Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про надання дозволу на виїзд малолітніх дітей за кордон, посилаючись на те, що з 2001 року вони з відповідачем перебувають в Португалії на заробітках, в даний час отримали там тимчасовий дозвіл на проживання. Позивачка має бажання вивезти своїх малолітніх дітей для сумісного проживання з ними в Португалії, проте її чоловік - батько дітей, заперечує проти цього, тому вона вимушена звернутися до суду за наданням дозволу на виїзд дітей за кордон. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] позов підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити, пояснивши, що позивачка проживає в Португалії, отримала там офіційний дозвіл на тимчасове проживання, має постійну роботу, стабільний дохід і бажає забрати своїх дітей для сумісного проживання. Однак, відповідач, який теж знаходиться в Португалії, будучи батьком дітей, заперечує проти їх вивезення за кордон, оскільки не хоче нести витрати на їх утримання в зв'язку з тим, що має іншу сім'ю. Відповідач [PERSON], повідомлений у встановленому порядку про час та місце розгляду справи через друковані засоби масової інформації, до суду не з'явився без поважних причин тричі, надіславши до суду заперечення, в яких вказав, що заперечує проти вивезення своїх малолітніх дітей за кордон, оскільки постійного житла та роботи у сторін немає, а тому немає можливості забезпечити їм належні умови проживання за кордоном. Просив відмовити у позові. Представники позивача не заперечують, щоб справа була розглянута у відсутність відповідача. За таких обставин та відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу на підставі наявних у справі доказів і постановити заочне рішення. Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Позивачка перебувала у шлюбі з відповідачем з 03.10.1998 р. Від спільного проживання у них народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO]. В 2001 році сторони виїхали в Потругалію на заробітки, малолітній син [PERSON] до 2003 року перебував з батьками. [INFO] у сторін народився другий син [PERSON], і дітей вимушені були вивезти в Україну, оскільки у сторін не було стабільних доходів, тому не було можливостей утримувати двох дітей. В даний час позивачка має постійну роботу, постійне місце проживання, систематичний дохід, тому має бажання вивезти дітей до Португалії для сумісного з ними проживання. Відповідач [PERSON] ухиляється від надання вказаного дозволу, мотивуючи свою відмову тим, що сторони не мають можливості утримувати своїх дітей. Однак, представники позивачки пояснили, що відповідач відмовляється від надання дозволу на вивезення дітей за кордон, тому, що не бажає сплачувати аліменти на їх утримання. Викладене підтверджується поясненнями представників позивачки та матеріалами справи, а саме: копією свідоцтва про розірвання шлюбу, копією свідоцтва про народження [PERSON], копією свідоцтва про народження [PERSON], виписками з історій розвитку дітей, в яких вказано, що діти часто хворіють на захворювання органів дихання, потребують оздоровлення, довідкою голови квартального комітету від 08.08.2008 року за № 260 про те, що малолітні діти з 19.01.2004 року проживають і знаходяться на утриманні бабусі [PERSON], довідкою про те, позивачка офіційно працює на підприємстві Мундітрансфер - агенція обміну валюти, що в Лісабоні, пл. Маркеш Помбал, 15, має постійне місце проживання, доходи і сплачує необхідні платежі. Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 4 Закону України „Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України” за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов слід задовольнити, надавши дозвіл для виїзду за кордон малолітнім дітям [PERSON] та [PERSON] за кордон, оскільки представниками позивачки доведено, що позивачка може створити належні умови для їх утримання і крім того, це буде відповідати інтересам дітей. По справі позивачкою понесені судові витрати на правову допомогу в сумі 500 грн., що підтверджено квитанцією № 6 від 15.09.2008 року адвокатського об'єднання «Вінницька обласна колегія адвокатів», які відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивачки. На підставі ч. 2 ст. 4 Закону України „Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України”,

Outcome: approved