overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-13 00:00:00

До Іллічівського міського суду Одеської області 15 липня 2008 року звернувся [PERSON]. із позовом до [PERSON] з вимогою щодо зобов'язання [PERSON] знятися з реєстраційного обліку по будинку[ADDRESS]. Подалі [PERSON]. уточнив позовні вимоги визначивши їх у наступному обсязі: визнати [PERSON] таким, що втратив право користування будинком[ADDRESS] В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 04 листопада 2004 року він купив у [PERSON] вказаний будинок. Після цього відповідач [PERSON] у даному будинку не мешкає, так як він вже не є власником цього будинку, але до теперішнього часу не знявся з реєстраційного обліку вказаного будинку, що перешкоджає йому у здійсненні права власності на вказаний будинок. Позивач та представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судові засідання за викликами не з'явився за невідомим суду причинам, повідомлений був у встановленому законом порядку. Суд, заслухавши показання позивача, представника позивача, свідків, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Згідно договору купівлі - продажу [NUMBER] від [INFO], зареєстрованого КП «БТІ» м. Іллічівська [INFO] позивач [PERSON]. купив у відповідача [PERSON] будинок [ADDRESS](а.с.6,7,12). Свідки в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] підтвердили той факт, що відповідач [PERSON] з листопада 2004 року в будинку[ADDRESS] не проживає. Згідно ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS] Виходячи з наведеного суд, вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведені заочного розгляду справи згідно ч.1 ст.224 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись при цьому на те, що [INFO] року вони зареєстрували шлюб у Ковалівській сільраді Полтавського р-ну та обл., актовий запис [NUMBER]. Від даного шлюбу мають неповнолітню [PERSON], [INFO]р.н., яка проживає з матір'ю. Шлюбно-сімейні відносини остаточно сторони припинили в [INFO] року по причині постійних сварок та непорозумінь та побутовому ґрунті, проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Спір про утримання та місце проживання дитини відсутній. В судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю, пояснила, що строк для примирення позитивних результатів не дав, відповідач вчиняє постійно сварки в процесі яких намагається її побити, все це негативно впливає на дитину. Просила позов задовольнити, поклавши всі витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу на сторони порівну. В судове засідання відповідачі не з'явились по невідомим суду причинам, хоча належним чином були повідомлені про день і час слухання справи завчасно і належним чином, про що є поштові розписки про вручення повісток суду та від яких не надійшло повідомлення про причини неявки (а.с.15), тому відповідно до ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити рішення по справі у відсутності відповідачів при заочному розгляді справи. Суд, заслухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали справи встановив, що сторони [INFO] року зареєстрували шлюб у Ковалівській сільраді Полтавського р-ну та обл., актовий запис [NUMBER] (а.с.4) Від даного шлюбу мають неповнолітню [PERSON], [INFO]р.н. (а.с.5). Шлюбно-сімейні відносини остаточно сторони припинили в [INFO] року по причині постійних сварок та непорозумінь на побутовому ґрунті, проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Спір про утримання та місце проживання дитини відсутній. Шлюб у сторін перший. Ухвалою Полтавського райсуду Полтавської області від 14.08.08р. сторонам за клопотанням відповідача був наданий строк для примирення на два місяці, але позитивних результатів не дав, на даний час стосунки між сторонами лише загострились, виникають постійні сварки, що негативно впливає на малолітню дитину. Враховуючи, що спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, тому позов заявлено обґрунтовано та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи це тим, що їхні шлюбні відносини фактично припинені з [INFO] року, вони з відповідачкою проживають окремо та не підтримують подружні стосунки. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав повністю, надавши суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідачка в судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, хоча належним чином та своєчасно була повідомлена про час та місце слухання справи. Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд , заслухавши думку позивача, вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав: [INFO] року між позивачем та відповідачкою було зареєстровано шлюб в Терешківській сільській раді Полтавського району за актовим записом [NUMBER](а.с.5). Як пояснив в судовому засіданні позивач: шлюбні відносини між сторонами фактично припинено через непорозуміння на побутовому ґрунті. Подружжя на даний час проживає окремо з [INFO] року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO]р.н.(а.с.6). Майнового спору та спору щодо місця проживання дитини між сторонами не виникає. За таких обставин суд приходить до висновку що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечило б інтересам одного з подружжя. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-13 00:00:00

Позивачка звернулася до Золочівського районного суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка вказує, що [ADDRESS]померла її мати [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, яке складається з банківського рахунку [NUMBER], розміщеного в територіальному відокремленому безбалансовому відділенні [INFO] Звернувшись до Державної нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, їй було відмовлено з посиланням на те, що питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку внаслідок пропуску строку, необхідного для прийняття спадщини. Вирішення питання про визнання права власності на спадкове майно можливо лише в судовому порядку. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Представник відповідача пред'явлені позовні вимоги визнала повністю про що надала суду відповідну заяву. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 цього ж Кодексу у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст.1228 Цивільного кодексу України право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним. З наданого банківського рахунку [NUMBER], розміщеного в територіальному відокремленому безбалансовому відділенні [INFO] вбачається, що даний рахунок відкрито на [PERSON] Згідно свідоцтва про смерть[PERSON]. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання права власності на банківський рахунок в порядку спадкування за[PERSON]. Виходячи в вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-13 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію. Уточнивши розмір позовних вимог, просить суд стягнути заборгованість в сумі 263 грн. 25 коп. Вказавши, що вона є споживачем електроенергії, особовий рахунок[NUMBER] за адресою[ADDRESS] відкрито на її ім”я. Відповідно до п.10.2 „Правил користування електричною енергією для населення”, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року споживачі зобов”язані оплачувати обсяг електричної енергії відповідно до умов договору, але відповідачка умов договору не виконує. На даний час за споживачкою [PERSON] утворилася заборогованість у сумі 263 грн. 25 коп., про яку вона повідомлена належним чином. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] проти позовних вимог не заперечувала, пояснила, що на даний час вона проживає за іншою адресою. В даному будинку проживає [PERSON]., якій вона продала дане домоволодіння, але особовий рахунок споживача електроенергії вона не переоформила. Вважає, що саме через її необізнаність виникла така ситуація, в якій вона фактично повинна відповідати за борг. Окрім цього, з додатків позовної заяви, що були їй надіслані, вона побачила, що 08.04.2008 року [PERSON]., дівоче прізвище якої [PERSON], отримувала повідомлення АК „Харківобленерго” про необхідність погасити заборгованість за електроенергію. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 714 ч.1 ЦК України за договором постачання енергетичним та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов”язується надавати іншій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач зобов”язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів. 15.02.2006 року між [PERSON] та АК „Харківобленерго” укладено договір про користування електричною енергією № [NUMBER] (а.с.6-7). Згідно п. 10.2 „Правил користування електричною енергією для населення”, затверджених КМУ 26.07.1999 року споживачі зобов”язані оплачувати обсяг електричної енергії відповідно до умов договору. З довідки-розрахунку від 14.10.2008 року видно, що заборогованість по особовому рахунку №[NUMBER], відкритому на ім”я [PERSON], складає 263 грн. 25 коп. З повідомлення про відключення видно, що споживач електроенергії за адресою [ADDRESS] під власний підпис повідомлений про наявну заборгованість за спожиту електроенергію 08.04.2008 року та про те, що у разі її несплати постачання електроенергії буде припинено в разі її непогашення (а.с.5). Згідно ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судовий збір, витрати на інформаційно-технічне забезпечення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-13 00:00:00

У березні 2008 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, з яким перебувала у цивільному шлюбі і просила стягнути з нього аліменти на утримання їх неповнолітньої доньки [PERSON],[INFO], у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, оскільки матеріальної допомоги на утримання доньки відповідач не надає. У судове засідання позивачка не з'явилася, про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, свої позовні вимоги повністю підтримала і просила їх задовольнити, у разі неявки відповідача не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причин неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 180 СУ України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні встановлено, що відповідач доводиться батьком неповнолітньої [PERSON], яка знаходиться на утриманні позивачки, добровільно допомоги на її утримання відповідач не надає, тому з нього слід стягнути аліменти в судовому порядку у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 51 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, а також на підставі ст. 81 ЦПК України з відповідача повинні бути стягнуті витрати на інформаційно-технічне забезпечення по справі у розмірі 30 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення по справі при зверненні до суду. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-13 00:00:00

В червні 2008 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить шлюб з відповідачем, зареєстрований 27 вересня 2003 року у відділі РАГС Кіровського району м. Дніпропетровська, актовий запис № 359 - розірвати. В обґрунтування позову вона вказує на те, що від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини припинені з січня 2005 року. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різні погляди на життя і побут. Позивачка вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. У судове засідання позивачка не з'явилася, але надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила розглядати справу за її відсутністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, але був допитаний Дніпропетровським слідчим ізолятором № 3 та надав пояснення, в яких зазначив, що на розірвання шлюбу він не згоден. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] 27 вересня 2003 року уклали шлюб. Від шлюбу у них народився син [PERSON]. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують з січня 2005 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-13 00:00:00

У вересні 2008 року [PERSON]. звернувся до суду з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що у [INFO] році він зареєструвала шлюб з [PERSON]. Від шлюбних відносин мають двох дітей, повнолітню доньку [PERSON], [INFO] р.народження та неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] р.народження. Донька проживає з відповідачкою, а син проживає з ним та після розірвання шлюбу діти будуть відповідно зі сторонами. Шлюбні відносини припинені з травня 1997 року, внаслідок непорозуміння один одного, у нього інша сім'я. Проживають окремо. Суперечок про розділ майна між ними немає. На примирення з відповідачкою не згоден. Тому просить позов задовольнити. Відповідачка позов визнала. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON]. та [PERSON]. з [INFO] року знаходяться у шлюбі, зареєстрований виконкомом Орлівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області, запис [NUMBER]. Від шлюбних відносин мають двох дітей, повнолітню доньку [PERSON], [INFO] р.народження та неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] р.народження. Донька проживає з відповідачкою, а син проживає з позивачем та після розірвання шлюбу діти будуть відповідно зі сторонами. Шлюбні відносини припинені з травня 1997 року, внаслідок непорозуміння один одного, у позивача інша сім'я. Сторони проживають окремо. Суперечок про розділ майна між ними немає. Сторони на примирення не згодні. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача і вважає, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб між подружжям необхідно розірвати, витрати покласти на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-13 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовом [PERSON]. про дострокове розірвання кредитного договору і стягнення кредитної заборгованості. Свої вимоги представник позивача мотивує тим, що 2 листопада 2007 року між нею, як начальником Южноукраїнського відділення МОД ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем укладено кредитний договір № [NUMBER] про надання кредиту у розмірі 5 223,65 грн. за програмою споживчого кредитування «Безпечна розстрочка» зі сплатою за користування кредитом 28 % річних, терміном на 18 місяців. Позичальником щомісячно згідно графіку (додаток № 1 до кредитного договору) в розмірі 1/18 від суми отриманого кредиту, погашення відсотків за користування кредитом здійснюється щомісячно. За час користування кредитом [PERSON]. постійно порушується графік погашення кредиту. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала частково, а саме: про дострокове розірвання кредитного договору - підтримала, про стягнення заборгованості зменшила на 2 000 грн., а від вимог про стягнення державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - відмовилася. Відповідач змінені позовні вимоги визнала повністю. Під час розгляду справи по суті встановлено, що 2 листопада 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі начальника Южноукраїнського відділення МОД ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» [PERSON]. та [PERSON]. укладено кредитний договір № [NUMBER] про надання кредиту у розмірі 5 223,65 грн. за програмою споживчого кредитування «Безпечна розстрочка» зі сплатою за користування кредитом 28 % річних, терміном на 18 місяців. Позичальником щомісячно згідно графіку (додаток № 1 до кредитного договору) в розмірі 1/18 від суми отриманого кредиту, погашення відсотків за користування кредитом здійснюється щомісячно. За час користування кредитом [PERSON] постійно порушується графік погашення кредиту, про що свідчить розрахунок заборгованості. Відповідачу неодноразово направлялися письмові попередження про необхідність погашення заборгованості, які нею були проігноровані. Загальна заборгованість [PERSON]. на 1 вересня 2008 року становить 5 366, 21 грн., в тому числі: загальна заборгованість за кредитом - 4 486, 52 грн., заборгованість за відсотками - 522, 04 грн., пеня за кредитним договором - 357, 65 грн. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов&cent;язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів ( ч.2 ст. 1050 ЦК України). Вивчивши матеріали справи та вислухавши сторони, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-13 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на самочинне будівництво і просили визнати за [PERSON] і [PERSON] право спільної сумісної власності за кожним в розмірі Ѕ частини на будівлю розміром 5, 24 х 6, 64 м, розташовану в [ADDRESS]. На підтвердження своїх позовних вимог позивачі вказали наступне: 24 березня 2006 року за рішеннями № 2470 і № 2469 57 сесії 4 скликання Ізюмської міської ради позивачам було виділено в оренду земельна ділянка по 0, 10 га кожному, що знаходиться в [ADDRESS] для установлення торгівельної точки для продажу промислових товарів. 11 березня 2008 року між позивачами і Ізюмською міською радою було укладено договір оренди землі на строк 10 років. В продовж 2006-2008 років позивачі сумісно самочинно без підготовки відповідної документації збудували на вказаних земельних ділянках нежитлове приміщення розміром 5, 24 х 6, 64 м. 22 серпня 2008 року Ізюмським бюро технічної інвентаризації на вказану будівлю виготовлено технічний паспорт. 28 серпня 2008 року КП «Проектне бюро міста Ізюма» було зроблено висновок про можливість оформити вказану нежитлову будівлю. Письмова згода сусіда на узаконення самочинної будівлі була ним надана. На підставі викладеного вважали, що позов підлягає задоволенню. Відповідач і зацікавлена особа проти позову не заперечували, позов визнали у письмових заявах, які надали до суду. Вивчивши матеріали справи, надані документи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідач і зацікавлена особа позов визнали у повному обсязі і підтвердили свою згоду з позовом у письмовій формі. 24 березня 2006 року за рішеннями № 2470 і № 2469 57 сесії 4 скликання Ізюмської міської ради позивачам було виділено в оренду земельна ділянка по 0, 10 га кожному, що знаходиться в [ADDRESS] для установлення торгівельної точки для продажу промислових товарів. 11 березня 2008 року між позивачами і Ізюмською міською радою було укладено договір оренди землі на строк 10 років. В продовж 2006-2008 років позивачі сумісно самочинно без підготовки відповідної документації збудували на вказаних земельних ділянках нежитлове приміщення розміром 5, 24 х 6, 64 м. 22 серпня 2008 року Ізюмським бюро технічної інвентаризації на вказану будівлю виготовлено технічний паспорт. 28 серпня 2008 року КП «Проектне бюро міста Ізюма» було зроблено висновок про можливість оформити вказану нежитлову будівлю. Письмова згода сусіда [PERSON]. на узаконення самочинної будівлі була ним надана.

Outcome: approved