overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO] року народження у розмірі &frac14; частки всіх видів його заробітку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повнолітнього віку. Відповідач викликався до суду, але в суд так і не з'явився, про час розгляду справи повідомлений своєчасно, у встановленому законом порядку, про причину неявки суд не повідомив, своїх заперечень не надав. Позивачка наполягає на розгляді справи у відсутності відповідача. За таких обставин суд розглянув справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, та оголосив згідно ст.224 ЦПК України заочний розгляд справи. Позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі і суду пояснила, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем вони перебувають з 29.09.2001 року. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO] року народження. Шлюбні стосунки з відповідачем припинено з липня 2008 року, і з того часу разом сторони не проживають, спільно господарство не ведуть, бюджет окремий. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Дитина проживає з позивачкою, знаходиться на її утриманні. Позивачка працює, але коштів на утримання дитини та її належне матеріальне забезпечення у позивачки не вистачає, дитина потребує матеріальної допомоги. Відповідач працює, отримує стабільну заробітну плату, інших утриманців не має, а тому має можливість допомогати дитині в запропонованому нею розмірі. Просить позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні встановлено, що сторони дійсно перебувають в зареєстрованому шлюбі /а.с.3/, мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO] року народження /а.с.2/, який знаходиться на утриманні позивачки, потребує матеріальної допомоги. Встановлено також, що відповідач працює, отримує стабільну заробітну плату, інших утриманців не має, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу дитині. Встановленим у судовому засіданні фактам відповідають правовідносини з аліментних обов”язків батьків по утриманню своїх неповнолітніх дітей. На підставі вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO] року народження, у розмірі &frac14; частки всіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повнолітнього віку. Відповідач позовні вимоги визнав. Не заперечує проти стягнення з нього аліментів на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини в запропонованому позивачкою розмірі. Позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі і суду пояснила, що з відповідачем вони перебували в зареєстрованому шлюбі з 4.10.2002 року. Шлюб між сторонами розірвано 20.05.2008 року. Мають спільну малолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO] року народження. Шлюбні стосунки з відповідачем припинено з квітня 2008 року, і з цього часу сторони разом не проживають, спільно господарство не ведуть, бюджет окремий. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Позивачка працює, але коштів на утримання дитини та її належне матеріальне забезпечення у позивачки не вистачає, дитина потребує матеріальної допомоги. Відповідач працює, отримує стабільну заробітну плату, інших утриманців не має, а тому має можливість допомогати дитині в запропонованому нею розмірі. Просить позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні встановлено, що сторони дійсно перебували в зареєстрованому шлюбі /а.с.14/. Шлюб між сторонами розірвано 20.05.2008 року /а.с.7/. Сторони мають спільну малолітню дочку [PERSON], [INFO] року народження /а.с.6/, яка знаходиться на утриманні позивачки, потребує матеріальної допомоги. Встановлено також, що відповідач працює, отримує стабільну заробітну плату /а.с.15/, інших утриманців не має, а тому має можливість сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання малолітньої дитини в запропонованому нею розмірі. Встановленим у судовому засіданні фактам відповідають правовідносини з аліментних обов”язків батьків по утриманню своїх неповнолітніх дітей. На підставі вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-06 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пояснила суду, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає, тому просить задоволити її позов, стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини, щомісячно до досягнення дитиною повноліття аліментні платежі в розмірі однієї четвертої частини заробітної плати відповідача. Відповідач позовні вимоги визнав , погоджується сплачувати щомісячно аліментні платежі в розмірі однієї четвертої частини своєї заробітної плати до досягнення дитиною повноліття. Просить про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши письмові докази та оцінивши їх в своїй сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований 11.08.2007 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON]- [INFO], який проживає з матір”ю. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов”язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що відповідач по справі працює , отримує щомісячну заробітну плату, погоджується сплачувати одну четверту частину аліментних платежів щомісячно на утримання неповнолітньої дитини.. За таких обставин позов підлягає до задоволення в розмірі щомісячного стягнення однієї четвертої частини аліментних платежів від заробітної плати відповідача, на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-06 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, пояснила, що причиною розірвання шлюбу є те, що вони не підтримують подружніх відносин напротязі п”яти років, проживаючи в одній квартирі вони є абсолютно чужими людьми, між ними склалися неприязні стосунки. Відповідач не цікавиться сім”єю , не надає матеріальної допомоги, ображає та б”є її. Позивачка вважає, що шлюб носить формальний характер, просить шлюб розірвати, неповнолітнього сина залишити на її вихованні, витрати пов”язані з оформленням розлучення в державних органах реєстрації актів цивільного стану покласти на відповідача. Категорично заперечила щодо можливості примирення. Відповідач позовні вимоги визнає. Пояснив суду, що дійсно їхній шлюб є формальним, вони не підтримують подружніх відносин протягом п”яти років , між ними склалися неприязні стосунки, а тому просить шлюб розірвати, вважає, що неповнолітнього сина слід залишити на проживанні з позивачкою. Можливість примирення категорично заперечив. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що стосунки, які існують між сторонами виключають можливість збереження сім”ї, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому суд вважає, що шлюб слід розірвати, неповнолітню дитину сторін залишити на проживанні з матір”ю, витрати пов”язані з оформленням свідоцтва про розірвання шлюбу в державних органах реєстрації актів цивільного стану покласти на відповідача. На підставі наведеного, ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-06 00:00:00

Позивач 29 травня 2008 року звернувся до суду з позовом, в якому просить задовольнити позовні вимоги щодо стягнення суми заборгованості за спожиту теплову енергію, посилаючись на такі докази: відповідачка користувалася послугами ДП «Енергохімпром» в опалювальний сезон 2007-2008 рр., проте систематично не оплачувала рахунок за теплову енергію. Станом на 19 травня 2008 року в неї склалася заборгованість на суму 1373 грн. 73 коп., що сприяє збільшенню дебіторської заборгованості підприємства. Відповідачка попереджалася про наявну заборгованість і, що у разі її непогашення позивач буде змушений звернутися до суду. Крім зазначеної суми, позивач також просить стягнути на його користь 30 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи. Представник позивача, за довіреністю Мацак М.О., у судовому засіданні наполягла на задоволенні позовної заяви. Відповідачка у судове засідання не прибула, хоча судом була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про що свідчить розписка про отримання судової повістки, заперечень проти позову судові не надала, тому, зі згоди представника позивача, суд розглядає справу заочно на підставі наявних доказів, що не суперечить положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини справи та відповідні до них правовідносини: так, відповідачка [PERSON] є абонентом та користувачем послуг Первомайського ДП «Енергохімпром, проте систематично не оплачує рахунок за спожиту теплову енергію. Станом на 19 травня 2008 року за нею склалася заборгованість на суму 1373 грн. 73 коп. (лицевий рахунок а.с.9), яку по теперішній час не погасила, що ставить позивача у важке матеріальне становище і не дає можливості надавати послуги населенню по якісному і своєчасному забезпеченню теплом, вчасно сплачувати податки в державний бюджет, чим порушуються інтереси держави. Відповідачка попереджалася про наявну заборгованість і про те, що позивач може звернутися до суду за примусовим стягненням боргу. У Житловому кодексі України передбачено, що споживачі зобов'язані вносити плату за тепло згідно встановлених тарифів у встановлені строки. Вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідачка також відповідно до положень ЦПК України має сплатити на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду даної цивільної справи у сумі 30 грн., які той поніс при зверненні до суду з позовом, а також на користь держави державне мито у сумі 51 грн. . Тому, на підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-06 00:00:00

Позивач 28 травня 2008 року звернувся до суду з позовом, в якому просить задовольнити позовні вимоги щодо стягнення суми заборгованості за спожиту теплову енергію, посилаючись на такі докази: відповідачка користувалася послугами ДП «Енергохімпром» в опалювальний сезон 2007-2008 рр., проте систематично не оплачувала рахунок за теплову енергію. Станом на 19 травня 2008 року в неї склалася заборгованість на суму 1348 грн. 34 коп., що сприяє збільшенню дебіторської заборгованості підприємства. Відповідачка попереджалася про наявну заборгованість і, що у разі її непогашення позивач буде змушений звернутися до суду. Крім зазначеної суми, позивач також просить стягнути на його користь 30 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи. Представник позивача, за довіреністю Мацак М.О., у судовому засіданні наполягла на задоволенні позовної заяви. Відповідачка у судове засідання не прибула, хоча судом була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про що свідчить розписка про отримання судової повістки, заперечень проти позову судові не надала, тому, зі згоди представника позивача, суд розглядає справу заочно на підставі наявних доказів, що не суперечить положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини справи та відповідні до них правовідносини: так, відповідачка[PERSON] є абонентом та користувачем послуг Первомайського ДП «Енергохімпром, проте систематично не оплачує рахунок за спожиту теплову енергію. Станом на 19 травня 2008 року за нею склалася заборгованість на суму 1348 грн. 34 коп. (лицевий рахунок а.с.9), яку по теперішній час не погасила, що ставить позивача у важке матеріальне становище і не дає можливості надавати послуги населенню по якісному і своєчасному забезпеченню теплом, вчасно сплачувати податки в державний бюджет, чим порушуються інтереси держави. Відповідачка попереджалася про наявну заборгованість і про те, що позивач може звернутися до суду за примусовим стягненням боргу. У Житловому кодексі України передбачено, що споживачі зобов'язані вносити плату за тепло згідно встановлених тарифів у встановлені строки. Вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідачка також відповідно до положень ЦПК України має сплатити на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду даної цивільної справи у сумі 30 грн., які той поніс при зверненні до суду з позовом, а також на користь держави державне мито у сумі 51 грн. . Тому, на підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-06 00:00:00

Позивач 29 травня 2008 року звернувся до суду з позовом, в якому просить задовольнити позовні вимоги щодо стягнення суми заборгованості за спожиту теплову енергію, посилаючись на такі докази: відповідач користувався послугами ДП «Енергохімпром» в опалювальний сезон 2007-2008 рр., проте систематично не оплачував рахунок за теплову енергію. Станом на 19 травня 2008 року в неї склалася заборгованість на суму 1347 грн. 50 коп., що сприяє збільшенню дебіторської заборгованості підприємства. Відповідач попереджався про наявну заборгованість і, що у разі її непогашення позивач буде змушений звернутися до суду. Крім зазначеної суми, позивач також просить стягнути на його користь 30 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи. Представник позивача, за довіреністю Мацак М.О., у судовому засіданні наполягла на задоволенні позовної заяви. Відповідач у судове засідання не прибув, хоча судом був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить розписка про отримання судової повістки, заперечень проти позову судові не надав, тому, зі згоди представника позивача, суд розглядає справу заочно на підставі наявних доказів, що не суперечить положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини справи та відповідні до них правовідносини: так, відповідач [PERSON] є абонентом та користувачем послуг Первомайського ДП «Енергохімпром, проте систематично не оплачує рахунок за спожиту теплову енергію. Станом на 19 травня 2008 року за ним склалася заборгованість на суму 1347 грн. 50 коп. (лицевий рахунок а.с.9), яку по теперішній час не погасив, що ставить позивача у важке матеріальне становище і не дає можливості надавати послуги населенню по якісному і своєчасному забезпеченню теплом, вчасно сплачувати податки в державний бюджет, чим порушуються інтереси держави. Відповідач попереджався про наявну заборгованість і про те, що позивач може звернутися до суду за примусовим стягненням боргу. У Житловому кодексі України передбачено, що споживачі зобов'язані вносити плату за тепло згідно встановлених тарифів у встановлені строки. Вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідач також відповідно до положень ЦПК України має сплатити на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду даної цивільної справи у сумі 30 грн., які той поніс при зверненні до суду з позовом, а також на користь держави державне мито у сумі 51 грн. . Тому, на підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-06 00:00:00

Позивач 13 травня 2008 року звернувся до суду з позовом, в якому просить задовольнити позовні вимоги щодо стягнення суми заборгованості за спожитий прироний газ, посилаючись на такі докази: відповідач користувався послугами Зміївської філії ВАТ “Харківгаз”, проте систематично не оплачував рахунок за спожитий природний газ. Станом на 18 квітня 2008 року в нього склалася заборгованість на суму 100 грн. 96 коп., що сприяє збільшенню дебіторської заборгованості Зміївської філії ВАТ “Харківгаз”. Крім зазначеної суми, позивач також просить стягнути на його користь 30 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи, а також держмито в сумі 51 грн. Представник позивача, за довіреністю Безцінний Р.А., у судовому засіданні наполягав на задоволенні позовної заяви. Відповідач у судове засідання не прибув, хоча судом було вжито всіх можливих заходів щодо його повідомлення про час та місце розгляду справи, заперечень проти позову судові не надав, тому, зі згоди представника позивача, суд розглядає справу заочно на підставі наявних доказів, що не суперечить положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини справи та відповідні до них правовідносини: так, відповідач [PERSON] є абонентом та користувачем послуг Зміївської філії ВАТ “Харківгаз”, проте систематично не оплачує рахунок за спожитий природний газ. Станом на 18 квітня 2008 року за ним склалася заборгованість на суму 100 грн. 96 коп. (довідка та відомість абонента а.с.4-5), яку по теперішній час не погасив, що ставить ВАТ “Харківгаз” у важке матеріальне становище і не дає можливості надавати послуги населенню по якісному і своєчасному забезпеченню газом, вчасно сплачувати податки в державний бюджет, чим порушуються інтереси держави. У Житловому кодексі України передбачено, що споживачі зобов'язані вносити плату за газ згідно встановлених тарифів у встановлені строки. Вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки ґрунтуються на договорі та законодавстві України. Відповідач також відповідно до положень ЦПК України має сплатити на користь позивача державне мито у сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду даної цивільної справи у сумі 30 грн., які той поніс при зверненні до суду з позовом. Тому, на підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить його задовольнити, посилаючись на те, що з 07.05.2007 року знаходився у трудових відносинах з Первомайським державним підприємством “Хімпром” та 11.09. 2007 року звільнився з підприємства, але відповідач в порушення вимог ст.116 КЗпП України своєчасно не виплатив заробітну плату та не був зроблений розрахунок середньої заробітної плати за час затримки розрахунку, тому просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку у сумі 3811 грн. 36 коп. Представник відповідача до суду з'явився та пояснив, що позовні вимоги не визнає. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив слідуючи обставини та відповідно до них правовідносини. Трудовою книжкою позивача доведено, що позивач був прийнятий на роботу до Первомайського державного підприємства “Хімпром” 07.05.2007 року, відповідно до наказу № 107, та згідно наказу № 406 від 11.09.2007 року був звільнений з підприємства. З довідки № 14/2704 від 17.09.2007 року наданої Первомайським державним підприємством “Хімпром” вбачається заборгованість відповідача у сумі 2137 грн. 92 коп. перед позивачем, яку було стягнуто рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області у травні 2008 року. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.2 ст.233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Згідно ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Суд, приймає як докази поважності причин невиплати підприємством заборгованості по заробітній платі позивачу, а саме знаходження підприємства у простої з квітня 2006 року, проведення на цей час процедури санації та вважає можливим в задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку відмовити. Таким чином, суд, вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити. Судові витрати слід стягнути на підставі ст.88 ч.4 ЦПК України. На підставі ч.1 ст.117 ч.2 ст.233 КЗпП , ст.ст.11, 58-60,88 ч.4,212-215 ЦПК України,-

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-06 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 25000 грн. У судовому засіданні позивачка позов підтримала і пояснила, що вона в с.Смотрики продала свій будинок і не пам'ятає в якому році давала синові гроші в сумі 13000 крб. для придбання будинку в м.Пирятині з такою метою, щоб в подальшому перейти до них проживати. Сама вона перейшла проживати в будинок сина з невісткою. Син з невісткою придбали будинок в м.Пирятині. Потім вони розійшлись. Будинок продали і вона вважає, що в даному будинку є її доля і просить стягти з відповідачки 25000 грн. Представник позивачки позов також підтримав, просить його задовольнити. Відповідачка позов не визнала і пояснила, що вона проживала у позивачки в с.Смотрики і допомагала будувати їй будинок. Пізніше вони придбали інший будинок в селі. Потім вони виріши придбати будинок в м.Пирятині. Позивачка продала свій будинок і перейшла проживати в їх будинок. Декілька разів вони придбавали і продавали будинки. Після чого знову вирішили придбати будинок і позивачка синові дала гроші в сумі 13000 крб., щоб вони придбали хороший будинок і вони в 1983 році придбали будинок [ADDRESS]. Договору про те, що позивачка буде проживати з ними не було. В 2005 році цей будинок був між нею і чоловіком розділений і вона йому сплатила 1500 грн. за більшу частину будинку. В 2007 році вони продали будинок за 17000 доларів США, а гроші поділили пополам. Крім того вона позивачці дала 500 доларів. Вважає, що вона повністю розрахувалась з позивачкою, тому просить відмовити в задоволенні позову. Судом встановлено: Сторони разом проживали в с.Смотрики, Пирятинського району та будували будинок. Відповідачка з представником позивача, будучи чоловіком і дружиною, в цьому ж селі придбали для себе інший будинок. Потім вони для себе вирішили придбати будинок в м.Пирятині. В м.Пирятині вони придбавали декілька будинків, які потім продавали. В 1983 році позивачка продала свій будинок в с.Смотрики за 10000 крб. (а.с.13-14), до позичила ще 3000 крб. в [PERSON] та 15.04.1983 року позичила 13000 крб. своєму синові [PERSON] для придбання будинку (а.с.6). В 1983 році відповідачка з представником позивачки придбали домоволодіння [ADDRESS]. Ніякого договору про спільне придбання домоволодіння з позивачкою укладено не було. Пізніше відповідачка з представником позивачки шлюб розірвали і 27.12.2005 року вони в Пирятинському районному суду уклали мирову угоду про розділ домоволодіння (а.с.5). Про розділ домоволодіння позивачка знала, але ніяких вимог про свою частину домоволодіння до них не ставила.

Outcome: dismissed