Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-21 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася до суду з вказаною позовною заявою 16.09.2008 року посилалася на те, що 11.07.1992 року між нею та відповідачем по справі - [PERSON] відділом РАЦС Тернівського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 314. Від спільного шлюбу подружжя має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Шлюбні відносини між ними припинилися з липня 2008 року і не поновлювалися по теперішній час, вони припинили між собою шлюбно-сімейні стосунки, спільного господарства не ведуть, єдиного бюджету не мають. Позивач причиною розпаду сім'ї вказував аморальну поведінку чоловіка, який вдома через будь-які дрібниці влаштовує сварки, ображає її в присутності дитини та матері. На підставі чого вони не знаходили спільної мови, між ними постійно виникають сварки та конфлікти, а також у зв'язку з тим, що у них різні погляди на життя, не має спільних інтересів, не спілкуються, кожен живе своїм життям різними поглядами на життя. А тому вказуючи на те, що збереження шлюбу з відповідачем суперечить її інтересам та їнтересам їх неповнолітньої ддитини просила суд її позовні вимоги задовольнити. Позивач в судовому засіданні свої позовні моги підтримала та наполягала на їх задоволенні, просила витрати при отриманні свідоцтва про одруження покласти на відповідача. Відповідач позовні вимоги позивача визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.07.1992 року між позивачем по справі та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстровано відділом РАЦС Тернівського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 314 (а.с. 5). Від спільного шлюбу подружжя має неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5), яка знаходиться на утриманні позивача. Спір про місце проживання дитини та спір майнового характеру між сторонами відсутні, про що вказували сторони в ході судового засідання. Сімейно-шлюбні стосунки сторони не підтримують з липня 2008 року, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, єдиного бюджету не мають, примирятися не бажають, наполягають на розірванні шлюбу, позивач вказувала, що збереження шлюбу з відповідачем суперечить її інтересам та інтересам їх неповнолітньої доньки. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоча б одного з них, інтересам їх дітей. Аналізуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те, що збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та їх неповнолітній дитині, суд вважає за необхідне шлюб укладений між сторонами розірвати. При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд приймаючи до уваги положення ст. 88 ЦПК України, враховує той факт, що позивач просить судові витрати по розірванню шлюбу покласти на відповідача, а відповідач не заперечує проти стягнення з нього судового збору, вважає за необхідне покласти судові витрати по розірванню шлюбу на відповідача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: approved