Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-31 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому просить скасувати наказ Спільного українсько-французького підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю “ОСНОВА-СОЛСИФ” від 21.09.2006 року про накладення на неї дисциплінарного стягнення у вигляді догани, обгрунтовуючи це тим, що оскаржуваний наказ виданий без достатніх підстав, а отже є незаконним, оскільки нею трудова дисципліна не порушувалась. Позивач в судовому засіданні підтримала позов з викладених в ньому підстав та просила позов задовольнити, додатково зазначивши, що висновок судової будівельно-технічної експертизи, підтвердив, що з її боку жодних порушень при складанні актів форми КБ-2в не було, а тому дисциплінарне стягнення накладено неправомірно. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що дисциплінарне стягнення накладене на відповідача за порушення трудової дисципліни у відповідності з вимогами чинного трудового законодавства. Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що наказом СП ТОВ “ОСНОВА-СОЛСИФ” від 21.09.2006 року № 203 на позивача, за порушення трудової дисципліни, накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Підставою для висновку про порушення позивачем трудової дисципліни стало те, що в акті Головного контрольно-ревізійного управління України, яке проводило перевірку окремих питань фінансово-господарської діяльності Дирекції по будівництву вокзалу і технічної пасажирської станції Дарниця за період з 01.04.2004 року по 01.07.2006 року, вказано, що вибірковою перевіркою правильності визначення вартості окремих видів робіт, включених до актів форми КБ-2в, прийнятих замовником за липень 2004 року - травень 2005 року на суму 53043,7 тис.грн., встановлено завищення вартості виконаних робіт на загальну суму 8226,7 тис.грн., що виконувало СП ТОВ “ОСНОВА-СОЛСИФ”. Відповідальним за складання актів КБ-2в в СП ТОВ “ОСНОВА-СОЛСИФ” була призначена [PERSON], яка і допустила, на думку відповідача, виявлені завищення вартості виконаних робіт. Проте, відповідно до висновку № 11460 судової будівельно-технічної експертизи від 11.07.2008 року, вартість виконаних робіт, які виконувало СП ТОВ “ОСНОВА-СОЛСИФ”, що була перерахована за індивідуальними кошторисними нормами, розробленими ДНДПВІ НДІ “Проектреконструкція” в складі кошторисної документації, яка враховує фактичну технологію будівництва та фактичні витрати матеріально-енергетичних ресурсів при будівництві вокзалу і технічної пасажирської станції Дарниця, завищені не були. Слід зазначити, що відповідно до ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення. Відповідно до ч. 1 ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Частини 3 та 4 цієї ж статті закріплюють, що при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Таким чином, обставини викладені в наказі, які стали підставою для висновку про порушення позивачем трудової дисципліни та накладення на останнього дисциплінарного стягнення у вигляді догани, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, а тому, суд приходить до висновку, що оскаржуваний наказ виданий без врахування всіх обставин необхідних для прийняття такого рішення, тобто передчасно, а отже суперечить вимогам чинного трудового законодавства та, як наслідок, підлягає скасуванню. Разом з цим, оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, а позивач звільнений від сплати судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, то у відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню 16,00 грн. (8,50 грн. + 7,50 грн.) у відшкодування судових витрат. Враховуючи викладене,

Outcome: approved