Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та просить суд постановити рішення яким стягнути з [PERSON] на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 11 037, 98 грн., моральну шкоду 10 000 грн., а також витрати пов'язані з оплатою висновку спеціаліста товарознавця в сумі 568,18 грн., оплатою судового збору у розмірі 210 грн. 38 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн. У судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги, просить суд постановити рішення яким стягнути з [PERSON] на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 11 037, 98 грн., моральну шкоду 10 000 грн., а також витрати пов'язані з оплатою висновку спеціаліста товарознавця в сумі 568,18 грн., оплатою судового збору у розмірі 210 грн. 38 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн. Відносно [PERSON] від позовних вимог відмовився, та суду пояснив, що 15.07.2008 року о 14 годині 00 хвилин [PERSON] керуючи автомобілем марки ГАЗ 330210 реєстраційний [NUMBER] по довіреності від 23.06.2008 року від [PERSON] по вул. Кимівській в м. Кривому Розі Кривому Розі при зміні напрямку руху, виконуючи поворот ліворуч, не вибрав відповідне крайнє положення на проїзній частині та скоїв зіткнення з автомобілем марки ВАЗ 2106 реєстраційний [NUMBER] який рухався в попутному напрямку прямо під керуванням позивача. Автомобілем марки ВАЗ 21063 реєстраційний [NUMBER] 31.03.2008 року позивач керує згідно довіреності отриманої від [PERSON] і з того часу позивач уповноважений керувати та розпоряджатися вказаним транспортним засобом. Автомобіль належить позивачу, так як кошти за автомобіль останній віддав в повному обсязі [PERSON], та розрахувався за придбаний автомобіль повністю, але не переоформив автомобіль в зв'язку з тим що в нього були відсутні кошти на оформлення автомобіля. Зіткнення сталося внаслідок недотримання відповідачем [PERSON]. Правил дорожнього руху. Працівники ДАІ, які прибули до місця пригоди провели відповідні заміри та встановили, що саме водій [PERSON] порушив Правила дорожнього руху, що призвело до наїзду на автомобіль позивача і його пошкодження. Відносно [PERSON] був складений адміністративний протокол за порушення Правил дорожнього руху. 30 липня 2008 року постановою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу [PERSON] був визнаний винним в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України (порушення ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів) і його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді адміністративного штрафу у сумі 68 грн. [PERSON] після ДТП відмовився відшкодувати позивачу заподіяні збитки посилаючись на те, що у нього не має коштів. Позивач неодноразово звертався до нього з питанням про відшкодування збитків однак збитки позивачу так і не відшкодовано. У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілю марки ВАЗ 21063 реєстраційний [NUMBER] завдані технічні пошкодження. Тому позивач був вимушений звертатись до оцінювача з метою встановлення заподіяних йому збитків від пошкодження автомобіля та нести інші матеріальні збитки. Довідкою ДАІ підтверджено, що автомобіль позивача мав механічні пошкодження. Відповідно до висновку спеціаліста автотоварознавця Рейнюк О.В. №306 від 01.09.2008 року вартість ремонту автомобіля позивача становить 12782,35 грн. Крім цього, за проведення автотоварознавчого дослідження спеціаліста позивач сплатив Рейнюк О.В. кошти у сумі 550 грн., та на виклик телеграмою [PERSON] для присутності при проведенні експертизи витратив 18 грн. 18 коп., що підтверджено квитанціями і вважає, що ці кошти у розмірі 568 грн. 18 коп. повинен відшкодувати відповідач. Діями відповідача, окрім заподіяння позивачу матеріальних збитків, була заподіяна і моральна шкода. Моральна шкода відобразилась в стресовому становищі, моральних, психічних переживаннях позивача з приводу пошкодження автомобіля. Це було також пов'язане з вишукуванням додаткового часу та додаткових фізичних зусиль для звернень як до ДАІ так і до самого Рейнюк О.В., до експерта, так і до суду. Крім цього, позивач також переживав від того, що відповідач категорично відмовився відшкодувати очевидні матеріальні збитки. Позивач тривалий час не міг користуватись своїм автомобілем, порушився його постійний спосіб життя. Усі негативні моральні, психічні переживання, емоції, діями відповідача погіршили душевне та соціальне благополуччя позивача, порушили нормальні ділові та життєві зв'язки і вимагали від позивача додаткових зусиль для організації свого життя, а також додаткових витрат. Крім того внаслідок ДТП позивач отримав тілесні ушкодження у вигляді садна лобної частини голови зліва, звертався за допомогою до лікарні. Усе перераховане є незаперечним доказом, як вважає позивач, для стягнення з відповідача на його користь моральної (немайнової) шкоди в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, згоден на відшкодування моральної та матеріальної шкоди, заподіяної [PERSON] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, оскільки як зазначив останій є винним у її заподіянні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечила. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності третьої особи. Ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 28 жовтня 2008 року було закрито провадження по даній справі в частині позовних вимог до [PERSON] Заслухавши пояснення позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 15.07.2008 року о 14 годині 00 хвилин [PERSON] керуючи автомобілем марки ГАЗ 330210 реєстраційний [NUMBER] по довіреності від 23.06.2008 року від [PERSON] по вул. Кимівській в м. Кривому Розі Кривому Розі при зміні напрямку руху, виконуючи поворот ліворуч, не вибрав відповідне крайнє положення на проїзній частині та скоїв зіткнення з автомобілем марки ВАЗ 2106 реєстраційний [NUMBER] який рухався в попутному напрямку прямо під керуванням позивача. Автомобілем марки ВАЗ 21063 реєстраційний [NUMBER] 31.03.2008 року позивач керує згідно довіреності отриманої від [PERSON] і з того часу позивач уповноважений керувати та розпоряджатися вказаним транспортним засобом. 30 липня 2008 року постановою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу [PERSON] був визнаний винним в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України (порушення ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів) і його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді адміністративного штрафу у сумі 68 грн. У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілю марки ВАЗ 21063 реєстраційний [NUMBER] завдані технічні пошкодження. Довідкою ДАІ підтверджено, що автомобіль позивача мав механічні пошкодження. Відповідно до висновку спеціаліста автотоварознавця Рейнюк О.В. №306 від 01.09.2008 року вартість ремонту автомобіля позивача становить 12782,35 грн. Крім цього, за проведення автотоварознавчого дослідження спеціаліста позивач сплатив Рейнюк О.В. кошти у сумі 550 грн., та на виклик телеграмою [PERSON] для присутності при проведенні експертизи витратив 18 грн. 18 коп., що підтверджено квитанціями. Приписами ч. 4 ст. 61 ЦПК України визначено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно, якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю в тому числі майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом механізмом, іншим об'єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Враховуючи, що постановою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.07.2008 р. (справа № 3-2576/08) встановлено факт ДТП та визначено винну особу, якою є відповідач по справі [PERSON], суд вважає, що підлягає задоволенню в повному обсязі матеріальна шкода завдана позивачу [PERSON]. яка згідно висновку спеціаліста № 306 від 01 вересня 2008 року складає в загальній сумі 11 037,98 грн. Вимоги щодо стягнення додаткових витрат в загальній сумі 568,18 грн. підлягають задоволенню та стягненню з відповідача [PERSON], тому що вони підтверджені матеріалами справи. Додаткові витрати складаються з: - оплати проведення експертної оцінки пошкодження автомобіля в сумі 550 грн.; - відправлення телеграми відповідачу в сумі 18 грн. 18коп.. Вирішуючи питання щодо відшкодування [PERSON]. моральної шкоди суд виходить з наступного. Приписами ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною 2 цією статті. Визначаючи розмір моральної шкоди суд виходить з приписів ст. 23 ЦК України відповідно до якої розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань тощо. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Виходячи з принципів розумності і справедливості та з урахуванням тих душевних страждань, яких зазнав позивач у зв'язку із пошкодженням його майна (автомобіля), а саме неможливості користуватися транспортним засобом та необхідністю витрачання свого вільного часу на вирішення питань пов'язаних з оформленням необхідних документів дорожньо-транспортної пригоди, наданні пояснень, проведення експертиз, тощо, а також визнання відповідачем суми моральної шкоди, завданої позивачу суд вважає, що сума морального відшкодування [PERSON] підлягає стягненню з відповідача [PERSON] та складає 10 000 грн. При цьому суд враховує, що відповідно до ч. 4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Встановленим обставинам відповідають правовідносини із обов'язку по відшкодуванню матеріальної та моральної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З урахуванням вищевикладеного та враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved