Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них є діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти знаходяться на утриманні та виховуються позивачкою одноособово. На підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 27 лютого 2006 року з відповідача стягуються аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі 250 гривень на сина- до закінчення ним навчання у ВУЗі та 250 грн. на дочку до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач ухиляється від сплати аліментів, добровільно сплачувати їх не бажає, допустив значну заборгованість, тому позивачка просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість по виконавчому листу №2-1312 від 27.02.2006 року - 4500 грн., та пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 26825,92 грн., а всього 31325 грн. 92 коп. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки до суду не відомі, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутність на адресу суду не надходили, тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 196 Сімейного Кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до ст. 549, 550 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Ст. 256, 258 ЦК України говорить, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені). В судовому засіданні було встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого від якого у них є діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що вбачається з копій свідоцтва про народження дітей. Також, судом встановлено, що рішенням рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 27 лютого 2006 року з відповідача стягуються аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі 250 гривень на сина- до закінчення ним навчання у ВУЗі та 250 грн. на дочку до досягнення нею повноліття, що стверджується копією рішення суду. На даний час заборгованість по виконавчому листу №2-1312 від 27.02.2006 року становить 4500 грн., що підтверджується копією виконавчого листа та довідкою-розрахунок державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції та поясненнями позивача. Згідно ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки застосовується позовна давність в один рік. Позивачка просить суд стягнути з відповідача неустойку (пеню) за останній рік в розмірі 26825,92 грн., (на суму боргу- 4500 грн. по аліментах за листопад 2007 року -липень 2008 року; та на суму боргу- 8332 грн. за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 грудня 2007 року )дана вимога на думку суду є законною та такою, що підлягає задоволенню. Отже, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованості аліментах на утримання та на користь позивачки по виконавчому листу №2-1312 від 27.02.2006 року в сумі 4500 грн. та пеню за прострочення сплати аліментів за останній рік в сумі 26825,92 грн., а всього 31325, 92 грн. Відповідно до ст..88 ЦПК України, витрати пов»язані з розглядом справи підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved