Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-06 00:00:00

[PERSON]. звернувся до суду з позовом до [PERSON]. про витребування із незаконного володіння відповідачки огорожі, яка знаходиться за адресою: смт Котельва Полтавської області,[ADDRESS], обґрунтовуючи позов тим, що відповідачка відмовляється у добровільному порядку повернути огорожу, яка йому належить на праві власності. Позивач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений в установленому порядку (а.с.34). [PERSON]. 16 жовтня 2008 року подав до суду заяву в якій свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, запропонував варіант мирової угоди та зазначив, що угоди відносно паркану (власності на нього) з покійною матір'ю [PERSON]він не мав; просить розгляд справи провести без його участі (а.с.35). Відповідачка позов не визнала повністю, на вирішення даного спору шляхом укладення мирової угоди не погоджується і пояснила, що позовні вимоги [PERSON]. є безпідставними, оскільки [PERSON]. подарувала їй житловий будинок разом із парканом, а позивач, як син дарувательки зобов'язаний був доглядати за непрацездатною матір'ю. Те, що позивач виконував певні роботи у дворі дарувательки, не породжує прав власності на частину майна. Розписку про повернення огорожі писала, оскільки з [PERSON]. домовилися про зняття його з реєстрації в подарованому їй будинку в добровільному порядку, однак він не дотримався угоди. Будь-які претензії з приводу своїх прав на огорожу позивач міг пред'явити [PERSON]., яка за життя подарувала їй будинок разом з парканом. Суд, заслухавши пояснення відповідачки, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що у задоволенні позову слід відмовити повністю з таких підстав. Згідно з договором дарування, що посвідчений приватним нотаріусом Котелевського районного нотаріального округу Соломко З.В. 17 квітня 2006 року (далі - Договір дарування), [PERSON] подарувала, а відповідачка прийняла в дар житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: селище Котельва Котелевського району Полтавської області,[ADDRESS] (а.с.38). У пункті 1 Договору дарування зазначено, що цей будинок в цілому має жилу площу 39,8 кв.м., загальна площа 54 кв.м., зазначений під літ. А-1, літня кухня літ. Б, б, сарай літ.Б1, погріб літ.В, вбиральня літ.Г, огорожа №1, 3, водогін №2. Крім того, огорожа (літ.№1, 3) зазначена і в технічному паспорті на житловий будинок за вище вказаною адресою (а.с.41). Відповідно до витягу з рішення про реєстрацію права власності на нерухоме майно, видане Колективним підприємством Полтавське бюро технічної інвентаризації „Інвентаризатор” від 29 травня 2006 року спірний будинок зареєстрований на ім'я відповідачки (а.с.39). [PERSON] померла [INFO](а.с.43). Як встановлено в судовому засіданні, і не заперечується сторонами, [PERSON]. є матір'ю позивача (а.с.35). Допитаний під час судового розгляду свідок [PERSON]. пояснив, що [PERSON]. проживав у господарстві матері за її життя по[ADDRESS], смт Котельва. Бачив, що огорожу від вулиці, ворота, хвіртку в господарстві за цією адресою зводив позивач, [PERSON]., [PERSON]. Мати подарувала дане господарство, але не позивачу. Свідок [PERSON]., допитаний під час судового розгляду, пояснив, що спірну огорожу будували з [PERSON]., [PERSON]., разом їздили по матеріал на паркан. На його думку огорожа належить позивачу, але які кошти позивач витрачав на її зведення йому не відомо. Коли [PERSON] будував огорожу в господарстві матері, він там проживав. Згідно з розпискою, виданою [PERSON]. 28 вересня 2006 року, остання не заперечувала „проти зняття забору [PERSON] в строк до 2 жовтня 2006 року взамін на виписку [PERSON].” (а.с.29). Місце знаходження огорожі в розписці не зазначено. Позивачем визнається, що угоди відносно паркану (власності на нього) з покійною матір'ю [PERSON]він не мав, про що позивач подав до суду письмову заяву (а.с.35). Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно з ст. 387 ЦПК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Позивачем не надано докази (як і не заявлено про неможливість їх подання з незалежних від них причин), які б ствердили те, що позивач має право власності на огорожу, яка входить до складу господарських споруд в садибі №20 по вул. Франка в смт Котельва Полтавської області, а також про те, що відповідачка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа спірним майном. Інших доказів на обґрунтування своїх вимог чи заперечень по суті позовних вимог сторонами надано не було. Позивач [PERSON]. не довів свого позову, що є його основним обов'язком відповідно до засад змагальності процесу за ст.10 ЦПК України. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати позивачу не присуджуються.

Outcome: dismissed