Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-03 00:00:00

Позивач - [PERSON], [INFO] року народження, звернулась до суду з позовною заявою до[PERSON].,[PERSON]., 3-тя особа 4-та Харківська державна нотаріальна контора, про визнання договору купівлі - продажу квартири[ADDRESS] посвідчений 4- ХДНК 10.01.1996 року за р.№ 2-45, зареєстрований КП «ХМБТІ» 12.01.1996 року у частині, що стосується покупця [PERSON] - удаваною угодою і тому у цій частині договір недійсним, визнати недійсними свідоцтво про право власності на ім'я [PERSON]., видане Харківською державною нотаріальною конторою 07.05.1999 року, дублікат свідоцтва про право на спадщину за законом, виданий 4-ХДНК 26.07.2002 року, заповіт, складений [PERSON]., свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім'я[PERSON]., виданий 4-ю ХДНК 30.10.2002 року, договір дарування ј частини спірної квартири на ім'я[PERSON]. Просила визнати її дійсним покупцем спірної квартири та визнати за нею право власності на цю квартиру, посилаючись на те, що квартира[ADDRESS] придбана для неї за її власні кошти її сином [PERSON]., коли вона як біженець переїхала на постійне місце проживання з Азербайджану до м.Харкова. Після оформлення цього договору позивач відразу оселилась у вказаній квартирі, одна нею користувалась і володіла, сплачувала квартплату і всі комунальні платежі, вважаючи цю квартиру своїм особистим майном. Квартиру син оформив на себе, пояснив їй, що у неї не оформлені відповідні документи, які посвідчують особу, але пообіцяв , що в будь-який час переоформить квартиру на матір. Син [PERSON] раптово помер. Коли вона звернулась до нотаріальної контори з питанням про прийняття спадщини, з'ясувалось, що їй тільки може належати ј частина спірної квартири. Невістка [PERSON]. отримала право власності на ѕ частин спірної квартири, Ѕ частину - як дружина померлого, а ј - в порядку спадкування за законом. [PERSON] просила її оформити всю квартиру на неї, на що [PERSON] відповіла, що це дорого коштує, крім того, на квартиру ніхто не буде претендувати. У[INFO] році [PERSON]. померла у м. Мінеральні води Ставропольського краю Російської Федерації. До 2007 року [PERSON] продовжувала жити в спірній квартирі, претензій до неї ніхто не пред'являв, доки з Орджонікідзевського районного суду м.Харкова не надійшла позовна заява [PERSON]. про позбавлення права власності на частку квартири і виселення, із якої їй стало відомо, що ѕ частин спірної квартири перейшло на праві власності до[PERSON]. в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]. Звернутись до суду з зустрічним позовом про оспорювання права власності вона не встигла, оскільки позов залишений без розгляду за заявою позивача. Крім того [PERSON] просила поновити їй строк позовної давності, який вона пропустила, на її думку, з поважних причин. При цьому вона посилається на те, що після смерті сина [PERSON] С.М., який помер [INFO] року, вона знаходилась у важкому стані, не могла навіть себе опанувати, через свій похилий вік, стан здоров'я, юридичну необізнаність в іншій державі, не змогла своєчасно оспорити в судовому порядку право власності на спірну квартиру. Крім того, до 2007 року ніхто її право володіння і користування цією квартирою не порушував. Вже після спливу строку позовної давності вона консультувалась у юристів про можливість звернення до суду з таким позовом, на що їй відповіли, що необхідно мати докази того, що в м.Баку їй дійсно належала квартира на праві власності, яку вона продала, і що у неї дійсно були гроші на придбання спірної квартири. Договору купівлі-продажу квартири в м.Баку у неї не було, вона взагалі вважала, що через воєнні дії в Азербайджані ніякі документи не збереглись. Договір купівлі-продажу квартири в м.Баку їй вдалося отримати лише у 2008 році за допомогою старшого сина. У судове засідання позивач не з'явилась, зі слів представника позивача [PERSON]. вона вже декілька років не виходить з дому через стан здоров'я та похилий вік. Представник позивача [PERSON] позов підтримав і пояснив що його теща [PERSON] постійно проживала в м.