Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеною заявою посилаючись на те, що [INFO] помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді причепа “Турист” випуску 2000 року, житлового будинку [ADDRESS], земельної ділянки площею 2,2986 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, грошових внесків у Криворізькому відділенні Ощадного банку України № 7897/09 на рахунку [NUMBER] на суму 1607,75 грн., у Новгородському відділенні Ощадного банку України № 5349 на рахунках [NUMBER] на суму 4055,05 грн.,[NUMBER] на суму 06,62 грн., [NUMBER] на суму 0,09 грн., земельної ділянки площею 0,58 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства. Спадкоємцями померлого є позивач та його сестра [PERSON] - відповідач по справі. 03.10.2007 року Першою Криворізькою державною нотаріальною конторою видані свідоцтва про право на спадщину за законом на &frac12; частину всього спадкового майна позивачу та відповідачу. В цей же день 03.10.2007 року, між позивачем та відповідачем укладена угода про розподіл спадкового майна, яка нотаріально посвідчена. Відповідно до угоди у власність відповідача перейшло право власності на: причеп “Турист” випуску 2000 року, реєстраційний [NUMBER], земельну ділянкиу площею 2,2986 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області та всі грошові внески. У власність позивача перейшло право власності на житловий будинок [ADDRESS]. Щодо спадкового майна - земельної ділянки площею 0,58 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства згоди не було досягнуто, що підтверджується постановою нотаріальної контори. Позивач просив постановити рішення, яким заявлені вимоги задовольнити у повному обсягу, шляхом визнання за ним права власності на &frac12; частину земельної ділянки площею 0,58 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явилася, у справі є письмова заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги позивача визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належало наступне майно: причеп “Турист” випуску 2000 року, житловий будинок [ADDRESS], земельна ділянка площею 2,2986 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, грошові внески у Криворізькому відділенні Ощадного банку України № 7897/09 на рахунку [NUMBER] на суму 1607,75 грн., у Новгородському відділенні Ощадного банку України № 5349 на рахунках [NUMBER]на суму 4055,05 грн.,[NUMBER] на суму 06,62 грн., [NUMBER] на суму 0,09 грн., земельна ділянка площею 0,58 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його смерть [NUMBER] (а.с. 4). Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді вищезазначеного майна. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач та відповідач по справі є рідними дітьми померлого, що підтверджується їх свідоцтвами про народження та свідоцтвом про одруження відповідача (а.с. 5, 6). 03.10.2007 року Першою Криворізькою державною нотаріальною конторою видані свідоцтва про право на спадщину за законом на &frac12; частину всього спадкового майна позивачу та відповідачу (а.с. 7, 8). В цей же день 03.10.2007 року, між позивачем та відповідачем укладена угода про розподіл спадкового майна, яка нотаріально посвідчена (а.с. 9). Відповідно до угоди у власність відповідача перейшло право власності на: причеп “Турист” випуску 2000 року, реєстраційний [NUMBER], земельну ділянкиу площею 2,2986 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області та всі грошові внески. У власність позивача перейшло право власності на житловий будинок [ADDRESS]. Оскільки між сторонами по справі не було досягнуто згоди на розподіл земельної ділянки площею 0,58 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, то 25.08.2008 року державним нотаріусом сторонам по справі було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну ділянку і рекомендовано звернутися дог суду (а.с. 13). Як встановлено судом, 15.02.1997 року на підставі рішення виконкому Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області за № 235 від 05.12.1996 року [PERSON] був виданий державний акт на право приватної власності на землю серії ДП Кв № 005226, згідно якого йому була надана земельна ділянка площею 0,58 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області (а.с. 10). Вартість вказаної земельної ділянки станом на 06.11.2007 року становить 94540 грн. (а.с. 11). Як стало відомо в судовому засіданні з пояснень представника позивача, між сторонами по справі під час розподілу спадкового майна виникла суперечка щодо розподілу спірної земельної ділянки, відповідач не погоджувалася на те, щоб остання стала власністю лише позивача. При оформленні права власності на житловий будинок постало питання про оформлення права власності на земельну ділянку, яка розташована під вказаним будинком. З цією метою, сторони по справі звернулися до нотаріальної контори, проте оскільки між ними існувала суперечка, їм було рекомендовано звернутися до суду. На даний момент, що підтверджується також заявою відповідача, вона не заперечує проти визнання права власності за позивачем на &frac12; частину земельної ділянки, що належить їй, як спадкоємцю за законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Суд, аналізуючи докази у їх сукупності, приходить до висновку, що відповідач при відмові від своєї частини спадкового майна у вигляді &frac12; частини житлового будинку, також відмовилася від &frac12; частини земельної ділянки, на якій розміщений житловий будинок. Позивач, набувши право власності на весь житловий будинок як спадкоємець за законом, відповідно до норм чинного законодавства, набув також право власності на земельну ділянку, на якій він розміщений. Суд, оцінюючи наявні в справі докази та пояснення представника позивача, вважає, що до позивача, як до спадкоємця житлового будинку перейшло також право власності на земельну ділянку, на якій він розміщений, а тому вважає за можливе визнати за позивачем право власності на &frac12; частину земельної ділянки площею 0,58 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області в порядку спадкування за законом після [PERSON], померлого [INFO]. На підставі викладеного та

Outcome: approved