Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

У вересні 2008 року [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просив зобов”язати голову Світловодської районної державної адміністрації укласти з ним договір оренди земельної ділянки. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що на початку 2007 року він звернувся до Світловодської районної державної адміністрації із заявою про передачу йому в оренду земельної ділянки із земель водного фонду Микільської сільської ради Світловодського району для рибогосподарських потреб. Його заява була задоволена і розпорядженням голови Світловодської районної державної адміністрації №83-р від 05 лютого 2007 року йому була передана в оренду земельна ділянка загальною площею 326,95 га. із земель водного фонду Микільської сільської ради терміном на 25 років, для рибогосподарських потреб. На виконання вказаного розпорядження за його замовленням землевпорядною організацією у 2007 році була розроблена землевпорядна технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі та складання договору оренди, і він отримав висновок державної експертизи землевпорядної документації, затверджений в обласному головному управлінні земельних ресурсів. Землевпорядною організацією встановлені межові знаки земельної ділянки згідно кадастрового плану, та передані йому на збереження. Крім цього, з метою збереження відповідно до договору з Микільським сільським головою та акту приймання-передачі він прийняв вказану земельну ділянку та гідротехнічну споруду під охорону. На підставі вказаного протягом 2007-2008 років він здійснював заходи щодо утримання, охорони та збереження вказаного об'єкту. Центром державного кадастру виготовлена реєстраційна картка земельної ділянки, переданої йому в оренду. Після виготовлення в 2007 році технічної документації та встановлення меж земельної ділянки в натурі відповідач в особі голови Світловодської районної державної адміністрації ухиляється від виконання свого розпорядження та обов'язку щодо укладення з ним договору оренди вказаної земельної ділянки, що він вважає неправомірним, оскільки порушується його право на використання переданої йому рішенням відповідача земельної ділянки за цільовим призначенням, тому просив суд задовольнити його позов. В попередньому судовому засіданні позивач свій позов підтримав. Представник відповідача в попередньому судовому засіданні позов визнав, проти ухвалення судового рішення в порядку, встановленому ч.4 ст.130, ст.174 ЦПК України не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що уповноваженим представником відповідача визнано позов, суд дійшов висновку про можливість ухвалення в попередньому судовому засіданні судового рішення в зв'язку з визнанням позову, в порядку, встановленому ч.4 ст.130, ст.174 ЦПК України, виходячи з встановлених судом обставин і визначених відповідно до них правовідносин. Так, достовірно встановлено, що на підставі заяви [PERSON] розпорядженням голови Світловодської районної державної адміністрації №83-р від 05 лютого 2007 року, йому була передана в оренду земельна ділянка загальною площею 326,95 га. із земель водного фонду Микільської сільської ради терміном на 25 років, для рибогосподарських потреб (а.с.12). На виконання вказаного розпорядження за замовленням позивача землевпорядною організацією у 2007 році була розроблена землевпорядна технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі та складання договору оренди, та позивачем отримано висновок державної експертизи землевпорядної документації, затверджений в обласному головному управлінні земельних ресурсів. Землевпорядною організацією встановлені межові знаки земельної ділянки згідно кадастрового плану, які були передані позивачу на збереження. Крім цього, з метою збереження відповідно до договору з Микільським сільським головою та акту приймання-передачі позивачем прийнята вказана земельна ділянка та гідротехнічна споруда під охорону (а.с.6-29). Центром державного кадастру виготовлена реєстраційна картка земельної ділянки, яка передана позивачу в оренду (а.с.5). Як видно з матеріалів справи між сторонами виник спір щодо порядку передачі позивачу земельної ділянки в оренду. В силу статті 16 Закону України «Про оренду землі» особа, яка бажає отримати земельну ділянку в оренду із земель державної або комунальної власності, подає до відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування за місцем розташування земельної ділянки заяву (клопотання). Розгляд заяви і надання земельної ділянки в оренду проводяться у порядку, встановленому Земельним кодексом України. У разі згоди орендодавця передати земельну ділянку в оренду сторони укладають договір оренди землі відповідно до вимог Закону України «Про оренду землі». Згідно статті 93 Земельного кодексу України земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземним громадянам і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об»єднанням і організаціям, а також іноземним державам. Позивач є громадянином України, в силу вищевказаної норми закону є суб'єктом земельних правовідносин, і має право отримати земельну ділянку в оренду, а тому суд дійшов висновку, що спір має бути вирішений в порядку цивільного судочинства. Статтею 124 Земельного кодексу України встановлено порядок передачі земельних ділянок в оренду, відповідно до якого передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Вказаний порядок діяв на час звернення позивача з заявою до органу виконавчої влади про отримання земельної ділянки в оренду, та прийняття головою Світловодської районної державної адміністрації розпорядження №83-р від 05 лютого 2007 року, згідно якого позивачу була передана в оренду земельна ділянка загальною площею 326,95 га. із земель водного фонду Микільської сільської ради терміном на 25 років, для рибогосподарських потреб. В силу вказаної норми Закону підставою для укладення договору оренди і набуття права на оренду земельної ділянки, що перебуває у державній або комунальній власності, є рішення орендодавця - відповідного компетентного органу виконавчої влади, яким в даному випадку є відповідач, і який у встановленому порядку прийняв відповідне розпорядження. На підставі вказаного розпорядження позивачем виготовлено необхідну технічну документацію на передану йому земельну ділянку. Після виготовлення в 2007 році технічної документації по встановленню меж земельної ділянки в натурі відповідач в особі голови Світловодської районної державної адміністрації не виконав свого розпорядження та обов'язку щодо укладення договору оренди вказаної земельної ділянки, без поважних на те причин, що суд вважає неправомірним. Посилання відповідача на зміни в земельному законодавстві про те, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 03 червня 2008 року №309-VІ змінено порядок набуття права оренди земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, і який здійснюється виключно на аукціонах, є помилковими такими, що порушують права позивача, оскільки вказані зміни прийняті після виникнення між сторонами правовідносин, вони звужують права позивача щодо першочергового права на укладення договору оренди на вказану земельну ділянку, є такими які не підлягають застосуванню. на підставі Конституційного принципу відсутності зворотної дії закону який звужує раніше існуючі права, оскільки позивачем виконані вимоги закону до набуття чинності новим законом. Так, відповідно до ч.3 ст.22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Крім цього, пунктом 1 ст. 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Оскільки Земельним кодексом України не регламентовано положення щодо дії земельного законодавства у часі, суд застосовуючи принцип аналогії права, керується положеннями цивільного законодавства. Так, статтею 5 ЦК України встановлено, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом»якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. На підставі викладеного суд знаходить підстави для вирішення справи відповідно до діючого земельного законодавства на час виникнення земельних правовідносин між сторонами спору, враховуючи при цьому, що відповідачем допущено порушення права позивача до часу набрання чинності нових вимог земельного законодавства, якими встановлено додаткові вимоги щодо прав та обов'язків орендодавця та орендатора, і які не підлягають застосуванню щодо сторін спору. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 174 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved