Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-31 00:00:00

позивачка у липні 2008 року звернулася з позовом до відповідача, в якому просила визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, розташований по [ADDRESS], який належав на праві приватної власності її померлим батькам, [PERSON] та [PERSON]. Свої вимоги вона обґрунтувала тим, що прийняла спадщину, але отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі воне не може, оскільки відсутні правовстановлюючи документи на житловий будинок на ім*я спадкодавців. Під час розгляду справи позивачка позов підтримала та просила його задовольнити. Представник Саратської селищної ради, якого належним чином повідомили про день, час та місце розгляду справи, до суду не з*явився, просив розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Заслухавши позивачку, вивчивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з таких підстав. Ст. 1217 ЦК України встановлює, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст.1261 ЦК України визначає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця… Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 ЦК України визначає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З копій свідоцтва про народження та шлюб позивачки, вбачається, що вона є дочкою [PERSON] та [PERSON] (а.с.14 -15). [PERSON] помер [INFO] (а.с.13). Його дружина, [PERSON] прийняла спадщину, яка відкрилась після його смерті, оскільки до його смерті постійно проживала разом із ним у будинку по [ADDRESS], продовжила проживати у цьому ж будинку після його смерті, але не оформила своїх спадкових прав. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на зазначений житловий будинок з господарськими спорудами. Позивачка, як спадкоємець першої черги за законом прийняла спадщину, оскільки згідно довідки Саратської селищної ради (а.с.31), на час відкриття спадщини постійно проживала разом із своєю матір*ю за вищевказаною адресою та протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини не заявила про відмову від спадщини. Рішенням виконкому Саратської районної ради № 280 від 08 квітня 1969 року [PERSON] була виділена земельна ділянка для будівництва житлового будинку по [ADDRESS], затверджений проект та він отримав дозвіл на проведення будівництва. (а.с.32-33). Однак, правовстановлюючий документ на зазначений житловий будинок він не отримав, що позбавляє позивачку можливості оформити свої спадкові права у нотаріальній конторі. Судом встановлено, що позивачка, як спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON], тому суд вважає необхідним позов задовольнити, визнавши за позивачкою право власності на спадкове майно.

Outcome: approved