Баку. Коли в Азербайджані почались воєнні дії багато мешканців країни покидали свої домівки і виїжджали до інших країн. У Харкові жила невістка молодшого сина [PERSON]. - [PERSON]. зі своїми підопічними, дітьми покійної сестри, в двохкімнатній квартирі, яка належала племінникам. Було вирішено, що мати продасть свою трикімнатну квартиру в м.Баку і на ці гроші вони їй придбають іншу квартиру, а тимчасово будуть живити у невістки. [PERSON]. на праві власності належала трикімнатна ізольована квартира [ADDRESS]. Зазначену квартиру вона продала 25 червня 1995 року. Оскільки вони терміново виїздили, гроші від продажу квартири вона віддала старшому сину, оскільки продаж було вчинено за національну валюту Азербайджану - манати, їх треба було перевести у долари США, щоб за них купити квартиру в Україні. З моменту переїзду до міста Харкова вона з сином [PERSON]., поселились у невістки [PERSON]. і стали займатися пошуками квартири. Коли знайшли квартиру, зателефонували старшому сину [PERSON] і він привіз гроші для її придбання. Представник позивача також стверджує, що [PERSON] до переїзду в Україну проживав в гуртожитку МВС м.Баку, грошей у нього на придбання квартири не було, свого житла ані він, ані його дружина [PERSON]. не мали. Після набуття квартири[ADDRESS] в ній стала проживати тільки [PERSON], яка сама сплачувала всі комунальні послуги. У[INFO] помер її син [PERSON] Після його смерті стан здоров'я позивачки став погіршуватись, вона весь час плаче, хворіє. У[INFO] році померла її невістка [PERSON]., яка тяжко хворіла і на той час переїхала до родичів у Росію. Пояснив, що він консультувався у юристів щодо захисту порушеного права [PERSON] , але йому надана відповідь, що без договору купівлі-продажу квартири у м.Баку, довести обставини приналежності квартири у м.Харкові [PERSON]. неможливо. Неодноразово вона і представник просили [PERSON] О.М. (старшого сина позивачки), в якого залишились друзі в м.Баку, допомогти отримати договір купівлі - продажу квартири, але сталася така нагода тільки у 2008 році. Позовні вимоги [PERSON]. просив задовольнити. Відповідач[PERSON]. засуджений за скоєння злочину і відбуває покарання в місцях позбавлення волі. Надав письмову заяву, з якої випливає, що проти позову він заперечує. Один з представників відповідача [PERSON]., діючий за довіреністю[PERSON]., позов не визнав. Стверджує, що проживання в квартирі тільки [PERSON]., оплата нею на протязі тривалого часу комунальних та інших послуг не може являтися доказом її власності на квартиру, тому що закон не зобов'язує власника квартири проживати в ній, а також сплачувати комунальні послуги і нести інші витрати на її утриманні. Заперечуючи проти позову пояснив, що на час виникнення спірних правовідносин діяв Порядок переміщення валюти через митний кордон України, відповідно до якого іноземна валюта має бути заявлена в митній декларації, а недотримання цього Порядку призводить до притягнення порушника до відповідальності за контрабанду. Тому вважає, що доказом перевезення [PERSON]. 10000 доларів США через кордон України буде лише митна декларація, або документ, що підтверджує притягнення винної особи до відповідальності за порушення митних правил. Також звернувся до суду с заявою про застосування строку позовної давності. Вважає, що строк позовної давності вплинув 10 січня 1999 року і причини, викладені [PERSON]. у зв'язку з якими вона пропустила такий строк, не є поважними. Гроші на придбання квартири [PERSON] міг просто знайти, тому в позові треба відмовити. Відповідачка [PERSON]. в судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву в якій позов [PERSON]. визнала, просила справу розглядати за її відсутності. Представник третьої особи - Четвертої Харківської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, звернувся з письмовим клопотанням про можливість розгляду справи без третьої особи. Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідка, перевіривши матеріали справи і оцінивши зібрані докази, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] [PERSON] до липня 1995 р. мешкала в м.Баку Азербайджанської Республіки і їй на праві власності належала трикімнатна ізольована квартира [ADDRESS]. Відповідно до договору від 25 червня 1995 р., посвідченого нотаріусом 41-ї Бакинської державної нотаріальної контори, зазначену квартиру [PERSON] продала за 20 млн.манат і з молодшим сином [PERSON]. переїхала до м.Харкова. Гроші від продажу вказаної квартири в національній валюті Азербайджану [PERSON]. залишила старшому сину [PERSON]. для поступового переводу їх у долари США. [PERSON] свого житла не мав, після виходу на пенсію здав відомчу жилу площу і зареєструвався у своєї матері в трикімнатній квартирі в м.Баку. Перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]., яка проживала в м.Варташене Азербайджанської Республіки, а після смерті рідної сестри, яка мешкала в м.Харкові, призначена опікуном над племінниками [PERSON], [INFO] року народження, і[PERSON] [INFO] року народження. Спочатку [PERSON]. проживала з дітьми в комунальній квартирі в м.Харкові, а потім неповнолітнім була надана двокімнатна ізольована квартира [ADDRESS], де [PERSON]. зареєстрована як опікун. Тому, приїхавши до м.Харкова, [PERSON] та [PERSON] деякий час проживали у зазначеній квартирі. У січні 1996 р., через агентство нерухомості, була знайдена спірна квартира і [PERSON]. , на прохання матері, привіз їй гроші для її купівлі, що підтвердив [PERSON]., допитаний в якості свідка. 10 січня 1996 року був укладений договір купівлі-продажу однокімнатної ізольованої квартири [ADDRESS], продавцем у зазначеному договорі вказаний [PERSON]. Договір посвідчений 4-ю Харківською державною нотаріальною конторою 10.01.1996 року за р.№ 2-45 і зареєстрований КП «ХМБТІ» 12.01.1996 року за р.№ П-7-4764. Квартира була придбана за п'ятдесят мільйонів карбованців. Згідно довідки Нацбанку України офіційний курс українського карбованця до азербайджанського маната в 1995-1996 р.р. становив за 1 азербайджанський манат - 40.00 українських карбованців. Двадцять мільйонів манат - сума, за яку була продана квартира в м.Баку, дорівнюється 80 млн. карбованців і значно перевищує суму, за яку була придбана спірна квартира. В квартиру поселилась одна [PERSON], син [PERSON], та невістка [PERSON]. в квартиру ніколи не заселялись, витрат по утриманню квартири несла лише позивачка. 0[INFO] року [PERSON] помер. В подальшому право власності на квартиру було переоформлено за особами: ѕ частини квартири за [PERSON][PERSON] - Ѕ частина на підставі свідоцтва про право власності, виданого 9-ю ХДНК 07 травня 1999 року, ј частина на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], виданого 07 травня 1999 року 9-ю Харківською державною нотаріальною конторою, ј частина квартира за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті сина [PERSON] С.М., виданого 9-ю ХДНК 07 травня 1999 року. 10 березня[INFO] року померла [PERSON]. Право власності на ѕ частин спірної квартири перейшло до [PERSON] за заповітом, складеним [PERSON]., посвідченим 9-ю ХДНК 20.11.1999 року. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом[PERSON]. отримав 30 жовтня 2002 року, а право власності на вказану частину квартири зареєстрував 10 травня 2006 року. За договором дарування від 12.07.2006 р., посвідченого 4-ю Харківською державною нотаріальною конторою, ј частину квартири [PERSON] подарувала своїй внучці [PERSON]. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON]. підтвердив, що його матері [PERSON]. на праві приватної власності належала квартира у м.Баку. Брат [PERSON] свого власного житла не мав, проживав в гуртожитку МВС, сподівався отримати житло, але коли стався в Азербайджані міжнаціональний конфлікт, вимушений звільнитися з роботи та прописатися до матері [PERSON]. в її квартиру. [PERSON] запропонував виїхати до м.Харкова, бо там жила його дружина в квартирі, яка належала її підопічним. Мати продала свою квартиру, гроші від продажу квартири знаходились у [PERSON] О.М., які він пообіцяв обміняти на долари США і привезти до м.Харкова, як тільки буде знайдена квартира для купівлі. У січні 1996 року він привіз гроші і віддав їх матері. Про те, що квартира була оформлена на його брата [PERSON] С.М. він узнав пізніше, коли мати просила його знайти договір купівлі-продажу квартири в м.Баку. Тільки в 2008 році, через своїх приятелів, свідок зміг отримати для матері договір купівлі - продажу квартири в м.Баку і надіслав його до Харкова. Свідки [PERSON]. та[PERSON]. пояснили суду, що [PERSON] у січні 1996 року оселилась в спірній квартирі одна, у неї було одне спальне місце, бачили як перевозили її майно, шафу, телевізор, холодильник. [PERSON] їм розповідала, що жила в м.Баку в трикімнатній квартирі у центрі міста, яку вона приватизувала на себе після смерті чоловіка, але була вимушена продати квартиру майже з усією обстановкою і, за отримані від продажу кошти, придбати спірну однокімнату квартиру. Свідки також підтвердили, що до 2005 р. [PERSON] проживала в квартирі одна. Син [PERSON] відвідував її дуже рідко, а невістку [PERSON]. взагалі ніколи не бачили. З 2005 року в квартирі разом з [PERSON]. стала проживати її внучка [PERSON]. Крім того свідки зазначили, що після смерті сина позивачка дуже хворіла, весь час плакала, була в тяжкому стані. За таких обставин ствердження [PERSON]. про те, що вона на отримані від продажу своєї квартири [ADDRESS] в м.Баку гроші придбала спірну квартиру для особистого проживання, знайшли повне підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Жодного доказу, який би спростовував обставини, на які посилається позивач, представником відповідача не надано. Посилання представника відповідача на те, що єдиним доказом перевезення [PERSON] грошей через митний кордон України може бути тільки митна декларація, або документ про притягнення до відповідальності особи за порушення митних правил суд не бере до уваги, тому що при допиті свідка [PERSON] О.М. представник відповідача погодився з такими поясненнями та питання щодо додержання свідком порядку перевезення іноземної валюти через кордон України не з'ясовував, а тому ствердження про відсутність у [PERSON] О.М. на момент перевезення іноземної валюти через кордон України митної декларації є припущенням. Таким чином, суд вважає, що при укладенні договору купівлі-продажу однокімнатної квартири[ADDRESS] були порушені права [PERSON]. як покупця, а тому визнає зазначений договір купівлі-продажу недійсним в частині покупця. Відповідно до ст. 58 ЦК України, яка діяла на час виникнення спірних відносин, якщо угода укладена з метою приховати іншу угоду, то застосовуються правила, що регулюють ту угоду, яку сторони дійсно мали на увазі. Згідно ст.59 ЦК України в ред.1963 року угода, визнана недійсною, вважається недійсною з моменту її укладання. Тобто всі правочини, предметом яких була спірна квартира повинні бути визнані недійсними. Враховуючи, що [PERSON], є людиною похилого віку, [INFO] року народження, громадянка іншої держави, яка була вимушена переїхати до іншої країни через національні звади, втратила сина, право володіння та користування квартирою [PERSON]. до 2007 року ніхто не порушував, суд, приймаючи до уваги всі ці обставини у сукупності вважає причини пропуску строку позовної давності поважними. Як пояснив представник позивача - [PERSON] весь час проживала одна, її право сином, невісткою не порушувалось і вони вважали її дійсним власником квартири, про заповіт , який залишила [PERSON]. їй стало відомо після звернення[PERSON]. до суду. Зазначені обставини судом перевірялися і встановлено, що 17.04.2007 р.[PERSON]. звернувся до суду з позовом до[PERSON].- внучки [PERSON]. про припинення права на частку у спільному майні та виплати їй компенсації за її частку, з визнанням права власності за[PERSON]. на всю спірну квартиру. При цьому із тієї справи вбачається, що він зареєстрований у приватизованій квартирі[ADDRESS] разом із братом. Позивачці стало відомо про цей позов від[PERSON]. Тоді позивачка надіслала до суду в квітні 2008 р. власноручну заяву, в якій виклала, що вона заперечує проти позову про позбавлення права на частку квартири, в якій вона проживає з часу її купівлі на власні кошти, отримані від продажу квартири в Азербайджані. Покинути постійне місце мешкання та виїхати до іншої держави вона була вимушена внаслідок азербайджано-вірменських конфліктів, квартиру син при покупці оформив на себе, оскільки на той час [PERSON] не мала при собі паспорту, їй обіцяли і запевняли, що спірна квартира залишиться тільки за нею, тому вона просила суд не дати їй на схилі років опинитися просто неба. Таким чином, позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved