Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON] просив визнати за ним право власності на спадкове нерухоме майно, яке залишилося після смерті [PERSON] і складається з житлового будинку та господарських споруд, розташованих [ADDRESS]. Позивач посилався на те, що [PERSON] на праві власності належав житловий будинок з літньою кухнею, 1925 року побудови, розташовані [ADDRESS]. На прилеглій до вищезазначеного будинку ділянці [PERSON] побудувала додаткові господарські споруди: у 1972 році - прибудову, погріб з шийкою, 2 сараї, убиральня, у 1999 році - 2 сараї, гараж, вимощення, ганок, колодязь питний, огорожу, ворота. Усе своє життя [PERSON] постійно проживала, була зареєстрована та користувалася будинком та господарськими спорудами за своїм розсудом як своєю власністю, але у зв'язку зі своєю юридичною необізнаністю вона не отримала на своє ім'я у Соловйовській сільській раді Ясинуватського району свідоцтво про право власності на належне їй нерухоме майно та не зареєструвала своє право власності на нього в Донецькому бюро технічної інвентаризації. [INFO] [PERSON] померла, за час свого життя вона склала заповіт, за яким все своє майно, що належало їй на день смерті, заповіла позивачу. Крім позивача ніяких інших спадкоємців, в тому числі й таких, що мають право на обов'язкову частку в спадщині, - немає. З 21 січня 1999 року і до теперішнього часу позивач постійно проживає в зазначеному спадковому будинку. Являючись єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], позивач не може оформити свої права на спадкове майно у зв”язку з тим, що право власності на нього не зареєстроване у Бюро технічної інвентаризації. В судовому засіданні представник позивача, [PERSON], позовні вимоги [PERSON] підтримав, просив задовольнити позов. Представник відповідача в судове засідання не з”явився, надав до суду заяву, де просив розглянути справу в його відсутність, проти задоволення позову [PERSON] не заперечував. Суд, заслухав пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно з ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Судом встановлено, що [PERSON], померлій [INFO], на праві власності належав житловий будинок та господарські споруди, розташовані [ADDRESS], але право власності на це нерухоме майно не було зареєстроване [PERSON] у Бюро технічної інвентаризації. За заповітом [PERSON] від 19 липня 1999 року спадкоємцем після її смерті являється [PERSON]. Крім позивача, ніяких інших спадкоємців, в тому числі й таких, що мають право на обов'язкову частку в спадщині, - немає. Відповідно до ст.ст.548, 549 ЦК України (у редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. З матеріалів справи вбачається, що з 21 січня 1999 року і до теперішнього часу позивач постійно проживає в зазначеному спадковому будинку, у встановлений законом строк він фактично втупив в управління та володіння усім спадковим майном, а отже прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] У зв”язку з тим, що [PERSON] за час свого життя не зареєструвала право власності на належне нерухоме майно у Бюро технічної інвентаризації позивач не може оформити свої права на спадкове нерухоме майно. Таким чином, суд прийшов до висновку визнати за позивачем право власності на житловий будинок та господарські споруди, розташовані [ADDRESS], як за спадкоємцем, який прийняв спадщину у встановленому законом порядку.

Outcome: approved