Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування належним їй на праві власності житловим приміщенням, розташованим по [ADDRESS], оскільки вони, будучи зареєстрованими за вказаною адресою, з 2003 року в будинку не проживають. [PERSON]. та [PERSON] звернулись до суду з зустрічним позовом, в якому просять усунути перешкоди в користуванні будинком, розташованим по [ADDRESS] та вселити їх до вказаного домоволодіння, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] перешкоджає їм проживати у будинку. В судовому засіданні позивач та її представник заявлені вимоги підтримали, просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Зустрічний позов не визнали, оскільки вважали, що [PERSON]. та [PERSON] більше 4-х років тому переїхали мешкати до іншого житла і перешкод у користуванні належним [PERSON] будинком їм не чинили. Позивачі за зустрічним позовом та їх представник заявлені вимоги підтримали і просили їх вселити до спірного будинку, пояснивши, що дійсно тривалий час в ньому будинку не мешкають, проте, мають намір проживати в належному [PERSON] домоволодінні. Заявлений до них [PERSON] не визнали і просили в його задоволенні відмовити. Допитані судом свідки [PERSON]. та [PERSON]. розповіли суду, що часто бувають в домі [PERSON], тому їм відомо, що ні [PERSON]., ні [PERSON] в будинку понад 3 роки не проживають, оскільки мешкають в іншому населеному пункті, особистих речей в ньому не мають, комунальні послуги по утриманню будинку не сплачують. З позивачкою вказані особи спілкуються, оскільки вона являється відповідно їх матір'ю та бабусею, і у вказаному будинку лише іноді гостюють. .. Розповіла, що працює на посаді секретаря Радянськослобідської сільської ради і в 2006 та 2007 роках складала довідки, які посвідчували, що дочка та онук позивачки за первісним позовом в будинку не проживали, оскільки питання кількості осіб, які мешкають в будинку, відображалось на вартості сплати комунальних послуг гссподаркою садиби, а сільська рада володіла інформацією про те, що в будинку за адресою : [ADDRESS] проживає лише [PERSON] та її чоловік. Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що первісний позов обґрунтований і підлягає задоволенню, зустрічний позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Відповідно до договору міни, нотаріально посвідченого 24 грудня 1999 року державним нотаріусом Другої Чернігівської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 3-4646, житловий будинок по [ADDRESS], належить [PERSON] (а.с. 6, 39) Згідно довідок Радянськослобідької сільської ради Чернігівського району та області, відповідачі зареєстровані, але станом на 26 червня 2006 року та 10 січня 2007 року не проживає в [ADDRESS], мешкають у іншій місцевості. (а.с. 7) Судові повістки [PERSON]. та [PERSON] отримали за адресою :[ADDRESS]. Вказані особи не заперечували в судовому засіданні факт постійного проживання за цією адресою. Таке ж місце проживання позивачі за зустрічним позовом вони вказали, будучи опитаними дільничим інспектором в серпні 2008 року з приводу звернень сторін (відмовний матеріал № 1812 за 2008 рік). При цьому, даючи письмові пояснення, [PERSON] пояснював, що він та мати проживали разом з бабусею до 2006 року. Такі ж пояснення дала в судовому засіданні [PERSON]. Оскільки позивачами за зустрічним позовом не представлено суду доказів того, що вони мають в будинку особисті речі, сплачують комунальні послуги за його утримання, суд вважає, що вони добровільно змінили місце проживання та переїхали мешкати до іншого населеного пункту. Твердження позивачів за зустрічним позовом про те, що їм чинили перешкоди у користуванні житлом, не знайшли свого підтвердження, оскільки наявність відмовного матеріалу за зверненням [PERSON]. в серпні 2008 року з приводу того, що [PERSON] чинила їй перешкоди у доступі до садиби, оцінена в сукупності з іншими дослідженими судом доказами, зокрема, їх особистими та письмовими поясненнями про термін відсутності у спірному домоволодінні, який обчислюється роками, не може бути взята до уваги, як вирішальна, при розгляді справи. Пояснення свідків зі сторони позивачів за зустрічним позовом [PERSON] та [PERSON]. суд оцінює критично, оскільки [PERSON] є відповідно дочкою та рідною сестрою [PERSON]. та [PERSON]., а [PERSON] свідчив лише про наявність конфлікту між сторонами в серпні 2008 року, що сторонами не оспорювалось. Твердження представника відповідачів за первісним позовом про те, що відповідач [PERSON] зберігає право проживання у будинку, оскільки станом на 2006 рік був неповнолітнім та навчався, також не ґрунтуються на законі, оскільки за положеннями ч. 2 ст. 29 Цивільного кодексу України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання. Як пояснював відповідач, він проживає разом з матір'ю і щоранку їздить до навчального закладу з Менського району. Таким чином, доводи зустрічного позову суд вважає лише припущеннями, на яких в силу ч. 4 ст. 60 ЦПК України не може ґрунтуватись судове рішення, якщо їх заперечує інша сторона. Наведене дає підстави вважати [PERSON]. та [PERSON]. такими, що змінили місце проживання і понад рік без причин, які б могли бути визнані судом поважними, не проживають в будинку, належному на праві власності позивачці, не сплачуючи комунальні послуги, а отже їх слід відповідно до ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України визнати такими, що втратили право користування житлом, розташованим по [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved