Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-05 00:00:00

У вересні 2008 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини під час вагітності в якій вказувала, що з [INFO] вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Позивачка працює викладачем у Вознесенському професійному аграрному ліцеї та щомісячно отримує заробітну плату, проте є вагітною та перебуває на обліку в відділенні жіночої консультації [PERSON] . В зв'язку зі значним погіршенням стану здоров'я [PERSON] потребує постійного нагляду лікарів та періодичного стаціонарного лікування, змушена витрачати значні кошти на придбання медикаментів та дієтичного харчування. Також вказувала на те, батько майбутньої дитини з нею не проживає, разом з тим є працездатною особою, оскільки має задовільний стан здоров'я, працює та отримує постійний прибуток, проте матеріальної допомоги на утримання дружини не надає. Тому, враховуючи те, що відповідач має змогу та зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дружини на весь час її вагітності, позивачка просила суд стягувати з [PERSON] кошти (аліменти) в розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку) щомісяця, починаючи з 04 вересня 2008 року і до народження дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилася, проте надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі в зв'язку з поганим станом здоров'я, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснивши, що він згідний сплачувати аліменти на користь [PERSON] на період її вагітності, оскільки має задовільний стан здоров'я, працює та щомісячно отримує прибуток, аліменти на користь інших осіб не сплачує. Проте при визначенні розміру аліментів просив врахувати ту обставину, що він сплачує значні кошти на погашення кредиту та утримує непрацездатну матір, тому вважав достатнім розмір аліментів в твердій грошовій сумі, а саме 250 грн. в місяць. Суд вважає за необхідне розглядати справу без участі позивачки, оскільки матеріали справи містять всі необхідні відомості про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до переконання, що позовна заява обґрунтована та підлягає повному задоволенню. Так, судом встановлено, що з 14 червня 2008 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, проте проживають окремо (а.с.3,8). Позивачка працює викладачем у Вознесенському професійному аграрному ліцеї та щомісячно отримує заробітну плату, проте є вагітною та з 15 травня 2008 року перебуває на обліку в відділенні жіночої консультації [PERSON] . В зв'язку зі значним погіршенням стану здоров'я [PERSON] потребує постійного нагляду лікарів та періодичного стаціонарного лікування, змушена витрачати значні кошти на придбання медикаментів та дієтичного харчування. Вказані обставини знайшли своє повне підтвердження письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи(а.с.6-7, 29, 31-36). Разом з тим [PERSON] є працездатною особою, оскільки має задовільний стан здоров'я, працює та отримує постійний прибуток, аліментів на користь інших осіб не сплачує, проте матеріальної допомоги на утримання дружини також не надає. Вказані обставини не заперечувалися відповідачем та знайшли підтвердження письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи(а.с.4-5). Однак посилання [PERSON] на сплату ним коштів на погашення кредиту та утримання останнім непрацездатної матері не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки: • наявність будь-яких особистих зобов'язань особи цивільно-правового характеру не може вважатися обставиною для звільнення особи від встановленого Сімейним кодексом України обов'язку щодо утримання дружини або обставиною, що є підставою для зменшення такого обов'язку; • факт утримання саме відповідачем непрацездатної матері не знайшов свого достатнього підтвердження в судовому засіданні належними доказами, як того вимагають положення ст.ст. 10, 60 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. В силу ч. 2 ст. 77, ч. 1 ст. 79, ч. 1 ст. 80 СК Укрїни аліменти на користь другого з подружжя присуджуються за рішенням суду, як правило в грошовій формі (в частці від заробітку або твердій грошовій сумі) та сплачуються від дня подання позовної заяви. Доводи відповідача щодо необхідності визначення судом розміру аліментів в твердій грошовій сумі не грунтуються на законі, оскільки визначаються судом лише в тому разі, коли платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення За встановлених обставин справи суд прийшов до висновку, що відповідач має змогу сплачувати аліменти в розмірі ј частини всіх видів його заробітку до народження дитини. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 81, ч.ч.1, 3 ст. 88 ЦПК України, п. 5 ст. 4 Декрету КМ України «Про державне мито» від 21 січня 1993 року № 7-93 з відповідача підлягають стягненню також 100 грн. витрат на правову допомогу на користь позивачки, 7,50 грн. витрат з інформаційно - технічного забезпечення розгляду справи на користь місцевого бюджету м. Вознесенська та 51 грн. державного мита на користь місцевого бюджету м. Вознесенська.

Outcome: approved