overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

У вересні 2008 року [PERSON]. звернулась до суду із вказаним вище позовом, в якому просить визнати за нею право власності у порядку спадкування за заповітом на нерухоме майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS], що залишилося після смерті її тітки [PERSON], померлої [INFO] року. Свій позов обґрунтувала тим, що [INFO] року померла її тітка [PERSON] та після його смерті відкрилась спадщина за заповітом, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS]. В даний час вона бажає прийняти спадщину після смерті своєї тітки, однак це зробити не може, оскільки належним чином нерухоме майно не зареєстровано, вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями отриманий [PERSON]. у спадщину за заповітом не зареєстрований у Бюро технічної інвентаризації. Тому просить позов задовольнити. Відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, в якій вказав, що позов визнає. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичною особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] належав на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 20.10.1988 року Ясинуватською державної нотаріальною конторою з реєстровим № [NUMBER] - житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS]. [INFO] року [PERSON] померла та після його смерті відкрилась спадщина за заповітом на вищевказане нерухоме майно. З спадкової справи вбачається, що [PERSON]. залишила заповіт на вищевказане нерухоме майно на ім'я [PERSON]. Згідно ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Також зі спадкової справи вбачається, що [PERSON]. подала заяву до нотаріусу про прийняття спадщини за заповітом, інших спадкоємців які мають обов'язкову частку на спадкове майно не має. Згідно ст.331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 331, 1233 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

У жовтні 2008 року [PERSON]. звернулась до суду з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що у [INFO] році вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбних відносин мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] р.народження, яка проживає з нею та після розірвання шлюбу буде проживати. Шлюбні відносини припинені з січня 2008 року, внаслідок непорозуміння один одного, у відповідача інша сім'я. Проживають окремо. Суперечок про розділ майна між ними немає. На примирення з відповідачем не згодна. Тому просить позов задовольнити. Відповідач позов визнав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON]. та [PERSON]. з [INFO] року знаходяться у шлюбі, зареєстрований Ясинуватським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області, запис № [NUMBER]. Від шлюбних відносин мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] р.народження, яка проживає з позивачкою та після розірвання шлюбу буде проживати разом з нею. Шлюбні відносини припинені з січня 2008 року, внаслідок непорозуміння один одного. Сторони проживають окремо. Суперечок про розділ майна між ними немає. Сторони на примирення не згодні. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки і вважає, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб між подружжям необхідно розірвати, витрати покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчатись, в якій зазначили, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] року народження. В теперішній час донька продовжує навчання в Харківському національному університеті внутрішніх справ, є студенткою 1-го курсу денної форми навчання, про що свідчить надана до суду довідка № 2/706с від 08 вересня 2008 року. Донька потребує матеріальної допомоги, пов”язаної з навчанням. Відповідач добровільно коштів на утримання доньки не надає. Позивачка [PERSON]. одна не взмозі забезпечити належні умови для продовження навчання доньки, у зв”язку з чим змушена звернутися до суду. В судовому засіданні позивачі [PERSON]. та [PERSON]. підтвердили позовні вимоги та просили суд задовольнити позов. Відповідач в судовому засіданні проти позовних вимог заперечень не надав та заявив, що згоден виплачувати аліменти. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши сторони вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні факти: -[PERSON] є донькою [PERSON]а; -[PERSON] є студенткою 1-го курсу Харківського національному університеті внутрішніх справ, є студенткою 1-го курсу денної форми навчання, про що свідчить надана до суду довідка № 2/706с від 08 вересня 2008 року; - [PERSON] на утриманні матері - [PERSON]; За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

09 жовтня 2008 року [PERSON]. звернулась в суд з позовом про визначення розміру часток учасників спільної сумісної власності, а саме квартири [ADDRESS]. Вимоги обгрунтовує тим, що дана квартира належить співвласникам - [PERSON]., [PERSON]. на праві приватної спільної сумісної власності. Після смерті співвласника - [PERSON], яка померла 21 квітня 1997 року, відкрилась спадщина на частину квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS], яка належала їй. Частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Таким чином померлій [PERSON]. належала 1/2 частина квартири. Для отримання свідоцтва про право на спадщину на частину квартири, належну померлій [PERSON]., держнотконторою необхідно визначити належну їй частку в спільній сумісній власності на частину квартири, що належить до спадкового майна. Оскільки документа який би засвідчував розмір часток кожного із співвласників немає, тому звернулась для вирішення цього питання в суд. Позивачка [PERSON]. в судовому засіданні позов підтримала, просить його задовольнити. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази справи, а саме: копію свідоцтва про смерть [PERSON]. (а.с.5), копію свідоцтва про право власності на квартиру (а.с.6), копію технічного паспорта на квартиру (а.с.7,8), копію будинкової книги (а.с.9,10), копію паспорта [PERSON]. (а.с.11), копію свідоцтва про народження [PERSON]., наданої в судовому засіданні позивачкою, суд встановив, що [PERSON]., померлій [PERSON]. належить кожному по 1/2 частині квартири [ADDRESS]. Як зазначено в ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов слід задовольнити та встановити, що кожному із співвласників належить 1/2 частина даної квартири.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

01.10.2008 року ВАТ "Укртелеком" в особі Центру електрозв'язку №2 Миколаївської філії ВАТ “Укртелеком” звернувся до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення боргу за надані телекомунікаційні послуги розміром 1207 гривень 79 копійок. Представник позивача в попередньому судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі пояснивши, що 10.05.2007 року між ВАТ “Укртелеком” і відповідачкою [PERSON]. укладено договір №[NUMBER], відповідно до умов якого остання користувалася наданими позивачем телекомунікаційними послугами, але свого обов'язку по їх щомісячній оплаті не виконувала. У зв'язку з чим за період з листопада 2007 року по квітень 2008 року включно, має заборгованість, розмір якої становить 1207 гривень 79 копійок. Незважаючи на неодноразові попередження, існуючий борг в добровільному порядку не відшкодовує, хоча тривалий час вже не є абонентом ВАТ "Укртелеком". Оскільки відповідачкою [PERSON]. ВАТ "Укртелеком" завдано матеріальних збитків, просить суд стягнути з неї - 1207 гривень 79 копійок боргу за отримані послуги електрозв'язку, а також понесені при зверненні до суду судові витрати, що складаються з судового збору - розміром 51 гривня та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - розміром 30 гривень. Відповідачка [PERSON]. в попередньому судовому засіданні позов визнала повністю пояснивши, що дійсно має заборгованість перед позивачем за отримані телекомунікаційні послуги, що виникла через неотримання нею заробітної плати. Розмір боргу не оспорює та не заперечує проти стягнення з неї 1207,79 грн. в відшкодування завданих ВАТ "Укртелеком" збитків та суми судових витрат, понесених позивачем при зверненні до суду. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону та не порушує права і законні інтереси сторін, на підставі ст. 526, 527 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Патютинської сільської ради Козелецького району про визнання права власності на спадщину за законом, мотивуючи тим, що [INFO] помер її син [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з 1/2 частки житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в [ADDRESS]. Вона, як мати померлого, є спадкоємцем першої черги за законом, після його смерті. Протягом встановленого законом шести місячного строку про прийняття спадщини вона прийняла дану спадщину, і фактично вступила в управління спадковим майном, так як на час смерті сина постійно проживала та проживає у даному будинку. 11 серпня 2008 року виконком Патютинської сільської ради видав їй свідоцтво про право власності на 1/2 частку зазначеного домоволодіння, на іншу 1/2 частку цього домоволодіння Патютинська сільська рада не може видати свідоцтво про право власності на померлого в зв'язку з припиненням ним цивільної правоздатності в момент його смерті. Тому, просить суд визнати за нею право власності на спадщину за законом після смерті сина. Позивач [PERSON] у попереднє судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про підтримання позову та про розгляд справи у її відсутності. Відповідач у попереднє судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про визнання позовних вимог і розгляд справи за відсутності його представника. Дослідивши усі докази, суд відповідно до ст.130 ЦПК України з'ясував можливість врегулювання спору до судового розгляду, так як відповідач визнав позов, і вважає необхідним задовольнити позов відповідно до ст.174ЦПК України, яка передбачає , що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд встановив, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси осіб

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Олбинської сільської ради Козелецького району про визнання права власності на спадщину за законом, мотивуючи тим, що [INFO] померла її мати -[PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями, розташованого в [ADDRESS]. Вона, як спадкоємцем за законом, у термін передбачений законодавством прийняла спадщину і фактично вступила у володіння спадковим майном , що підтверджується довідкою виконкому Олбинської сільської ради Козелецького району, але оформити право власності на нього не може у зв'язку з відсутністю свідоцтва про право власності на це майно на ім'я померлої [PERSON] . Позивач [PERSON] - у попереднє судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримує. Представник відповідача, Олбинської сільської ради, у попереднє судове засідання не з'явився, просив справу розглядати за відсутності його представника. Позов визнають. Дослідивши усі докази, суд відповідно до ст.130 ЦПК України з'ясував можливість врегулювання спору до судового розгляду, так як відповідач визнав позов, і вважає необхідним задовольнити позов відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, яка передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд встановив, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, посилаючись на те, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 24.06.1994 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON][INFO], сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з січня 2008 року і не відновлялися дотепер по причині аморальної та асоціальної поведінки відповідача. На сьогоднішній день сторони проживають окремо. У зв'язку із вказаними обставинами позивач просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем. Спору про розподіл майна між сторонами не має. Позивач бажає, щоб діти проживали з ним, оскільки мати-відповідач по справі- не займається їх вихованням. Позивач у судове засідання не з'явився, відповідно до його заяви від 22.07.2008 року (а.с.5) просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явилася, відповідно до її заяви від 20.10.2008 року (а.с.20) просила суд справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши письмові докази в справі, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Згідно свідоцтва про укладання шлюбу серії [NUMBER], шлюб між сторонами зареєстрований 24.06.1994 року виконкомом Девладівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, актовий запис № 7 (а.с.6). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження [NUMBER]від 19.12.1994 року (а.с.7) та сина [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER]від 20.04.1999 року (а.с.8). Шлюбні відносини між сторонами припинені з січня 2008 року і не відновлялися дотепер. Суд прийшов висновку, що сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у зв'язку із чим шлюб зареєстрований між сторонами, повинний бути розірваний. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом. В судовому засіданні свої позовні вимоги зменшила, в їх обґрунтування пояснивши, що вона з серпня 2006 року вона проживає однією сім'єю з відповідачем, як чоловік та жінка без шлюбу. Від спільного проживання з відповідачем мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку надає в розмірі лише 200,00 грн., що є недостатнім для її утримання та виховання. Добровільно збільшити матеріальну допомогу на утримання доньки відповідач не бажає. Крім доньки [PERSON], відповідач має неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO]від першого шлюбу, на утримання якої також сплачує аліменти в розмірі ј частини заробітку. Позивач просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO]в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, до досягнення повноліття, з дня пред'явлення нею цього позову до суду. Відповідач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав повністю, з огляду на це, та у відповідності до вимог ст.130 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у попередньому судовому засіданні. Третя особа [PERSON]. просила справу розглянути за її відсутності, не заперечувала проти задоволення уточнених вимог позивача, про що свідчить її заява від 23.10.2008 року (а.с.14). Вислухавши сторони, третю особу, дослідивши письмові докази в справі, суд вважає, що уточнені позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.3). Згідно довідки від 19.05.2008 року, наданої Надеждівською сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області [PERSON], [INFO] проживає разом зі своєю матір'ю-позивачем по справі. Відповідно до виконавчого листа № 2-401/2000 відповідач сплачує аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ј частини зі всіх видів заробітку щомісячно на користь її матері [PERSON]. Дослідивши всі вищезазначені докази в їх сукупності, суд прийшов висновку про те, що відповідач як батько неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], повинен і в змозі виплачувати на її утримання на користь позивача аліменти в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви в суд до досягнення дитиною повноліття. На підставі вищевикладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

07 жовтня 2008 року [PERSON]. звернулась до суду із заявою про встановлення факту перебування на утриманні чоловіка [PERSON] до дня його смерті 12 липня 1996 року, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що з моменту одруження вони проживали разом, вели спільне господарство. Чоловік працював в шахті на підземних роботах і отримував високу заробітну плату, після виходу на пенсію він отримував високу шахтарську пенсію та продовжував працювати, вона на момент смерті чоловіка не працювала та перебувала на його утриманні. Протягом всього періоду спільного проживання з чоловіком заробітна плата та пенсія [PERSON]. були для заявниці основним джерелом для існування. Встановлення факту перебування на утриманні чоловіка та одержання від нього допомоги необхідно заявниці для оформлення пенсії по втраті годувальника. В судовому засіданні [PERSON]. заяву підтримала і пояснила, що вона перебувала в шлюбі з [PERSON]. з 1965 року. З моменту одруження вони проживали разом, однією сім'єю, вели спільне господарство. Чоловік заявниці працював на шахті і отримував високу заробітну плату. Вона працювала на фабриці і її заробітна плата була значно меншою, на день смерті чоловіка вона не працювала. 12 липня 1996 року її чоловік помер. До дня смерті чоловік працював та отримував заробітну плату та пенсію, заявниця не працювала та не обтримувала пенсію. Дохід чоловіка був основним та постійним джерелом існування сім'ї. Заявниця фактично перебувала на його утриманні, тому просить встановити факт її перебування на утриманні у чоловіка [PERSON]. Свідок [PERSON]. в судовому засіданні показала, що заявниця проживала разом з [PERSON]. однією сім'єю, вели спільне господарство до дня смерті [PERSON]. 12 липня 1996 року. Підтвердила, що заявниця перебувала на утриманні у чоловіка до дня його смерті та доходи останнього були основним джерелом до існування. Представник ПФУ в м. Нововолинську в судове засідання не з'явилась, про що подала до суду заяву в якій просить справу слухати за її відсутності, не заперечує щодо задоволення заявлених вимог. Об'єктивність вимог заявниці та її пояснень в судовому засіданні стверджуються показами свідка, матеріалами справи: копією свідоцтва про одруження (а.с.3), копією свідоцтва про смерть [PERSON], (а.с.4), довідками про заробітну плату для обчислення пенсії [PERSON]. (а.с.8,9), довідками з місця проживання (а.с.5,6), копією трудової книжки [PERSON]. (а.с.7), копією трудової книжки [PERSON]. (а.с.11), копіями пенсійних посвідчень [PERSON]., [PERSON].(а.с.10), копією паспорта [PERSON]. (а.с.12). Враховуючи наведене, суд вважає, що заяву слід задовольнити і встановити факт перебування [PERSON]. на утриманні чоловіка [PERSON]., який помер 12 липня 1996 року.

Outcome: approved