Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання незаконної приватизації кв. [ADDRESS] та скасуванні Свідоцтва про право власності на житло від [INFO] року видане Комунальним підприємством «Гарантія» та зареєстрованого у реєстровій книзі за № [NUMBER] . В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що [INFO] року позивач разом із своїми батьками приватизував кв. [ADDRESS] . на момент приватизації квартири позивачу виповнилось 15 років, та він брав участь у приватизації за ініциативою батьків. Вищезазначена квартира має загальну площу 36,2 кв.м., та житлову площу -19,7 кв.м. кожним з членів родини позивача було використано право на безкоштовну приватизацію житла в обсязі 13,32 кв.м. при нормі 24,3 кв.м. представник позивача зазначила на те, що що участю в приватизації було порушено право позивача на житло. В даний час він не має змоги стати на облік осіб які потребують поліпшення житла за місцем роботи, оскільки брав участь в приватизації. Просить суд задовольнити заявлений позов в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав в повному обсязі. В поясненнях зазначив, що приватизація житла позивачем та його батьками була здійсненна у відповідності до норм чинного законодавства. Вищезазначена квартира була зареєстрована МП «Гарантія» та видано Свідоцтво про право власності на житло, згідно з розпорядженням органу приватизації Кіровоградської міської ради від [INFO] року за № [NUMBER] . Представник відповідача також зазначив, що КП «Правник» повністю погоджується з заявленими довадами в позовній заяві, та не заперечує щодо заявленних обставин. Найбільш важливим з несформульованих принципів пункту 1 статті 6 Конвенції є принцип рівних можливостей, згідно з яким кожна зі сторін під час розгляду справи повинна мати рівні можливості і жодна зі сторін не повинна мати будь-яких істотних переваг над протилежною стороною. Сторони не змінили підстави або предмет позову, судом розглядається справа в рамках заявлених вимог. Відповідно до статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають двоє і більше наймачів, та відповідних господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв тощо) державного житлового фонду на користь громадян України. До об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають двоє і більше наймачів (далі - квартири (будинки) які використовуються громадянами на умовах найму). П. 2 ст. 8 цього Закону передбачено, що передача займаних квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну або спільну часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), серед них тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку). Тобто приватизації підлягає квартира, мешканці якої є членами однієї сім'ї та обов'язково дали свою письмову згоду на її приватизацію. Згідно із вищезгаданим Законом до членів сім'ї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають у квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло. При цьому відповідно до ст. 64 Житлового кодексу Української РСР до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до пункту 1 статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Згідно з поясненнями представника позивача, відповідно до матеріалів цивільної справи на час здійснення приватизації позивачеві було лише 15 років. Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду" визначено, що метою приватизації державного житлового фонду є створення умов для здійснення права громадян на вільний вибір способу задоволення потреб у житлі. Такий же вільний вибір має позивач по справі, однак реалізувати свій вибір він позбавлений можливості, тому що без його відома та згоди прийняти участь в приватизації за ним зареєстровано частку в спільній частковій власності - приватизованій кв. [ADDRESS] . А вдруге приватизувати державний житловий фонд позивачу законом не дозволено. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності суд дійшов висновку щодо визнання незаконною приватизацію кв. [ADDRESS] , та скасуванні Свідоцтва про право власності на житло від [INFO] року видане Комунальним підприємством «Гарантія» та зареєстрованого у реєстровій книзі за № [NUMBER] .

Outcome: approved