Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON]. та Кельменецького управління по експлуатації газового господарства Чернівецького ВАТ «Чернівцігаз» (далі - УГГ) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Посилається на те, що у 2004 році проводилась газифікація ст. Іванівці Кельменецького району Чернівецької області у зв'язку з чим збиралися кошти із громадян. Роботи по газифікації проводил товариство «Ст. Іванівні ГАЗ», де головою є [PERSON]. та Кельменецьке УГГ. Спочатку позивач вніс кошти у сумі 390 грн., з яких 300 грн. на газифікацію, а 90 грн. нібито становила пеня за несвоєчасне внесення коштів, хоча він їх вніс вчасно, що підтверджується квитанцією від 16.06.2004 року. У 2005 році він вніс ще 400 грн. Кельменецькому УГГ. На наступний день він звернувся до голови товариства [PERSON]. з питанням про доплату суми коштів необхідних для проведення газифікації його дому. [PERSON]. нарахував йому суму у розмірі 2450 грн., які позивач особисто йому передав у присутності, думаючи що він нарахував і ті кошти у сумі 1000 грн., які він повинен заплатити громаді с. Іванівці за діючий центральний газопровід, що пролягає від кінця полів села Новоселиця до села Іванівці. [PERSON]. сказав йому, що він повинен доплатити ще додатково 1000 грн. громаді с. Іванівці. На його прохання пояснити чому він взяв з нього 2450 грн., він пояснив, що 400 грн., які ним були сплачені Кельменецькому УГГГ він не враховує, а 500 грн. складає 50 % від суми 1000 грн., які він повинен сплатити громаді с. Іванівці. Позивач не погодився з розрахунком [PERSON], оскільки він виконав всі вимоги протоколу засідання громади від 17.04.2004 року і вирішив забрати свої кошти, оскільки на його думку дана сума завищена у два рази. Крім того, вважає, що Кельменецьке УГГ отримало за врізку газу до його дому подвійну оплату. Потім позивач вирішив звернутися до прокурора Кельменецького району з приводу неправомірних дій голови ТОВ «Ст. Іванівці ГАЗ» [PERSON]., оскільки вважав, що порушено його права та законні інтереси, однак розслідування проводилось поверхово у зв'язку з чим він вирішив проводити його самостійно. Згідно зібраних ним особисто документів, сума необхідна для газифікації його будинку становить не більше 1300 грн. Таким чином, вважає, що йому було завдано матеріальної шкоди на суму 2478,82 грн., яка полягає в тому, що він доводячи неправомірність дій голови ТОВ «Ст. Іванівці» [PERSON]. з 2005 року і по даний час його будинок не був підключений до постачання газом, тому він був змушений закуповувати скраплений газ та дрова для опалення будівлі, балонний газ. Вважає, що відповідачами також було заподіяно йому моральна шкода, яка полягає в тому, що він мав надію на проведення газифікації будинку ще у 2005 році, однак воно не відбулося і по даний час, тому він став дуже знервованим, погано спить і немає у зв'язку з даними обставинами душевного спокою. Через неодноразове відвідування відповідачів він захворів та перебував на стаціонарному лікуванні в Чернівецькій обласній лікарні з 21.08.2006 року по 04.09.2006 року. Заподіяну моральну шкоду оцінює у розмірі 5000 грн. Просить стягнути з відповідачів завдану матеріальну шкоду у розмірі 2478,82 грн. та моральну шкоду у розмірі 5000 грн., а також зобов'язати відповідачів підключити газ до його будівлі згідно з попередніми домовленостями та проплатою Під час судового розгляду позивач неодноразово збільшував свої позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди, остаточно просить стягнути з відповідачів 4498,88 грн. матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної шкоди. Крім того, під час розгляду справи судом було замінено неналежного відповідача Кельменецьке УГГ, яке є структурним підрозділом ВАТ «Чернівцігаз» у зв'язку з тим, що воно не є юридичною особою на належного відповідача - ВАТ «Чернівцігаз» . Позивач у судовому засіданні, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві, підтримав свої позовні вимоги, просить їх задовольнити. Крім того, уточнив, що він є членом товариства з 15.06.2004 року і цього ж дня членами товариства було прийнято рішення про сплату першого внеску у розмірі 1000 грн., а хто вчасно не сплатить, то буде сплачувати пеню у розмірі 30 %. На другий день 16.06.2004 року він сплатив 300 грн. та 90 грн. пені за несвоєчасність сплати внеска. У 2005 році члени товариствав здали ще по 1500 грн., потім ще 300 грн.. Крім того, він заплатив Кельменецькому УГГ за врізку 400 грн. і 677 грн. за проведення газу у будинок Відповідач [PERSON]. у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та допитаний в якості свідка пояснив, що він з 2004 року був головою ТОВ «Іванівці ГАЗ», яке було створено жителями ст. Іванівці з метою будівництва газопроводу в даному населеному пункту. На даний час діяльність товариства завершена у зв'язку з закінченням будівництва газопроводу та здачею його в експлуатацію сільській раді. Діяльність товариства визначалась статутом, який було зареєстровано в 2004 році в сільській раді. На зборах товариства було вирішено питання про обрання його головою, а також визначено розмір та порядок внесення внесків членами товариства. Позивач [PERSON] втупив до товариства пізніше та вніс через касу товариства внесок у розмірі 300 грн., а також сплатив 90 грн. пені за несвоєчасне внесення зазначених коштів. Загалом внески вносились через бухгалтерію товариства і на підтвердження їх сплати видавалися касові ордера. Пізніше позивач підходив до нього та запитував, в якому розмірі необхідно внести внесок, однакне погодившись з розміром внеску його не сплатив. Пізніше рішенням зборів [PERSON] було виключено з членів товариства у зв'язку з тим, що він некоректно поводився з членами товариства та не сплатив внесок. Представник відповідача ВАТ «Чернівцігаз» - Калараш С.В. у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що у 2004 році на станцію Іванівці Кельменецького району Чернівецької області за кошти жителів було проведено газопровід. Позивач звертався до Кельменецького УГГ і йому було виготовлено робочий проект на газифікацію його житлового будинку, за які він сплатив відповідні кошти, а також ним було оплачено за проведення монтажних робіт та врізку до вуличного газопроводу. Однак, ним не було надано відповідні документи, в тому числі довідка від ТОВ «Ст. Іванівці ГАЗ», яке є власником даного газопроводу, про те, що вони дають дозвіл на підключення і він є членом даного товариства, тому дані роботи вони не виконали. На підставі пояснень сторін та письмових доказі досліджених у судовому засіданні судом встановлено, що у 2004 році жителями станції Іванівці Кельменецького району було вирішено провести центральний газопровід по вулицях даного населеного пункту. З цією метою вони створили товариство «Ст. Іванівці ГАЗ», діяльність якого регулювалась статутом товариства, який був прийнятий рішенням зборів представників громади 15.04.2004 року. Відповідно до положень ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Члени товариства «Ст. Іванівці ГАЗ» в порядку встановленому ст. 331 ЦК України набули право власності на новостворено майно - газопровід, а тому у відповідності до ст. 319 ЦК України мають право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Діяльність даного товариства здійснювалась на підставі статуту, прийнятого рішенням зборів представників громади 15.04.2004 року. Однак, сторонами у відповідності до положень ч.1 ст. 60 ЦПК України не доведено суду обставини реєстрації даного статуту чи товариства, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень. Разом з тим, суд приходить до висновку, що даний статут у відповідності до положень ст.ст. 1130, 1131 ЦК України є договором про спільну діяльність сторін (учасників), які зобов'язалися спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що суперечить законові. Згідно ч. 1 ст. 1130 ЦК України за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов&acute;язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Згідно ч.1 ст. 1132 ЦК України за договором простого товариства сторони (учасники) беруть зобов&acute;язання об'єднати свої вклади та спільно діяти з метою одержання прибутку або для досягнення іншої мети. Відповідно до ч.1 ст. 1133 ЦК України вкладом учасника вважається все те, що він вносить у спільну діяльність (спільне майно), в тому числі грошові кошти, інше майно, професійні та інші знання, навички та вміння, а також ділова репутація та ділові зв'язки. Ведення спільних дій учасників даного товариства здійснювалось у відповідності до статуту. Зокрема, у ньому було визначено, що найвищим органом управління товариства є загальні збори засновників товариства, а правління товариства є його виконавчим органом, яке має право приймати всі рішення та є підзвітним загальним зборам засновників (п.п. 4.1, 4.6). Крім того, згідно п.4.8 правління очолює голова товариства, який обирається на скликанні засновників товариства. Головою даного товариства згідно рішення зборів від 15.04.2004 року було обрано [PERSON].. Будь-яких інших рішень щодо надання голові товариства повноважень на вчинення дій від імені товариства ними не приймалося. На зборах товариства 17.04.2004 року було прийнято рішення про те, що плата за газопровід має бути рівною для всіх жителів ст. Іванівці, які бажають підвести газ від початку робіт і до їх завершення. При цьому проведення газифікації і введенням гусака до кожного садибного номера здійснюється лише за умови повної та своєчасної оплати вартості газопроводу. У разі порушення своєчасної сплати, до дати, яка буде оголошена на зборах, сплачується пеня в розмірі 30 % від неоплаченої суми. Згідно довідки Кельменецького УГГ від 14.08.2007 року № 143 позивачу [PERSON] було надано наступні послуги: виготовлено робочий проект по газифікації житлового будинку та літньої кухні згідно заяви від 16.06.2004 року; внесено зміни в робочий проект щодо встановлення газового вводу (гусака) до житлового будинку та літньої кухні. Дані роботи оплачено відповідно 29.06.2004 року - 129,91 грн. та 25.07.2005 р. - 22,93 грн. Крім цього 25.07.2005 року оплачено за монатажні роботи в житловому будинку та літній кухні (договірна ціна № 1488) у сумі 667,99 грн. та за врізку до вуличного газопроводу ТОВ «Ст. Іванівці ГАЗ» Кельменецького райну (договірна ціна № 1489) в сумі 377,32 грн. Кошти у розмірі 300 та 90 грн. від позивача [PERSON]., на рахунок Кельменецького УГГ не надходило. У зв'язку з тим, що заявником не було подано відповідних документів та довідок, зазначених у робочому проекті № 21321/04 на газифікацію житлового будинку та літньої кухні, підстав для проведення врізки та пуску газу Кельменецьке УГГ немає. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача до [PERSON]. про стягнення матеріальної шкоди є безпідставними, оскільки дана особа, хоча і виконувала обов'язки голови товариства «Ст. Іванівці ГАЗ», однак не було уповноважена на вирішення питання щодо видачі довідки про дозвіл на врізку до газопроводу, який був власністю членів товариства, оскільки така довідка видавалися лише при наявності відомостей про сплату членом товариства відповідного внеску через бухгалтерію товариства. Позивачем у відповідності до ч.1 ст. 60 ЦПК України не доведено суду обставини сплати даного внеску в касу товариства. Крім того, за умови відсутності надання позивачем Кельменецькому УГГ, яке є структурним підрозділом ВАТ «Чернівцігаз» згоди власників газопроводу - членів товариства «Ст. Іванівці Газ» (зокрема у формі письмової довідки) на його підключення до належного їм газопроводу, воно обґрунтовано відмовляє у проведенні даних робіт позивачеві, а тому в задоволенні позовних вимог до даного відповідача також слід відмовити за безпідставністю. Згідно ч.ч.1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодження її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної особи або юридичної особи. Частиною першою ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивачем не доведено суду обставини наявності вини відповідачів в заподіянні йому моральної шкоди у зв'язку з неправомірністю їх дій, а тому у задоволенні даних вимог слід відмовити за безпідставністю. На підставі ч.1 ст. 317, ч.1 331, 1132-1135 ЦК України та

Outcome: dismissed