Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-29 00:00:00

Позивач просить визнати за ним право власності на самочинно збудований житловий будинок літ. „З-2”, мансарду літ. „Зм”, ґанок літ. „з-1”, відкриту веранду літ. „з”, смотрову яму літ. „И”, хвіртку № 5,ворота № 6, 7, паркан № 8, 9, замощення 1, що розташоване за адресою: м. Харків,[ADDRESS], вказуючи, що на місці старого будинку, який він придбав за договором купівлі-продажу від 03.06.1995р., ним було побудовано новий будинок, при цьому інтереси третіх осіб, цільове призначення земельної ділянки порушені не були. Судові витрати просить покласти на нього. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов, просили задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача - Харківської міської ради в судове засідання повторно не з'явився, повідомлявся належним чином про день, час, місце розгляду справи, подав відзив, в якому, посилаючись на норми чинного законодавства, заперечував проти визнання права власності за просить суд розглядати зазначену справу за наявними матеріалами та без участі представника Харківської міської ради (а.с. 95, 96). Треті особи - [PERSON], [PERSON]. в судове засідання не з'явилися, повідомлялися належним чином про день, час, місце розгляду справи; від кожного надійшла заява аналогічного змісту, з посвідченим у встановленому законом порядку підписом кожного, про те, що вони не заперечують проти збереження побудованого будинку [PERSON]. за вказаною адресою, вказують, що внаслідок будівництва їх інтереси не порушені; кожний просить розглядати справу без його участі (а.с. 45, 46). Враховуючи, що в справі є достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, приймаючи до уваги викладені заяви про розгляд справи за відсутності представника відповідача, третіх осіб, суд вважає можливими розглянути справу у їх відсутність. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановивши відповідні обставини і визначивши відповідно до них правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. За повідомленням КП „Харківське МіськБТІ” № 2352071 від 30.10.2008, житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] в м. Харкові в цілому зареєстрований по праву власності за [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 03.06.1995р. Восьмою ХДНК р. № 4-6860, який також міститься в матеріалах справи. (а.с. 69, 6-9). Згідно Висновку № 12009 від 17.10.2007, по матеріалам технічної документації із землеустрою щодо оформлення документів, що посвідчують право на земельну ділянку [PERSON]. по [ADDRESS] в м. Харкові, яка була розроблена КП „Міськпроект”, Управлінням містобудування та архітектури встановлено: загальна площа земельної ділянки становить 0,0544 га; земельна ділянка розташована за межами „червоних ліній” вул. Безкрайньої; згідно довідки КП „Харківське МіськБТІ” від 28.11.2006 за № 06-133, земельна ділянка площею 549 кв. м, в тому числі лишки 39 кв. м, зареєстрована за домоволодінням № 20 по вул. Безкрайній в м. Харкові на підставі рішення Київського РВК м. Харкова № 16 від 23.08.1956; відповідно до містобудівних нормативів цей об'єкт можливо розміщувати у сельбищній зоні, фактично земельна ділянка розташована у сельбищній зоні; на використання цієї земельної ділянки не було встановлено обмежень містобудівного характеру (а.с. 39). На зазначеній ділянці позивачем в 2006 році виконано самочинно будівництво нового будинку. КП „Харківське міськБТІ” виготовлено за станом на 20.03.2008 Технічний паспорт на житловий будинок по [ADDRESS] в м. Харкові (а.с. 10-17). Згідно з виготовленим в 2008 році ПП „Модулор-Сервіс” Технічним висновком про стан будівельних конструкцій житлового будинку, визначення можливості його експлуатації за адресою: м.Харків, вул. Безкрайня, № 20, літ. З-2, на підставі Технічного паспорту, виданого КП „Харківське МіськБТІ”, експлуатація житлового будинку можлива, дефектів в несучих конструкціях та фундаментах будівлі не виявлено; результати візуального обстеження дозволяють стверджувати, що технічний стан конструкцій забезпечує надійну експлуатацію житлового будинку та безпеку для життя та здоров'я мешканців; технічні рішення, прийняті при будівництві жилого будинку, відповідають вимогам діючих норм та правил державних стандартів, санітарних, протипожежних норм та безпеки для життя та здоров'я мешканців (а.с. 76-93). Відповідно до Акту комісії від 11.04.2008, затвердженого в.о. начальника КППОЧДіЗН Київського району, виходом на місце за вказаною адресою встановлено, що домоволодіння огороджено, прилегла територія знаходиться в задовільному стані, договір на вивіз сміття укладено з КП „Благоустрій” (а.с. 71). За Висновком Київської районної санітарно-епідеміологічної станції від 17.04.2008 № 150-3.1, самовільно побудований житловий будинок, з мансардою, верандою, оглядовою ямою по [ADDRESS] в м. Харкові за результатами державної санітарно -епідеміологічної експертизи відповідає вимогам діючого санітарного законодавства України і може бути затверджений (а.с. 72). У відповідності до ч.1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотнім порушенням будівельних норм і правил. Відповідно до ч.3 ст. 376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була відведена їй для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Відповідно до ч.5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній якщо це не порушує права інших осіб. Таким чином, суд визнає право власності за позивачем на самовільне збудоване нерухоме майно, що не суперечить закону, не порушує права, свободи інтереси інших осіб. Згідно з п. ”а” ч.1 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України про державне мито із змінами і доповненнями від 30 квітня 1993 року № 43-93, із позовних заяв і скарг, що подаються до суду, сплачується один відсоток ціни позову, але не менше 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Суд залишає за позивачем понесені ним витрати по сплаті судового збору на користь держави в сумі 1700гр. (а.с. 1), приймаючи до уваги зміст позовних вимог. Зважаючи на вищевикладене,

Outcome: approved