Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом , посилаючись на те, що він після смерті батьків отримав в спадщину будинок [ADDRESS], але в ньому не проживає, а мешкає з дружиною в квартирі [ADDRESS]. 18 березня 2007 року контролери Докучаєвського РЕМ в його присутності виявили, що електролічильник в домі підключено через розетку , встановлену у будинку та підключено електропроводи з опори. Але хто і в який час так підключив будинок йому невідомо. Контролерами було складено відповідний акт. Не дивлячись на те, що викрадання електроенергії з його боку встановлено не було, відповідачі нарахували йому до сплати 4554 грн.. Щоб запобігти відключенню будинку від електроенергії, він вимушений частково погасити цю суму. У зв'язку з цим просить суд визнати дії посадових осіб відповідача неправомірними , скасувати акт № 423558від 18.03.2007р., стягнути частково відшкодовану ним суму та відшкодувати завдану йому моральну шкоду у розмірі 1000 грн.. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю та просив позов задовольнити, надавши пояснення аналогічні тим, що зазначені у позові. Представник відповідача Дорогокупля Є.Г. за дорученням, позовні вимоги не визнав, пояснивши, що 18.03.2007р. контролерами Докучаєвського РЕМ у позивача було виявлено порушення схеми підключення будинку до електромережі :електролічильник було підключено через електророзетку , встановлену на фасаді будинку і підключену до проводів вуличної електромережі, про що був складений акт №423558 від 18.03.2007р. На підставі цього акту у відповідності з діючою Методикою обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Національної комісією регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року № 562, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 року № 782/12656 нарахована сума шкоди в розмірі 4554,24 грн..19.03.2007р.позивач визнав вказану заборгованість та підписав зобов'язання погасити її частками, щомісячно по 253 грн., позивачем внесено платіж на суму 253,01 грн.. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, перевіривши письмові матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.3 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту порушених прав та інтересів відповідно до вимог цієї норми Закону можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язків в натурі; 6)зміна право відношення; 7)припинення правовідношення; 8)відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної / немайнової шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльність органу державної влади, органу Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб. З наведених норм закону вбачається, що позивач звертаючись до суду з позовом повинен був скористатися саме таким способом захисту права. Між тим предметом та підставою позову є правомірність складання акту про порушення Правил користування електричною енергією працівниками ВАТ « Донецькобленерго», яке було виявлено у позивача. У даному випадку акт сам по собі лише свідчить про порушення позивачем Правил у зв'язку з чим він повинен сплатити збитки. Акт про порушення Правил користування електричною енергією був складений робітниками ВАТ « Донецькобленерго» в особі Докучаєвського РЕМ, які діяли як посадові особи у відповідності з положенням Правил. Таким чином , оскарження дій лише щодо факту складання акту ,як і самого акту, додаткового платіжного документу, який не встановлює для позивача будь-яких обов'язків, крім рекомендації сплатити нараховані збитки, є різновидом претензії і діючим законодавством України не передбачено такого способу захисту права. Зазначений акт може бути визнаний в якості доказу при вирішенні іншого спору, де б оспорювались інші дії, рішення, які були б обов'язковим для виконання відносно позивача. Проте, таких позовних вимог ніхто із сторін не заявляв, зокрема не заявлялись вимоги про стягнення з позивача збитків, які нараховуються на підставі акту про порушення Правил. Відповідно до п.53 Правил у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Як встановлено в судовому засіданні 18.03.2007р. контролерами Докучаєвського РЕМ при перевірці будинку позивача виявлено невідповідність схеми підключення будинку до електропостачання ( електролічильник підключено через електророзетку , встановлену на фасаді будинку й підключено до проводів вуличної електромережі) та складено акт №423558 від 18.03.2007р. про виявлені порушення позивачем правил користування електричною енергією, який він визнав та добровільно підписав. . На підставі цього акту у відповідності з діючою Методикою обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Національної комісією регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року № 562, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 року № 782/12656 нарахована сума шкоди в розмірі 4554,24 грн.. За проханням [PERSON] відповідачем було складено графік погашення виявленої заборгованості та позивачем було підписано зобов'язання № 416 від 19.03.2007р. про погашення виявленої заборгованості, на виконання якого ним добровільно внесено перший платіж на суму 253,01 грн.., що підтверджується квитанцією. Згідно п.5 ст.4 Закону України « Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної ( немайнової) шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоров*я людей продукцією, у випадках, передбачених законодавством. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана представити судові докази в обгрунтування своїх вимог, або заперечень за позовом. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Позивач не довів свого позову, що є його обов'язком відповідно до засад змагальності процесу за ст.10 ЦПК України. При цьому суд створив всі умови для змагального процесу, роз'яснював позивачеві його права та обов'язки. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed