Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-15 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до ЖКВ Одеського заводу „Центроліт” про визнання права на користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 17.01.2004р., однак фактично підтримали з ним фактичні шлюбні відносини з 1998р. [PERSON] проживав та був зареєстрований у кімнаті [ADDRESS] сімейного гуртожитку, який належав ЖКВ Одеському заводу „Центролит”. Позивачка стверджує, що вона постійно проживала у гуртожитку з [PERSON] як член сім'ї, вони вели спільне господарство, сплачували за комунальні послуги. Під час шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народився син - [PERSON], який з [INFO]р. був зареєстрований на житловій площі батька. [INFO]р. [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] в квартирі залишився зареєстрованим тільки неповнолітній син [PERSON]. Позивачка була зареєстрована на житловій площі своїх батьків за адресою [ADDRESS], а тому не мала можливості переоформити лицевий рахунок на себе. Крім того, вона звернулась до адміністрації ЖКВ Одеського заводу „Центролит” з проханням зареєструвати її у кімнаті, однак їй відмовили в цьому. На підставі викладеного, позивачка просила визнати за нею право користування кімнатою [ADDRESS], зобов'язати ЖКВ Одеського заводу „Центролит” видати довідку з місця проживання, а також прописати її на спірну жилу площу та укласти з нею договір найму жилого приміщення. Ухвалою суду від 12.12.2007р. було проведено заміну неналежного відповідача ЖКВ Одеського заводу „Центролит” на належного Суворовську районну адміністрацію виконавчого комітету Одеської міської Ради. (а.с.130-131) В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та пояснила, що вона проживала з померлим [PERSON] однією сім'єю з 1998р., а шлюб офіціально зареєстрували у 2004р.. Батько вирішив, що [PERSON] буде зареєстрований за його місцем проживання. На теперішній час, вона бажає укласти договір на вищевказане житлове приміщення та розрахуватися за комунальні послуги. Представник органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації просила задовольнити позовні вимоги, оскільки мати сина, повинна бути забезпечена житлом. Представник відповідача позовні вимоги не визнав та пояснив, що позивачка в неналежному стані утримує кімнату, та не зможе оплатити комунальні послуги. Представник Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку „Центролит” просила не задовольняти позовні вимоги, оскільки мешканці будинку не бажають, що в ньому проживала позивачка. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON], просила також відмовити у задоволенні позовних вимоги, оскільки вона бажає користуватись вищевказаною кімнатою. Крім того, за її думкою, позивачка незаконно зареєструвала [PERSON] у квартирі, та взагалі він не є сином померлого [PERSON] Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. Так, судом встановлено, що [PERSON] перебувала в шлюбі з [PERSON] з 17.01.2004р., актовий запис [NUMBER], зареєстрований Першим відділом РАЦС Суворовського районного управління юстиції м. Одеси. (а.с. 14) Під час шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народився син - [PERSON], [INFO] року народження. (а.с. 13) [PERSON] був зареєстрований у кімнаті [ADDRESS] з 17.01.2001р. спільно з неповнолітнім [PERSON] (а.с. 89) [PERSON], помер [INFO]р., актовий запис № 351, зареєстрований Першим відділом РАЦС Суворовського районного управління юстиції м. Одеси, 21.02.2006р. (а.с. 12) Після смерті [PERSON] у кімнаті [ADDRESS] залишився зареєстрованим неповнолітній [PERSON], [INFO] року народження. [PERSON] була також зареєстрована у кімнаті [ADDRESS], але знялась з реєстраційного обліку ще 24.06.2005р., тобто до дати реєстрації в квартирі неповнолітнього [PERSON] Суд вважає, що [PERSON] самостійно звільнила спірну кімнату, а також добровільно знялась з реєстраційного обліку, а тому втратила право користування вищевказаною житловою площею. Рішенням виконавчого комітету Одеської міської Ради від 22.08.2006р. № 325, був прийнятий на баланс ДЕЗ „Марсельський ” жилий будинок [ADDRESS]. (а.с. 125) Згідно рішення виконавчого комітету Одеської міської Ради № 907 від 22.08.2007р., а також акту приймання-передачі, з балансу КП ЖКС „Північне” на баланс Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку „Центролит” був переданий житловий будинок [ADDRESS]. (а.с. 123) Таким чином, фактично колишній гуртожиток ЖКВ Одеському заводу „Центролит” втратив правовій статус як гуртожиток, і, згідно останніх рішень Одеської міської Ради є жилим будинком, а тому кімнати фактично є самостійними квартирами. Відповідно до ст. 3 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні” місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. В судовому засіданні встановлено, що позивачка проживала з померлим як член сім'ї з 1998р., вищевказаний факт підтвердила також [PERSON]. У відповідності до ст. 64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Статтею 106 ЖК України встановлено, що повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім'ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку. Судом встановлено, що фактично в квартирі зареєстрований тільки неповнолітній [PERSON], і, відповідно він не має право вимагати визнання його наймачем до досягнення повноліття. Необхідно також відзначити, що ч. 2 ст. 154 Сімейного Кодексу України, батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини, а також непрацездатних сина, дочки як їх законні представники без спеціальних на те повноважень. Враховуючи той факт, що [PERSON] повинна здійснювати представництво свого неповнолітнього сина, у тому числі, у вирішенні питань пов'язаних зі сплатою комунальних платежів, проведенні ремонту у квартирі та ін., то єдиний спосіб вирішення цієї ситуації полягає в тому, що необхідно визнати за нею право користування квартирою, та укладенням з нею договору житлового найму. В іншому випаду, фактично неможливо вирішити питання, пов'язані зі сплатою комунальних послуги, здійснення інших житлових прав. В той же час, суд вважає, що позовні вимоги позивачки про надання їй довідки з місця проживання, а також реєстрації її у вищевказані квартирі є зайві, оскільки тільки з моменту визнання за позивачкою право користування квартирою, а також укладення договору найму, вона має право на реєстрацію за вищевказаною адресою. На підставі викладеного, ст.ст.64, 106 ЖК України, ст. 154 СК України, ст. 3 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні”, ст.ст. 10, 11, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial