Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-21 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, 05.09.1998р. між позивачкою [PERSON] та [PERSON] відбувся договір купівлі-продажу квартири, який був укладений у простій письмовій формі, однак нотаріально посвідчений не був. Відповідно до умов договору позивачка зобов'язалась сплатити відповідачці 28000 доларів США за кв. [ADDRESS], а відповідачка зобов'язалась нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу. В грудні 1998р. позивачка сплатила відповідачці суму у розмірі 28000 доларів США. Однак відповідачка відмовилась від особистого укладення договору купівлі-продажу, посилаючись на свою зайнятість, а замість укладення договору купівлі-продажу, вона видала довіреність чоловіку позивачки [PERSON], який від імені [PERSON] продав квартиру позивачам. Однак після того, позивачам стало відомо, що у відношенні [PERSON] порушено кримінальну справу та на квартиру накладений арешт. Рішенням апеляційного суду Одеської області договір купівлі-продажу квартири, який був укладений між [PERSON], який діяв від імені [PERSON] з [PERSON], [PERSON] був визнаний недійсним. Позивачі повторно звернулись з позовом до відповідачки про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 19.06.2006р. позов був задоволений. Однак рішенням апеляційного суду Одеської області від 10.04.2008р. вищевказане рішення було скасовано, та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову. Позивачі вважають, що відповідачка зобов'язана повернути дійсну ринкову вартість квартири, оскільки під час укладення з нею договору купівлі-продажу вони не знали, що проти неї порушена кримінальна справа, а також те, що вона шахрайським шляхом бажала позбутися квартири. На теперішній час, вартість спірної квартири складає 615419 гривень, що підтверджується висновком ОНДІСЕ № 12323 від 03.12.2007р. Позивачі також вважають, що незаконними діями відповідачки були спричинені великі моральні страждання, оскільки вони майже дев'ять років перебувають в судових процесах, фактично їм погрожує виселення із придбаного ними житла. Крім того, до них постійно приходять працівники правоохоронних органів, які розшукують відповідачку. Розмір моральних страждань позивачі оцінюють в сумі 500000 гривень. На підставі викладеного, позивачі просять стягнути з відповідачки матеріальну шкоду у розмірі 615419 гривень, а також моральну шкоду у розмірі 500000 гривень. В судовому засіданні позивачка Фурик А.О., а також представник позивачки [PERSON] - [PERSON], підтримали позовні вимоги та пояснили, що вони думали, що позивачка має можливість розпоряджатися квартирою, і відсутні які-небудь перешкоди для купівлі-продажу квартири. В той же час, відповідачка не повідомила ним, що відносно неї порушена кримінальна справа. Відповідачка отримала кошти у розмірі 28000 доларів США, однак повернути їх відмовилась. На теперішній час, позивачам загрожує виселення з квартири, оскільки всі угоди з вищевказаною квартирою були визнані недійсними. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи повідомлялась через оголошення в пресі. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачів, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. Так, судом встановлено, що 05.09.2008р. [PERSON], написала розписку, згідно якої вона підтвердила отримання від [PERSON] 7000 доларів США в якості попередньої оплати за придбання кв. [ADDRESS]. Після того, [PERSON] також написала розписку, згідно якої вона підтвердила факт передання їй від [PERSON] суми у розмірі 28000 доларів США, в якості остаточної оплати за придбання кв. [ADDRESS]. В розписці відповідачка пообіцяла оформити договір нотаріально, проте цього так і не зробила. Однак [PERSON] зробила довіреність на ім'я [PERSON], згідно якої, доручила останньому продати належну їй квартиру. 16.02.1999р. [PERSON], який діяв від імені [PERSON] продав [PERSON] та [PERSON] кв. [ADDRESS]. Договір був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], у реєстрі за [NUMBER]. Необхідно відзначити, що [PERSON] під час надання довіреності на ім'я [PERSON] приховала той факт, що проти неї прокуратурою Одеської області порушена кримінальна справа. Таким чином, фактично відповідачка ввела в оману покупців, оскільки намагалась уникнути можливого звернення стягнення на її майно. Вищевказаний факт, також підтверджується матеріали цивільної справи №2-189/2005р., із яких вбачається, що відповідачка на момент уповноваження [PERSON] дорученням, знала про порушення відносно неї кримінальної справи, вину визнала та видала письмове зобов'язання відшкодувати шкоду. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 21.09.2005р. договір купівлі-продажу кв. [ADDRESS], укладений між [PERSON], який діяв від імені [PERSON] та [PERSON] та [PERSON] був визнаний недійсним. Крім того, рішенням апеляційного суду Одеської області від 10.04.2008р. було відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Таким чином, всі угоди між [PERSON], [PERSON] до [PERSON] були визнані недійсними. На теперішній час, у [PERSON] та [PERSON] відсутні правові підстави для проживання у кв. [ADDRESS] та вони можуть бути виселені із вищевказаної квартири без надання іншого жилого приміщення. Кошти у розмірі 28000 доларів США відповідачка позивачам не повернула, розшукати її позивачі не можуть. На теперішній час, вартість спірної квартири склала суму у розмірі 615419 гривень, що підтверджується висновком ОНДІСЕ № 12323 від 03.12.2007р.. Відповідно до положень ст. 57 ЦК України в редакції 1963р., якщо угода визнана недійсною з однієї з зазначених підстав, то потерпілому повертається другою стороною все одержане нею за угодою, а при неможливості повернення одержаного в натурі - відшкодовується його вартість Крім того, потерпілому відшкодовуються другою стороною понесені ним витрати, втрата або пошкодження його майна. Крім того, ст. 440 ЦК України в редакції 1963р. передбачено, що шкода, заподіяна особі або майну громадянина, а також шкода, заподіяна організації, підлягає відшкодуванню особою, яка заподіяла шкоду, у повному обсязі. Суд вважає, що оскільки відповідачка ввела в оману позивачів стосовно відсутності можливого звернення стягнення на її майно, і при цьому намагалась навмисно продати квартиру, то вона повинна відшкодувати матеріальну шкоду, яка дорівнює дійсної ринкової вартості вищевказаної квартири. Відповідно до ст. 440-1 ЦК України в редакції 1963р. моральна (немайнова) шкода, заподіяна громадянину або організації діяннями іншої особи, яка порушила їх законні права, відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду, якщо вона не доведе, що моральна шкода заподіяна не з її вини. Суд також вважає, що незаконними діями відповідачки позивачам була спричинена моральна шкода. Однак, вищевказані вимоги підлягають частковому задоволенню. Так, судом встановлено, що позивачі фактично зробили всі необхідні дії щодо укладення договору купівлі-продажу. Проте відповідачка ввела їх в оману, намагаючись продати квартиру, на яку повинно бути накладено стягнення. В зв'язку з цим, позивачі позбавились правових підстав для проживання в спірній квартирі, та можуть бути виселені без надання іншої жилої площі. Крім того, вони були повинні відстоювати свої права в судових інстанціях на протязі декілька років. Суд вважає, що позивачі перенесли моральні страждання, проте розмір позовних вимог не відповідає характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, а також тривалості та тяжкості моральних страждань, а тому підлягає стягненню у розмірі 50000 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial