Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-09 00:00:00

02 жовтня 2008 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з дійсним позовом та просить визнати дійсною угоду купівлі-продажу житлового [ADDRESS] від 05.07.2008 р., а також визнати за нею право приватної власності на цей житловий будинок, посилаючись на те, що вона купила даний будинок у відповідачки [PERSON], про продаж якого була складена розписка, а договір купівлі-продажу домобудівництва вони домовились нотаріально оформити пізніше. При зверненні сторін до нотаріуса, з'ясувалося, що відповідачка у встановлений законом строк не оформила свої частини в даному домобудівництві, а при оформленні виписки реєстрації права власності на нього, виявилась помилка в підрахунку частин цього будинку, тому він відмовив їм в оформленні документів на цей будинок. Так, в 1990-1991 роках, відповідачка [PERSON], за заповітом батьків одержала вищевказане домобудівництво й оформила свідоцтва про право на спадщину, але її рідні брати - [PERSON] і [PERSON] не були з цим згодні та заперечили його й за рішенням суду від 04.06.1991 р., її свідоцтво було визнано частково недійсним і за кожним з її братів було виділено 29/180 частин названого домобудівництва, а її частина залишилась не визначеною. Після вступу рішення суду до законної сили - 14.06.1991 року, в даному будинку за весь час ніхто не проживав та не був зареєстрований, до того ж, через деякий час брати відповідачки [PERSON] повмирали, а після їх смерті, у встановлений законом строк, до спадщини ніхто не вступив, тому, звернувшись до суду, вона визнала 19 травня 2008 года право власності на їх частки спадщини - 58/180, в порядку спадкування за законом, тобто повернула фактично своє право власності на весь будинок і отримала техпаспорт де вказано, що розмір її частин власності - 1/1, тому, що раніше була допущена помилка в підрахуванні частин будинку, до того ж, документально її частка так і залишилась не визначеною, а при реєстрації вказано, що вона є власником 58/180 частин. Оскільки дані правовідносини не були оформлені належним чином, позивачка [PERSON] вважає, що таке положення ущемляє її права по володінню й розпорядженню домобудівництвом у повному обсязі, тому вона звернулась до суду з дійсним позовом та просить його задовольнити в повному обсязі. У попереднє судове засіданні сторони не з'явились, надали відповідні заяви про розгляд справи за їх відсутністю - позивачка [PERSON] позов підтримала та просить його задовольнити в повному обсязі, відповідачка [PERSON] позов визнала. Суд, вважає можливим розглядати справу у відсутність сторін по наявним у справі доказам. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, за наступними обставинами. Згідно з частиною 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджуються письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. У відповідності з пунктом 3 статті 334 ЦК України - право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Розписка підтверджує, що відповідачка [PERSON] отримала 14550 грн. від [PERSON] в рахунок оплати за будинок, розташованого за адресою: [ADDRESS], претензій не має. Копія рішення Станично-Луганського райсуду від 04.06.1991 р. свідчить, що свідоцтва про право спадкування за заповітом, що видані [PERSON] на домобудівництво, розташоване за адресою: [ADDRESS], 29.09.1990 року після смерті батька та 09.02.1991 року після смерті матері, зареєстровані в реєстрах за № [NUMBER] за 1990 рік й №[NUMBER] за 1991 рік, були визнані частково недійсними й за кожним з її братів - [PERSON] та [PERSON] було визнано 29/180 частин названого домобудівництва в порядку спадкування обов'язкової долі після смерті батьків. Копія рішення Станично-Луганського райсуду від 19.05.2008 р. свідчить, що за відповідачкою [PERSON] визнано право власності на вищевказаний будинок у порядку спадкування за законом на 29/180 частин після смерті рідного брата - [PERSON], померлого 14.06.1994 р. та на 29/180 частин після смерті рідного брата - [PERSON], померлого 25.06.1996 року. Копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 02.07.2008 р. підтверджує, що відповідачка є власником 58/180 частин вищевказаного будинку, згідно рішення суду, а копія техпаспорта підтверджує, що вона є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], де вказано, що розмір її частин власності - 1/1. Довідка Станично-Луганської селищної ради від 12.06.2008 р. за № [NUMBER] підтверджує, що за вказаною адресою даного домобудівництва ніхто не зареєстрований. Таким чином суд вважає, що угода купівлі-продажу житлового будинку № 11 по [ADDRESS] відбулась, грошові кошти від його продажу надійшли відповідачу [PERSON] і позивач правомірно звернувся з позовом до суду, оскільки данні правовідносини не були оформлені належним чином і таке положення ущемляє його права по володінню та розпорядженню зазначеним майном в повному обсягу. Надані докази переконали суд в тому, що угода між сторонами - [PERSON] і [PERSON] про купівлю-продаж житлового будинку № 11, що розташований по[ADDRESS], відбулася. - 2 -

Outcome: approved