка Ніжинського району померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй на праві особистої приватної власності майно: житловий будинок [ADDRESS] в с. Переяслівка Ніжинського району та земельна ділянка площею 0,87 м&sup2; і 1,82 м&sup2;. Перед смертю [PERSON] залишила заповіт, згідно якого заповіла все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде нажите їй на дань її смерті і на що вона за законом матиме право на її користь. Вона своєчасно прийняла спадщину і на частину майна, а саме на земельні паї, отримала у нотконторі свідоцтво про право власності. Отримати свідоцтво про спадщину на будинок вона не змогла тому, що будинок не був зареєстрований за спадкодавцем на праві власності. Позивачка пояснила, що даний будинок будувала [PERSON] разом з своїми сестрами за власні кошти. Будинок разом з земельною ділянкою, на якій він був побудований мав статус колгоспного двору. Головою двору була старша сестра. Після смерті своїх сестер [PERSON] фактично прийняла спадщину, оскільки постійно проживала в вищезазначеному домоволодінні та доглядала за ним. Відповідач в судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заяви, в якій він просить розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, вислухавши позивачку, пояснення свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи та заяву відповідача, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. [PERSON] є спадкоємцем за заповітом. /а.с. 8/.Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину суд не установив. Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що являються односельчанами померлих [PERSON] та її рідних сестер [PERSON] та [PERSON] і добре знають їх. [PERSON] та її сестри [PERSON] та [PERSON] самостійно та за власні кошти будували вищезазначений спірний будинок у 50-х роках. Останньою із сестер померла [PERSON], яка постійно проживала в спірному будинку та доглядала за ним. Ніхто із них ніколи не був одружений. Вони не мали власних дітей Таким чином суд вважає, що позивачка має право на визнання за нею права власності на спадкове майно. Крім того, відповідач позовні вимоги визнав і проти їх задоволення не заперечував, що підтверджується його заявою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-01 00:00:00

22.09.2008 року позивач [PERSON]. звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачкою зареєстрували шлюб 11 серпня 1990 року. Від подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO] . Однією сім'єю проживали до липня 2008 року. З цього часу сім'я фактично розпалася. Основою розпаду сім'ї послугувало те, що між ними постійно виникали сварки та непорозуміння на побутовому ґрунті. Подальше спільне життя з відповідачкою та збереження шлюбу не можливе, тому позивач вимушений звернутись з позовом до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] . позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] . позовну заяву визнала, на розірвання шлюбу згодна. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони у справі 11 серпня 1990 року зареєстрували шлюб (а.с.7). Від подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO]народження (а.с.8). Однією сім'єю проживали до липня 2008 року. З цього часу сім'я фактично розпалася. Основою розпаду сім'ї послугувало те, що позивач та відповідачка мають різні погляди на життя, в зв'язку з чим у них постійно виникали непорозуміння, що привело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги і розпаду сім'ї. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача і відповідачки, тому шлюб необхідно розірвати. Сторони шлюб розривають вперше. Питання про місце проживання неповнолітньої доньки сторонами вирішено добровільно. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-01 00:00:00

[PERSON] . звернулася в суд із позовом до Михнівської сільської ради, спілки співвласників майна КСП „Нива” про визнання права власності на майновий пай. В обгрунтування позову зазначила, що що в період часу з 1956 по 1997 рік працювала і була членом місцевого колгоспу „Більшовик, в подальшому реорганізованого у КСП „Нива”. Однак до списку осіб, які мають право на земельний та майновий пай вона внесена не була. Із 1993р. перебуває на пенсії і проживає на території Михнівської сільської ради. Згідно рішення суду від 08.12.2003 року право позивачки на земельну частку було визнано, що свідчить про підтвердження перебування у членах колгоспу. Просить визнати за нею право власності на майновий пай у майні спілки співвласників КСП „Нива”. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON]. позовну заяву підтримав. Михнівський сільський голова Харчук О.В. проти позову не заперечив. пояснив, що позивачці може бути виділений майнови па із майна резервного фонду. Суд, заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Відповідно до п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 р. № 177 „Про порядок визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств” до списку осіб, які мають право на майновий пай включаються всі члени підприємства, а також особи, за якими відповідно до законодавства зберігається право на майновий пай, в тому числі особи, які припинили трудовів відносини з підприємством, але не отримали належного їм майнового паю, зорема пенсіонери. Судом встановлено, що [PERSON]. була членом колгоспу „Більшовик” і працювала у даному господарстві з 1956 року і по 1997 рік, про що свідчать записи у трудовій книжці. Згідно рішення Ізяславського районного суду від 08 грудня 2003 року за позивачкою було визнано право на земельну частку (пай), що свідчить про підтвердження перебування у членах колгоспу. Михнівський сільський голова Харчук О.В. пояснив, що позивачці може бути виділений майновий пай із майна резервного фонду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-01 00:00:00

[PERSON]. звернулася в суд із позовом до Михніської сільської ради, спілки співвласників майна КСП „Нива” про визнання права власності на майновий пай. В обгрунтування позову зазначила, що що в період часу з 1955 по 1965 рік працювала дояркою, з 1965 р. по 1975 р. - на буряках, а в подальшому на різних роботах у колгоспі „Більшовик”. Однак до списку осіб, які мають право на земельний та майновий пай вона внесена не була. Із 1994р. перебуває на пенсії і проживає на території Михнівської сільської ради. Просить визнати за нею право власності на майновий пай у майні спілки співвласників КСП „Нива”. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON]. позовну заяву підтримав. Михнівський сільський голова Харчук О.В. проти позову не заперечив. пояснив, що позивачці може бути виділений майнови па із майна резервного фонду. Суд, заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Відповідно до п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 р. № 177 „Про порядок визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств” до списку осіб, які мають право на майновий пай включаються всі члени підприємства, а також особи, за якими відповідно до законодавства зберігається право на майновий пай, в тому числі особи, які припинили трудовів відносини з підприємством, але не отримали належного їм майнового паю, зорема пенсіонери. Судом встановлено, що [PERSON] . була членом колгоспу „Більшовик” і працювала у даному господарстві з 1955 року і по 1998 рік, про що свідчать записи у трудовій книжці. Михнівський сільський голова Харчук О.В. пояснив, що позивачці може бути виділений майнови па із майна резервного фонду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до Пролетарської сільської ради про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку та визнання права власності на будинок розташований [ADDRESS] Кіровоградської області , мотивуючи свої вимоги тим, що в березні 2007 року з [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку в с. Пролетарське, Олександрійського району, однак цей договір купівлі-продажу будинку не був посвідчений нотаріально. Оскільки умови договору сторонами виконано то просить суд визнати дійсним договір купівлі- продажу будинку та визнати за нею право власності на цей будинок. В судовому засіданні представник позивача на позовних вимогах наполягає посилаючись на викладені обставини. Інтереси позивача в суді по довіреності представляла [PERSON] Відповідач в судове засідання не з”явився. В листі до суду представник відповідача – сільський голова проти позову не заперечує. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши докази у сукупності з іншими матеріалами справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що власник будинку [ADDRESS] , який володів ним відповідно до договору купівлі-продажу від 12 лютого 1990 року (зареєстровано в Олександрійському БТІ за № 4/1 17 травня 2002 року ) продав цей будинок [PERSON] не уклавши письмовий договір купівлі-продажу, та не посвідчивши його нотаріально. За змістом ч.2 ст.220 ЦК України якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Судом достовірно встановлено, що позивач виконала усі умови договору купівлі-продажу будинку, зокрема щодо оплати його вартості, що є підставою для задоволення позову. Суд вважає, що сторони уклали правомірну угоду, вільне волевиявлення сторін мало місце щодо купівлі чи продажу будинку, умови договору сторонами виконані повністю і ніяких претензій вони не висловлюють. За таких обставин суд вважає необхідним визнати укладений договір купівлі-продажу дійсним та визнати за позивачем право власності на будинок. Суд також приймає до уваги, що продавець будинку [PERSON] , помер 11 квітня 2007 року у віці 78 років , про що свідчить копія свідоцтва про його смерть. Позивач у вказаному будинку з березня 2007 року проживає.. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, у зв'язку з тим, що з відповідачем у справі одружена з 05.07.2003 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач працює [INFO] , матеріальну допомогу на утримання дитини надає в недостатньому обсязі. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини доходу (заробітку) відповідача щомісяця , але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття починаючи з дня подання заяви до суду. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, суду пояснила, що на її утриманні знаходиться неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , відповідач матеріальну допомогу на її утримання надає в недостатньому обсязі, тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі ј частини заробітку відповідача щомісяця , але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття починаючи з дня подання заяви до суду. Відповідач позов визнав повністю, суду пояснив, що він згоден з розміром аліментів, які просить стягнути позивачка. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши сторони, розглянувши докази по справі, суд вважає позов таким що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . У відповідності з довідкою, виданою житловими органами, дитина проживає разом з позивачкою по справі. Відповідач працює, отримує постійний заробіток. На підставі ст. 180 СК України , батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що 29.07.2004 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований відділом РАЦСу Дрогобицького МУЮ Львівської області, актовий запис за №274. В шлюбі у них [INFO] народилась донька [PERSON]. За час спільного проживання вони не змогли створити міцної та дружної сім'ї, оскільки чоловік часто не приходив додому, матеріально сім'ю не забезпечував, що призводило до сварок та конфліктів. Намагання зберегти сім'ю не дало позитивних результатів і вона прийшла до висновку, що їхній шлюб існує лише формально і зберегти його неможливо, вона втратила почуття любові до відповідача, вони стали чужими людьми, не проживають разом більше 2 років, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства. Просить суд постановити рішення, яким розірвати їхній шлюб, витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу, покласти на відповідача та залишити доньку на її вихованні. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, доповнивши, що вона не бачить подальшого збереження їхньої сім'ї, а тому настоює на задоволенні позову. Відповідач позов визнав і не заперечив проти розірвання їхнього шлюбу. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що сім'я [PERSON] остаточно розпалась і зберегти її неможливо. Сторони втратили почуття любові та поваги одне до одного, не проживають разом більше 2 років, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, а тому позов є підставним та підлягає до задоволення. Витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу, слід покласти на відповідача та залишити неповнолітню дитину на вихованні у матері.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що 29.07.2004 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований відділом РАЦСу Дрогобицького МУЮ Львівської області, актовий запис за №274. В шлюбі у них [INFO] народилась донька [PERSON]. За час спільного проживання вони не змогли створити міцної та дружної сім'ї і на протязі останніх 2 років вони з відповідачем разом не проживають і останній самоусунувся від виховання та утримання доньки, не допомагає дитині матеріально. Їй самій важко утримувати дитину, а тому просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі по &frac14; частині зі всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, але не менше встановленого законом розміру. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, послалась на обставини, викладені у позовній заяві, яку просить задоволити. Відповідач позовні вимоги визнав і не заперечив проти задоволення позову. Наслідки визнання позову відповідачу роз'яснені. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони з 29.07.2004 року перебувають зареєстрованому шлюбі в якому у них [INFO] народилась донька [PERSON]. Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні і сторонами не оспорюється, що на час звернення позивачки до суду з позовом про стягнення з відповідача в її користь аліментів, неповнолітня [PERSON], 2005 року народження, проживає разом з матір'ю, - позивачкою по справі та знаходиться на її утриманні. Обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. У відповідності до вимог ст. 182 СК України суд враховує, що позивачка виховує та проживає з неповнолітньою дитиною, перебуває у гіршому матеріальному становищі, ніж відповідач. Суд переконаний, що позивачка потребує допомоги на утримання дитини, а відповідач погоджується їй таку допомогу надавати, а тому позов є підставним та підлягає до задоволення зі стягненням з відповідача аліментів у визначеному позивачкою розмірі. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 79, 80, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 51,00 грн. та згідно Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 року за №1258, - витрати на ІТЗ в сумі 30,00 грн.

Outcome: approved