Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-22 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до відповідача про визнання рішення недійсним, зобов’язання до вчинення дій. Вимоги мотивовано тим, що позивачу рішенням, викладеним в протоколі № 11 постійно діючої комісії з питань, пов’язаних із земельними відносинами, при Каховській районній державній адміністрації, відмовлено в наданні дозволу на розробку проекту відведення щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності, яка розташована на території Коробківської сільської ради, площею до 2 га. Вважаючи підстави відмови неправомірними, позивач просить визнати рішення недійсним та зобов’язати відповідача до надання відповідного дозволу. В судове засідання позивач не з’явився – право захисту своїх інтересів надав представнику, повноваження якого посвідчують довіреністю. В судовому засіданні представник позивача частину позовних вимог змінив – просив визнати рішення відповідача незаконним; вказані та решту вимог підтримав, на задоволенні їх наполягав; повідомив, що відмова в наданні дозволу не ґрунтується на законі. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала; пояснила, що земельні ділянки, з приводу яких приймалося рішення, знаходяться під лісовими насадженнями, на думку Каховської райдержадміністрації становлять землі лісового фонду; на теперішній час вирішується питання про передачу вказаних земель підприємству «Херсонліс». В судовому засіданні представник третьої особи пояснив, що спірні земельні ділянки є землями сільськогосподарського призначення, запасу Коробківської сільської ради, не були та не являються землями лісового фонду, тому не відносяться до категорії, на яку поширюється дія розпорядження Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2008 року. Вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 19 червня 2008 року [PERSON] подав до Каховської районної державної адміністрації заяву, в якій просить виділити йому земельну ділянку, на території Коробківської сільської ради, для ведення особистого підсобного господарства (а.с. № 5). 19 червня 2008 року до Каховської районної державної адміністрації надійшло клопотання Коробківського сільського голови про надання дозволу на розробку проекту відведення земельних ділянок на території Коробківської сільської ради шести громадянам для ведення особистих селянських господарств, орієнтовним розміром по 1,8 га кожному (а.с. № 7). Відповідно до витягу з протоколу № 11 засідання постійно діючої комісії з питань, пов’язаних із земельними відносинами, при Каховській районній державній адміністрації від 07 серпня 2008 року на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2008 року № 610 «Деякі питання розпорядження земельними лісовими ділянками» про зупинення прийняття рішень про надання згоди на вилучення лісових ділянок, їх передачу у власність та оренду із зміною цільового призначення, та в зв’язку з тим, що [PERSON] не є працівником соціальної сфери Коробківської сільської ради позивачу відмовлено в наданні дозволу на розробку проекту відведення щодо складення державного акту на право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності, які розташовані на території Коробківської сільської ради, площею 1,80 га (а.с. №№ 9 – 10). Як гарантовано ст.ст. 21, 24 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Відповідно до ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у розмірі не більшому 2,0 га, як встановлено п. «б» ч. 1 ст. 121 ЗК України. Як передбачено розпорядженням Кабінету Міністрів України «Деякі питання розпорядження земельними лісовими ділянками» від 10 квітня 2008 року № 610 дія його поширюється відносно земельних лісових ділянок Мінприроди, Мінагрополітики, Міноборони, Держкомлісгоспу та Держкомзему. Згідно ч. 11 ст. 118 ЗК України у разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку. Кожна сторона зобов’язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень – ч. 1 ст. 60 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що правомірність підстав, якими обґрунтована відмова відповідача у наданні землі позивачу, об’єктивного підтвердження під час судового розгляду не знайшла: земельна ділянка відноситься до земель сільськогосподарського призначення із земель запасу сільської ради; [PERSON] є суб’єктом права на безоплатну передачу землі, вказане право гарантоване чинним законодавством, реалізація його не може бути обмежена та повинна бути забезпечена у встановленому порядку. Враховуючи наведені обставини, конституційний принцип верховенства права суд вважає, що ігнорування відповідачем законних вимог [PERSON] порушує гарантовані державою права й інтереси позивача та вбачає підстави для їх поновлення.

Outcome: approved