Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовними вимогами до відповідачів, та просить суд постановити рішення , яким стягнути спричинену матеріальну шкоду в сумі 5 565 грн. 00 коп. , понесені судові , витрати , визначити строк виконання судового рішення з Державного Казначейства України , посилаючись як на правові підстави своїх позовних вимог норми Конституції України, Закон України „Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України”, ЦК України, вказуючи на те, що ВАТ „Ощадний банк України” не виконав свої зобов”язання за придбаною ним в 1990 році облігацію Державного цільового безвідсоткового займу для придбання автомобіля „Таврія” ЗАЗ -1102. Позивач в судове засідання не з”явився , представник позивача в судове засідання не з”явився , письмово до суду в заяві позов підтримали , просили слухати справу у відсутність позивача та його представника , при таких обставинах суд визнав можливим заслухати справу у відсутність представника відповідача на підставі наявних доказів по справі . Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав , просив в задоволенні відмовити , посилаючись на його ьезпідставність та необгрунтованість Вислухавши пояснення представника відповідача , вивчивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивачем в 1990 році була придбана облігацію Державного цільового безвідсоткового займу у відділенні Ощадного банку №4552 в м. Керчі. Законо України „Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України” передбачено зобов”язання держави в майбутньому відновити знецінені інфляцією вклади громадян , а саме встанволено зобов”язання держави щодо компенсації громадянам України , які внаслідок знецінення втратили грошові заощадження, поміщені в період до 02.01.1992 року в установи Ощадбанку колишнього СРСР , що діяли на території України , а також у державні цінні папери , придбані в установах Ощадного банку СРСР , що діяли на території України : облігації Державної цільової безвідсоткової позики 1990 року . Відповідно до цього закону , держава зобов”язується забезпечити збереження та відновлення реальної вартості заощаджень громадян і гарантує їх компенсацію у встановленому порядку . На виконання послідовно цього закону , Законом України „Про державний бюджет на 2008 рік” та Постановою №1 КМУ „Про виплату в 2008 році громадянам України компенсації витрат від знецінення грошових заобщаджень , вкладених до 02.01.1992 року в установи Ощадного банку СРСР та державного страхування , що джіяли на території України , та облігації Державної цільової безвітсоткової позики 1990 року , державні казначейські зобов2язання СРСР і сертифікати Ощадного банку СРСР , придбані на території Української РСР”. Згідно вищезазначеної постанови , в 2008 році копенсація втрат від знецінення заощаджень, вкладених до 02.01.1992 року в установи Ощадбанку СРСР проводиться виключно Громадянам України , оскільки позивач є громадянином Російської Федерації на нього не розповсюджується дія зазначеної постанови . Законом України „Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України” держава встановила порядок і запровадила компесаційні рахунки на захист інтересів громадян , які внаслідок знецінення втратили грошові заощадження , які є об”єктом права приватної власності громадян, при цьому держава обмежила право володіння , користування та розпорядження цим майном , що не суперечить вимогам ст. ст. 13,41,64 Конституції України , а тому у суду відсутні підстави вважати , що права позивача порушені зазначеним ним відповідачем При цьому , слід взяти до уваги , що діючим на даний час, із внесеними змінами та доповненнями , Законом України “Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України” , та прийнятими на виконання цього Закону постановами уряду , врегульовано відповідний порядок виплати громадянам компенсації , а не всіх грошових заощаджень . На підставі викладеного ,

Outcome: dismissed