Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що йому на праві приватної власності, згідно договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 03.05.1871 року та акту про закінчення будівництва та вводу в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 25.06.1976 року, належить будинок [ADDRESS]. На території домоволодіння він збудував гараж з господарським приміщенням та льохом під одним дахом та господарську споруду з туалетом. Вказані будівлі є самочинно збудовані без належного дозволу. Тому, просить суд визнати за ним право власності на самочинно збудоване нерухоме майно, а саме: гараж з господарським приміщенням та льохом під одним дахом та господарську споруду з туалетом, вартістю 28 734 грн., що розташовані по [ADDRESS]. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав та підтвердив обставини, на які посилається. Представник відповідача Шепетівської міської ради Біскупська Ю.В. у судовому засіданні позов визнала частково, а саме: в частині визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно за [PERSON], лише за умови, якщо це не порушує прав інших громадян. Співвідповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], у судовому засіданні позов визнали повністю та суду показали, що вони є сусідами [PERSON] Побудовані відповідачем гараж з господарським приміщенням та льохом під одним дахом і господарська споруда з туалетом не порушують їхні права та інтереси і ніякої антисанітарії не породжують. Жодних претензій до нього не мають, а тому за рішенням суду за [PERSON] може бути визнано право власності на самочинно збудовані гараж з господарським приміщенням та льохом під одним дахом та господарську споруду з туалетом. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Як встановлено в судовому засіданні згідно договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 03.05.1971 року [PERSON] виділено земельну ділянку для проведення будівництва житлового будинку по [ADDRESS], площею 600 кв. м. З довідки № 815 від 19.10.2001 року, виданої Шепетівським бюро технічної інвентаризації вбачається, що [PERSON] належить жилий будинок [ADDRESS], згідно договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки від 03.05.1971 року. Також, відповідно довідки № 630 від 10.09.2008 року, виданої цим же органом, він самовільно побудував в [ADDRESS] господарські будівлі, а саме: цегляний сарай, вартістю 3499 грн., цегляну літню кухню, вартістю 3609 грн., бутобетонний погріб під літньою кухнею, вартістю 3919 грн., цегляний гараж, вартістю 12795 грн. - всі ці споруди під одним дахом, та цегляний сарай, вартістю 4912 грн. Загальна вартість самовільно побудованих будівель становить 28 734 грн. Згідно актів обстеження самочинно збудовані: господарська споруда, розмірами 5,77 х 3,88 м з добудованим туалетом, розмірами 1,6 х 1,44 м, літня кухня з господарським приміщенням, загальними розмірами 8,1 х 3,60 м, і гараж з господарським приміщенням та льохом під одним дахом, загальними розмірами 9,64 х 6,61 м, які розташовані по [ADDRESS], побудовані з порушеннями будівельних, санітарних та протипожежних норм. Разом з тим, самовільно побудовані будівлі не порушують, як цього вимагає ч. 5 ст. 376 ЦК України, прав інших громадян, а саме: сусідів позивача [PERSON], [PERSON], [PERSON]. У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає за можливим визнання за [PERSON] права власності на самочинно збудовані будівлі. А тому,

Outcome: approved