Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із уточненою позовною заявою, в якій прохас суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 3,92 га. в землях Глибоцької сільської ради з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Яка надавалась у власність згідно державного акта на право приватної власності на землю серії IV-KB №108105 від 10 липня 2001 року, його матері [PERSON] , яка померла [INFO] та визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку IV-KB №>108105 виданий 10 липня 2001 року на ім`я [PERSON] , в іншій частині позову відмовився. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після смерті матері відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3,92 га. з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Глибоцької сільської ради. В установленому порядку позивач звернувся до Бориспільської районної державної нотаріальної контори для оформлення спадкових документів. Проте він не мав змоги надати до нотаріальної контори оригінал Державного акта на право приватної власності на землю серії IV-KB №108105, виданого на ім`я [PERSON] так, як останній втрачений. В зв`язку з чим він звертався з письмовою заявою до Бориспільської районної державної адміністрації Київської області про надання дозволу на виготовлення дубліката Державного акта на право приватної власності на землю взамін втраченого Державного акта на право приватної власності на землю серії IV-KB №108105, виданого на ім`я [PERSON] . Проте отримав письмову відповідь, що для отримання дубліката, власник утраченого державного акта на право власності на земельну ділянку письмово звертається до відповідного органу, яким було видано зазначений державний акт. Так, як його мати, власник втраченого державного акта, померла то він не мас права отримати дублікат, в зв`язку з цим змушений звернутися до суду з позовом про визнання за ним права власності на спадкове майно у зв`язку з неможливістю отримання необхідних документів та успадкування даної земельної І ділянки. В своїй заяві до суду представник позивача уточненні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить справу і розглядати у його відсутність.. В своїй заяві до суду представник відповідача Бориспільської районної державної адміністрації проти уточненого позову не заперечує і прохає слухати справу без його участі. В судове засідання представник відповідача Глибоцької сільської ради не з`явився, хоча про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Суд. дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , про що в Книзі реєстрації смертей 17 квітня 2006 року зроблено відповідний актовий запис за № 203. Після її смерті відкрилася спадщина на землю згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії IV-KB №108105, виданого на ім`я [PERSON] згідно рішення сесії Глибоцької сільської ради народних депутатів від 23 березня 2001 року №33, [ площею 3,92 га. з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В установленому порядку [PERSON] звернувся до Бориспільської районної державної нотаріальної контори для .' оформлення спадкових документів. Проте він не мав змоги надати до нотаріальної контори оригінал Державного акта на прано приватної власності на землю серії IV-KB №108105, виданого на ім`я [PERSON] так. як останній втрачений. В зв`язку з цим позивач звертався з письмовою заявою до Бориспільської районної державної адміністрації Київської області про надання дозволу на виготовлення дубліката Державного акта на право приватної масності на землю взамін втраченого Державного акта на право приватної власності на землю серії IV-KB №108105, вдалого на ім`я [PERSON] , але отримав письмову відповідь, що для отримання дубліката, власник вченого державного акта на право власності на земельну ділянку письмово звертається до відповідного органу, яким було видано зазначений державний акт. Пунктом 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій встановлено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації (в даному випадку земельна ділянка) проводиться нотаріусом лишс у випадку подання спадкоємцем правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві. Згідно п. 2.3. Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно правовстановлюючим документом на спадкове домоволодіння є свідоцтво про право власності, яке видається його власнику за його заявою. У зв`язку з тим, що власник спадкового майна [PERSON] померла, відповідно втрачена можливість отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно на її ім`я, як і свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я позивача. Тому, з огляду на прийняття спадщини позивачем у спосіб постійного проживання з спадкодавцем однією сім`єю, суд вважає, що позивач прийняв дану спадщину, однак з об`єктивних причин позбавлений можливості оформити своє право власності на нього в порядку, визначеному пунктом 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій. Дані обставини свідчать про неможливість реалізації позивачем свого права власності на спадкове майно, яке він набув на підставі ч. 5 ст. 1268 ЦК України. Законодавчо також визначено, що у випадку відсутності правовстановлювальних документів на спадкове майно, факт його належності спадкоємцю вирішується у порядку, визначеному Міністерством юстиції України у листі «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна» від 21.02.2005 року № 19-32/319. Згідно даних роз`яснень Міністерство юстиції зазначає, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і право встановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. У відповідності ст. 16 ЦК України кожна особа мас право звернутися до суду за захистом свого права. При цьому, ч. 2 даної норми визначено способи захисту цивільного права, одним з яких є: - визнання права. Зважаючи на викладене суд вважає, що до даних правовідносин можливо застосувати положення ч. 2 ст. 16 ЦК України та визнати за позивачем право власності на земельну ділянку. Частиною 2 ст. 78 ЗК України передбачено, що право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: цивільно-правових договорів; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини та виділення у натурі належної їм земельної частки (паю). Статтею 1225 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 2 ст. 90 ЗК України передбачено, що порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Пунктом 2 ст. 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів, одним з яких є визнання правочину недійсним. На підставі ст. ст. З, 10, 15, 60, 118-120, 1225, 1297 ЦК України, ст. 81 чЛ, ст.. 90 ч. 2 ЗК України, Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Держкомзему України від 04 травня 1999 року №43, п. 7 Постанови Пленуму ВСУ Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді земельних справ" від 25.12.1996 року № ІЗ,,

Outcome: approved