Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-01 00:00:00

В позовній заяві [PERSON] вказує, що [INFO] помер її батько - [PERSON], [INFO]. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з 53/100 часток житлового будинку № 63, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], розташованого на приватизованій земельній ділянці розміром 0,162 га, цільове призначення якої - обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства. Вказана частка житлового будинку та земельна ділянка, належали батькові на підставі Договору куплі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Запорізької області 08 серпня 2006 року за р.№2304, що підтверджується вказаним договором, та Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого РКП "Василівське районне бюро технічної інвентарізації" Василівської районної ради Запорізької області 18.04. 2008 року за №18571342 Так як вона являються спадкоємицею першої черги, вона прийняла і оформила частину вищевказаного спадкового майна, а сааме: 53/ частки вказаного житлового будинку, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 22.04. 2008 року та Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого РКП "Василівське районне бюро технічної інвентарізації" Василівської районної ради Запорізької області 23.05. 2008 року за №18940343. Однак, земельну ділянку, яка є приватизованою і на якій розташовано 53/100 частки житлового будинку вона оформити на себе не може по тій причині, що згідно державного акту на право приватної власності на землю власником вказаної земельної ділянки досі являється попередній власник житлового будинку [PERSON], тобто відповідач по справі, який продав, а її батько купив 53/100 частки житлового будинку. При житті батько не звернувся з договором куплі-продажу до Василівського районного відділу ЗРФ ДП "Центр Державного земельного кадаструі не перереєстрував державний акт на себе, що підтверджується відповіддю Василівського районного відділу ЗРФ ДП "Центр Державного земельного кадастру" вих№04-09/752 від 22.08. 2008 року. Позивачка просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку розміром 0,162 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], на якій розташовано 53/100 частки житлового будинку №63, які належать їй на підставі свідоцтва про прийняття спадщини за законом. В судовому засіданні позивачка та її представник в особі [PERSON] позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позові, просять суд їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. В судовому засіданні представник Василівського районного відділу Запорізької регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» в особі Оберемської Л.В. не заперечує проти задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки: Згідно ст. 181 ЦК України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Згідно ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість або правочинів щодо нерухомості, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадщину мають особи, визначені у заповіті, або за законом. Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування позачергово. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ст. 1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Згідно ст.120 ЗК України, до особи, яка придбала житловий будинок або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до таких висновків: - право власності померлого [INFO] [PERSON] на земельну ділянку розміром 0,162 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], на якій розташовано 53/100 частки житлового будинку, знайшло своє підтвердження в судовому засіданні та підтверджується поясненнями учасників процесу, а також матеріалами справи, а саме: договором купівлі-продажу та технічним паспортом, копії яких є у справі; - той факт, що [PERSON] при житті не звернувся з договором купівлі-продажу та державним актом на землю, копії яких є у справі, до Василівського районного відділу ЗРФ ДП "Центр Державного земельного кадастру і не перереєстрував державний акт на вказану земельну ділянку з попереднього власника - [PERSON] на себе, не позбавляє його права власності на цю земельну ділянку; - оскільки [PERSON] помер [INFO], єдиною спадкоємицею після його смерті є позивачка, яка й має право переоформлення зазначеної ділянки на себе. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved