Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-18 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернулася до суду з позовом до ЗМР про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті сина [PERSON] на Ѕ частину к[ADDRESS] посилаючись на те, що на праві спільної часткової власності їй та померлому сину належить спірна квартира. [INFO]. її син помер. Після його смерті відкрилася спадщину на частку квартири. Вона є єдиною спадкоємицею, оскільки постійно проживала з померлим на час відкриття спадщини та подала заяву до нотаріальної контори. Однак там відмовили у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки частка померлого не виділена. Просить суд визнати за нею право власності на Ѕ частину квартири в порядку спадкування після смерті сина [PERSON] В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Відповідно до запиту суду щодо надання копії спадкової справи після померлого [PERSON] та її отримання, судом в якості відповідачів були залучені інші спадкоємці, а саме дружина померлого [PERSON]., діти: [PERSON] [PERSON] Представник відповідача ЗМР в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що позивач не є єдиною спадкоємицею, а тому вона не може претендувати на всю частину спадкового майна. Відповідачі [PERSON]., [PERSON] в своїх інтересах та в інтересах [PERSON], представник відповідача [PERSON]. в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, пояснили, що вони в передбачений законом термін та у відповідності до закону подали заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлого [PERSON] Вони як і позивач є спадкоємцями першої черги, а тому також мають право на свою частину у спадковому майні. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши інші докази, що є в справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO]. помер [PERSON](а.с. 10). Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді частки [ADDRESS] що підтверджується копією свідоцтва №1195 про право власності на житло від 18.06.1993р. (а.с. 7), копією технічного паспорту (а.с. 11). Відповідно до наданої до суду копії спадкової справи після померлого [PERSON] з заявами про прийняття спадщини в передбачений законом термін та в передбаченому законом порядку звернулися позивач [PERSON]., дружина померлого [PERSON]., діти [PERSON]., [PERSON] (а.с. 18 зворот, 31, 42). Дані обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 1272 ЦК України за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є чотири чоловіка: мати [PERSON]., дружина [PERSON]. та двоє дітей: [PERSON] [PERSON] Підстав для усунення від спадкування дружини та дітей позивач до суду не надала. Таким чином, суд не вбачає законних підстав для визнання права власності на Ѕ частину спірної квартири, що є спадковим майном, тільки за позивачем [PERSON]. Також суд не вбачає підстав для задоволення позову частково у вигляді ј частини від спадкового майна, оскільки немає перешкод в оформленні права на спадщину через нотаріальну контору. Згідно п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. „Про судову практику у справах про спадкування” у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. „Про судову практику у справах про спадкування” за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed