overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 24.06.2006 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області був зареєстрований її шлюб з відповідачем, актовий запис № 853. [INFO] від даного шлюбу народився син [PERSON]. З грудня 2007 року відповідач з сім'єю не проживає, добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, тому вона просить суд винести рішення про стягнення аліментів з відповідача в розмірі &frac14; частини від всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. В судовому засідання позивачка підтримала свої позовні вимоги в повному об'ємі. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі і просить справу слухати у його відсутності. Вислухавши позивачку та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав: Між сторонами мають місце сімейні правовідносини, які виникли внаслідок укладення шлюбу (а. с. 3), від якого [INFO] народився син [PERSON] (а. с. 4), який на даний час проживає з матір'ю, що стверджується довідкою № 623 від 14.05.2008 року виконкому Василівської сільської ради Лебединського району Сумської області (а. с. 5) і перебуває на її утриманні. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають до стягнення, суд приймає до уваги вимоги ст. 182 ч. 2 Сімейного Кодексу України, якою встановлено, що розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не повинен бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . В силу ст. 191 СК України аліменти стягувати з 30.05.2008 року, тобто від дня пред'явлення позову. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в силу ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-12 00:00:00

У липні 2008 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив продовжити строк для прийняття спадщини після смерті [INFO]своєї баби -[PERSON], визначивши йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за її заповітом. Зазначав, що дізнався про існування цього заповіту лише в 2008 році, а тому вчасно не звернувся до нотаріальної контори. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, відповідач і третя особа направили суду письмові заяви, в яких позов визнали, просили справу слухати за їх відсутності. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з матеріалів справи( а.с 4-13) і встановлено судом, позивач є внуком [PERSON], яка померла [INFO] в с. Веселе Путивльського району Сумської області, і після смерті якої відкрилась спадщина. Згідно заповіту, посвідченому зазначеною сільською радою за № 4 в реєстрі від 22.01.2003 р., який не змінювався і не скасовувався [PERSON], все своє майно вона заповідала позивачеві. Останній із заявою про прийняття цієї спадщини до нотаріальної контори за оформленням спадщини не звернувся з поважних причин - через необізнаність про наявність цього заповіту, а інші особи на спадкове майно не претендують. Статтею 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частин 1 і 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином наявні у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. По понесеним судовим витратам позивач вимог до відповідача не пред'являє.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-12 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу зареєстрованого 08 червня 2002 року відділом реєстрації актів громадського стану Бобринецького районного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис №37, з тих підстав, що з грудня 2007 року подружжя припинило фактично шлюбні відносини через те, що відповідач не надавав належної матеріальної допомоги сім'ї, постійно проявляв неповагу до позивачки неодноразово зраджував, спричиняв сварки. При вирішенні питання розірвання шлюбу позивач просить стягнути з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON][INFO] року народження, так як відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків, щодо матеріального утримання дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON]. позовні вимоги визнав та не заперечив проти їх задоволення. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так в судовому засіданні знайшло своє підтвердження те, що сторони, перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08 червня 2002 року. За останні два року сім'я повністю розпалася через те, що відповідач не дбав про сім'ю, ображав та виявляв неповагу до позивачки в наслідок чого постійно виникають сварки, що також негативно впливало на дитину. Окрім того відповідач не надає належної матеріальної допомоги сім'ї, не бере участі у вихованні сина, який проживає біля позивачки і знаходиться на повному її утриманні. Примирення між сторонами не можливе, так як суперечить інтересам позивачки та дитини. За таких обставин збереження даного шлюбу є неможливим. Відповідно ст. ст. 180, 183 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються в частині від доходу їх матері, батька та (або) в твердій грошовій сумі. Обставини, що прийняті до уваги судом під час встановлення розміру аліментів передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України. Приймаючи до уваги умови вищевказаних статей Кодексу, суд приходить до висновку, що відповідачем не виконуються обов'язки по утриманню своєї неповнолітньої дитини і у зв'язку з цим позов підлягає задоволенню. Позивачка при подачі позову на підставі п.5 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993 року № 7-93 «Про державне мито» звільнена від сплати мита, а тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути мито відповідно п/п «а» п.1 ст.3 Декрету, що дорівнює 51 гривні. Крім цього, з відповідача підлягають стягненню витрати на інформаційно-технічне забезпечення у відповідності до вимог ст. ст. 79, 81,88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-12 00:00:00

Позивач просить визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги обгрунтовує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на земельну ділянку розміром 4,89 гектарів, яка перебувала в КСП “Нива” Бережинської сільської ради Кіровоградського району та області. В зв'язку з юридичною необізнаністю він не знав про встановлений законом строк в 6 місяців для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, тому не може прийняти спадщину. Третя особа, його рідний брат по матері [PERSON], який подав заяву про прийняття спадщини до шести місяців не заперечує щоб він прийняв спадщину та відмовляється від спадщини на земельну ділянку на його користь. У попередньому судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили визначити додатковий сток для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, строком на 2 місяці. Відповідач Бережинська сільська рада Кіровоградського району та області свого представника в судове засідання не направила, а надала письмову заяву про визнання позову та проханням розглянути справу без їхньої участі. Третя особа [PERSON]. в судовому засіданні також підтримав позовні вимоги, не заперечує, що його брат, позивач по справі також прийняв спадщину після смерті їхньої матері. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] після смерті якої відкрилася спадщина на земельну ділянку розміром 4,89 гектарів, яка знаходиться на території Бережинської сільської ради Кіровоградського району та області. Рідний брат позивача [PERSON]. в установлений законом строк звернувся з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, але свідоцтво про спадщину так і не отримав. Позивач будучи юридично необізнаним не подав у встановлений законом строк заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. У відповідності до п.1 ст.1270, п.3 ст.1272 ЦК України, відповідно до яких для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, суд вважає, що позивач пропустив строки з поважних причин, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], який з 01 вересня 2007 р. по теперішній час навчається на першому курсі на бюджетній основі, напрям «Педагогіка і методика середньої освіти. Трудове навчання» на денній формі навчання в Інституті торгівлі, обслуговуючих технологій та туризму Луганського національного університету імені Тараса Шевченка, знаходиться на її, позивачці, повному матеріальному утриманні. Позивачка просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі &frac14; частини від заробітку (доходу) щомісячно до закінчення ним навчання. Позивачка підтримала свої вимоги, просить їх задовольнити. Зацікавлена особа позов підтримала. Відповідач позов визнав. Дослідивши обставини справи, суд визнає, що позов підлягає задоволенню за таких обставин. Згідно до вимог ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разу припинення навчання. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] він народився [INFO]. В свідоцтві про народження його батьком вказаний відповідач [PERSON] ( а.с. 8). Згідно довідки Луганського національного університету імені Тараса Шевченко [PERSON] є студентом першого курсу на бюджетній основі, напрям «Педагогіка і методика середньої освіти. Трудове навчання», денної форми навчання Інституту торгівлі, обслуговуючих технологій та туризму Луганського національного університету імені Тараса Шевченка (а.с. 10). Відповідач працює, на медичних обліках не перебуває (а.с.11, 12). Оцінюючи в сукупності здобуті докази, суд визнає їх достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що відповідач-батько зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, яка навчається і потребує матеріальної допомоги, і ця допомога з врахуванням матеріального, сімейного становища, стану здоров'я може надаватись відповідачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, на протязі тривалого часу надає послуги по постачанню електричної енергії у квартиру відповідачів, яка розташована за адресою: Луганська обл., м.Первомайськ,[ADDRESS]. Між позивачем та відповідачами склались правовідносини, в результаті яких виникли права та обов'язки, які підлягають виконанню і охороняються законом. Особистий рахунок[NUMBER] за вищевказаною адресою оформлений на абонента [PERSON], яка проживає спільно з [PERSON]. Відповідачі зобов'язані щомісяця вносити плату за комунальні послуги по затверджених тарифах у встановлений термін. Позивачем зобов'язання перед відповідачами були виконані в повному обсязі. Відповідно особового рахунку[NUMBER] споживачем сплачено за 9932,3 кВт/г, а не сплачено за спожиті 3694,7 кВт/г електричної енергії на суму 626,41 грн., в зв'язку з чим утворилась заборгованість на зазначену суму. Таким чином, загальна заборгованість за спожиту активну та не обліковану електроенергію складає 626,41 грн. Просить стягнути з відповідачів заборгованості за використану електричну енергію в сумі 626,41 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з»явився, від нього надійшла заява, в якій він підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить справу розглянути в його відсутність. Відповідачі в судове засідання не з»явилися, про розгляд справи були повідомлені своєчасно та належним чином судовими повістками, про що свідчить підпис відповідачів в повідомленні про отримання поштового відправлення. Суд вважає за можливе розглянути справу по суті у відсутність відповідачів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено: Позивач дійсно надає послуги по постачанню електричної енергії відповідачам [PERSON]. та [PERSON]., які мешкають за адресою: Луганська обл., м.Первомайськ,[ADDRESS] (а.с.5). В зв'язку з несвоєчасною сплатою за електричну енергію у відповідачів виникла заборгованість в сумі 626,41 грн. з 25.08.2005 р., що підтверджується довідкою (а.с.7). Згідно зі ст. 20 п.3 Закону України «Про житлово-комунальні послуг», а також згідно зі ст. ст. 67,68 ЖК України відповідач зобов'язаний щомісячно вносити плату за комунальні послуги по затвердженим тарифам у встановлений термін. Тарифи на електроенергію затверджені постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 10.03.1999 р. зі змінами від 30.03.2006 р. (а.с.8). Згідно з копією особового рахунку на ім'я абонента [PERSON] дійсно має заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 626,41 грн. за спожиті 3694,7 кВт /год /с.6/ Таким чином, позов в повному обсязі підтверджено належними доказами. Сплачені позивачем витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ в розмірі 30 грн. підлягають стягненню з відповідачів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-12 00:00:00

08.08.2008 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. В обґрунтування заявлених вимог заявниця зазначила, що її батьки [PERSON] та [PERSON] з 1995 року перебували у фактичних шлюбних відносинах, а з 02 серпня 1986 року зареєстрували юридичний шлюб у Залухівській сільській раді Ратнівського району. [INFO] народилась вона, а тому в свідоцтві про її народження прізвище матері зазначено як [PERSON], а запис про батька відсутній. [INFO] батько помер, а тому вона не може скористатись своїм правом на спадщину. В судовому засіданні заявниця свої вимоги повністю підтримала і просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, повідомивши про слухання справи у його відсутності. Суд, заслухавши заявницю, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Відповідно до ст..234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Ст.256 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. В судовому засіданні встановлено і це підтверджено приєднаними та дослідженими об'єктивними доказами про те, що заявниця тобто [PERSON]/ дівоче [PERSON]/ відповідно до свідоцтва про народження та паспорта народилась [INFO] матір'ю якої є [PERSON]. В графі „батько” відповідний запис відсутній. Довідкою сільської ради підтверджено, що [PERSON], який помер [INFO] є батьком заявниці. Отже зазначені вище обставини дають підстави суду задовольнити заяву. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-12 00:00:00

[PERSON]. звернувся до суду з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначив, що він знаходиться з відповідачкою у шлюбі, який був зареєстрований 09.07.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис № 69. Від шлюбу не повнолітніх дітей вони не мають. Причиною розпаду сім'ї послужило те, що в сім'ї відсутні взаєморозуміння, відчуття поваги та довіри. Шлюбно - сімейні відносини припинені з серпня 2006 року, на данний час сім'я існує формально. Подружжя мешкає окремо. У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі, пояснивши як вищенаведено. Відповідачка у судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечувала. Суд, вислухав думки сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву належну задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про одруження [NUMBER], виданного 09 липня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис № 69, сторони у справі знаходяться у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу не повнолітніх дітей вони не мають. Згідно з поясненнями сторін, причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння, втрата почуття довіри і поваги одне до одного. Шлюбно - сімейні відносини припинені з серпня 2006 року. Сім'я розпалась остаточно, існує тільки формально, подальші сімейні відносини продовжувати не бажають. Данні факти встановлені судом та не оспорюються сторонами. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде протиречити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сімейне життя подружжя і зберігання сім'ї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Затрати, пов'язані з оплатою отримання свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС, за клопотанням позивача, необхідно покласти на нього, відповідачку від судових витрат звільнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-12 00:00:00

У травні 2008 року позивач ЗАТ ПриватБанк звернувся до суду з вимогами до відповідача про стягнення 3645,31 грн. боргу за кредитним договором № К2Н0RX03600766 від 20.05.2006 р., посилаючись на те, що зазначеним договором [PERSON]. було надано кредит в сумі 813,12 грн. з оплатою відсотків у розмірі 2,00 %, строком остаточного повернення кредиту 18.05.2007 р. Представник позивача підтримав позов в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. В судове засідання відповідач не з'явився, про час і місце судового розгляду справи оповіщений у встановленому порядку. Судом встановлено, що 20.05.2006 р. між ЗАТ ПриватБанк та [PERSON]. було укладено кредитний договір № К2Н0RX03600766, яким банк надав відповідачу кредит в сумі 813,12. Вказана обставина підтверджується наданим суду кредитним договором (а.с.5-7). Відповідно до договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з «11» по «15» число кожного місяця Позичальник повинен надати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 91,66 грн. для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно Умовами. Згідно п.5.1 договору при порушенні Позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених Заявою та п.п.3.2.2, 3.2.3 даних Умов, Банк має право нарахувати, а Позичальник зобов'язується сплатити Банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. Сплата пені здійснюється в гривні. Встановлено, що в період дії кредитного договору відповідач недотримався умов кредитного договору; станом на 14.05.2008 р. [PERSON]. має заборгованість перед позивачем у сумі 3645,31 грн. по кредиту, нарахованим процентам та пені. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (п.1 ст.1054 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу. Враховуючи, що [PERSON]. взяті на себе зобов'язання не виконав, графік погашення кредиту за кредитним договором від 20.05.2006 р. не виконав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити. Загальна сума заборгованості [PERSON]. становить: заборгованість по кредиту-813,12 грн.; прострочені відсотки за користування кредитними коштами-1863,49 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом-161,04 грн.; пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором-807,66 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню понесені та документально підтверджені судові витрати позивача в розмірі 81 грн. На підставі ст.ст. 526, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-12 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, пояснив суду, що причиною розірвання шлюбу є те, що вони не підтримують подружніх відносин березня 2008 року проживають окремо, тривалий час між ними існують непорозуміння. Позивач вважає, що шлюб носить формальний характер, просить шлюб розірвати, неповнолітніх дітей залишити на вихованні матері, витрати пов”язані з оформленням розлучення в державних органах реєстрації актів цивільного стану покласти на нього. Категорично заперечив щодо можливості примирення. Відповідачка позовні вимоги визнає. Пояснила суду, що дійсно їхній шлюб є формальним, вони не підтримують подружніх відносин ,проживають окремо , між ними склалися неприязні стосунки, а тому просить шлюб розірвати, неповнолітніх дітей залишити на проживанні з нею. Можливість примирення категорично заперечила. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що стосунки, які існують між сторонами виключають можливість збереження сім”ї, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому суд вважає, що шлюб слід розірвати, неповнолітніх дітей сторін залишити на проживанні з матір”ю, витрати пов”язані з оформленням свідоцтва про розірвання шлюбу в державних органах реєстрації актів цивільного стану покласти на позивача. На підставі наведеного, ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved