overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, стверджуючи, що останній 11.05.2006року позичив у нього 4000 доларів США, а 21.06.2006року позичив йому ще 1200 доларів США, що в перерахунку до національної валюти становить 25168грн., написавши розписку про повернення боргу до одного року, тобто до 11.05.2007 року. Однак до цього часу борг не повернув та відмовляється повертати в добровільному порядку. Позивач просить стягнути з відповідача в його користь дану суму та 1506грн.00коп. неустойки, так як відповідачем прострочено виконання зобов’язання. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просить його задоволити, також просить стягнути з відповідача в його користь судові витрати. Відповідач в судове засідання не з’явився, однак подав заяву, в якій зазначив, що позов до нього про стягнення 26674,000грн. визнає, не заперечує проти стягнення з нього даної суми. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] 11.05.2006року позичив у позивача, [PERSON] 4000 доларів США, а 21.06.2006року позичив 1200 доларів США, написавши розписку про повернення боргу терміном до одного року, про що стверджує копія розписки (а.с.4). Як вбачається з довідки виданої ВАТ „Державний ощадний банк України” в особі філії ВАТ „Державний ощадний банк України” Калуського відділення №6344 (а.с.5) станом на 04.08.2008року Національним банком України встановлений курс української гривні до 100доларів США – 484,51грн. Таким чином сума боргу становить (4,84грн. х 5200 доларів США) 25168грн.00коп. Встановленому факту відповідають правовідносини сторін, врегульовані ст.ст.526, 527, 1046 ЦК України та полягають в праві позивача вимагати від відповідача виконання взятого на себе зобов’язання та в обов’язку відповідача виконати зобов’язання належним чином. Підставою для задоволення позовних вимог є невиконання відповідачем свого зобов’язання щодо повернення суми боргу. Згідно ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.88 ЦПК України, держмито в сумі 51грн.00коп. та 07грн.50грн. судових витрат підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем повністю доведений факт грошового зобов’язання перед ним боржником, а тому з відповідача слід стягнути в користь позивача 25168грн.00коп. боргу, 1506грн.00коп. неустойки, 07грн.50коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а також 51грн.00коп. сплаченого держмита. На підставі викладеного, ст.ст.526, 527, 625, 1046, 1049, ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості по платні за постачання газа станом на 01.12.2007 року у розмірі 280 гривень 39 коп. В судове засідання сторони не з’явились, представник позивача представив суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність та постановити заочне рішення. Відповідач у судове засідання не з’явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Згідно зі ст. 169 ч.3,4 ЦПК України, “якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповноважною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд вважає за можливим розглянути справу по суті та постановити заочне рішення згідно до ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні відповідач проживає у [ADDRESS] . Згідно до ст.68 ЖК України, п. 17 Правил користування приміщеннями житлових будинків і територіями при будинках, затверджених постановою КМ України від 08.10.1992 року № 572, власники (квартиронаймачі) квартир зобов’язані щомісячно проводити плату за квартиру і комунальні послуги. Згідно до наданого розрахунку сума заборгованості відповідача по квартплатні станом на 01.12.2007 року дійсно складає 280 грн. 39 коп. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. У данному випадку відповідач з такою заявою не звертався. Однак в ході розгляду справі позивач зменьшив позовні вимоги та прохає суд стягнуті на свою користь з відповідача лише 37 гривень 99 копійок. Суд вважає на необхідне задовольнити такої позов у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача у користь держави підлягає стягненню також судовий збір у розмірі 51 гривні та на користь позивача витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справі у суді в розмірі 30 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] та просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 02 червня 1991 року Сварицевицькою сільською радою Дубровицького району Рівненської області (а/з №12), від якого у них є неповнолітні діти: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що в них різні характери та погляди на життя внаслідок чого виникали сварки і скандали в сім”ї. Вже більше року він проживає з іншою жінкою. Сім'я розпалася остаточно, зберегти її неможливо. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідачка позов визнала повністю. Вислухавши сторони, дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє з наступних підстав. Тривалий час сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків. Між сторонами втрачено любов та взаємоповагу. Сім'я розпалася остаточно, зберегти її - неможливо. Суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та дітей, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

Старусьов Ю.В. звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 23 липня 1994 року із [PERSON] ., посилаючись на формальний характер сімейних відносин. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги і наполягав на розірванні шлюбу. Відповідачка позовні вимоги визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] . та [PERSON] . перебувають у шлюбі із 23 липня 1994 року. ( а.с 14 ) від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] народження ( а.с. 5 ) Із пояснень сторін вбачається, що подружжя не створило міцної і дружної сім'ї, вони втратили почуття поваги, розуміння і любові. Шлюбно - сімейні відносини між сторонами припинені. Спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна немає. Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам сторін. Витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАЦС, суд вважає за необхідне покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 7 серпня 2004 року, який було зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області, про що зроблено актовий запис за № 147. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач просить розірвати шлюб, мотивуючи це тим, що подружнє життя не склалося тому, що у них з відповідачкою різні погляди на сімейно-побутові питання, на підставі чого в сім'ї систематично виникають сварки. У судовому засіданні позивач підтвердив свої вимоги та просив суд розірвати шлюб. Витрати по сплаті держмита при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу позивач просив покласти на відповідача. Відповідач в судовому засідання проти позовних вимог не заперечував. Розглянувши матеріали справи, вислухавши сторони, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Заходів до примирення сторони не вживають, вважають відновлення родини неможливим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, оскільки подальше сімейне життя не можливе, по причині різних поглядів на сімейне життя, різних характерів. Від шлюбу мають трьох дорослих, повнолітніх дітей. В обґрунтування своїх вимог позивачка в судовому засіданні повідомила, що сімейне життя у них не склалося, втратили взаємну повагу один до одного, відповідач зловживає спиртними напоями, б”є її. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Примирення вважає неможливим. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У зв”язку з цим, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В судовому засіданні встановлені наступні факти і цивільно-правові відносини. [PERSON]та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований рай бюро загсу Балаклеї Харківської області 21 вересня 1968 року, актовий запис № 171. Від шлюбу мають трьох дорослих повнолітніх дітей. Заслухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Сторони не підтримують шлюбних відносин, в сім'ї відсутнє взаєморозуміння і за таких обставин подальше подружнє життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. В ситуації, що склалася, суд вбачає стійкій розлад подружніх стосунків. Необхідності надання строку для примирення сторін не вбачається. Позивачка вважає за необхідне розірвати шлюб, а відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, оскільки подальше сімейне життя не можливе, по причині різних поглядів на сімейне життя, різних характерів. Від шлюбу мають дочку [PERSON][INFO] року народження. В обґрунтування своїх вимог позивачка в судовому засіданні повідомила, що сімейне життя у них не склалося, втратили взаємну повагу один до одного, відповідач зловживає спиртними напоями, б”є її. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Примирення вважає неможливим. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У зв”язку з цим, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В судовому засіданні встановлені наступні факти і цивільно-правові відносини. [PERSON] та[PERSON] уклали шлюб, зареєстрований виконкомом Чемерської сільської ради 26 червня 1993 року, актовий запис № 10. Від шлюбу мають неповнолітніх сина [PERSON] року та доньку [PERSON][INFO] року народження. Заслухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Сторони не підтримують шлюбних відносин, в сім'ї відсутнє взаєморозуміння і за таких обставин подальше подружнє життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. В ситуації, що склалася, суд вбачає стійкій розлад подружніх стосунків. Необхідності надання строку для примирення сторін не вбачається. Позивачка вважає за необхідне розірвати шлюб, а відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до Кам'янець - Подільського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] у розмірі &frac14; частини з усіх видів заробітку(доходів) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Представник позивачка в суді позов підтримала, мотивує його тим, що її довірителька з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 2 вересня 1998 року, актовий запис 166. З вказаного часу проживають окремо і з даного часу останній не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Дитина проживає з разом ними і знаходиться на утриманні її довірительки. Просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі &frac14; частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач в судове засіданні не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, однак на адресу суду надіслав телеграму, в якій просить позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів задоволити, справу слухати у його відсутності. Суд вважає, що справу можна розглянути у його відсутності при наявних у справі матеріалах. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 2 вересня 1998 року, актовий запис 166. Від шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю. Відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини з червня 1998 року, хоча є працездатним та спроможним надавати таку допомогу. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як свідчить представлена ксерокопія свідоцтва про народження, актовий запис № 557 від 25 червня 1996 року, батьком [PERSON], [INFO], являється [PERSON]. На підставі ст. ст.180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON]. посилаючись на те, що негативна поведінка останнього, який пиячить, дебоширить в сім'ї привела до її розпаду. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої вимоги підтримала повністю і пояснила, що через негативну поведінку відповідача, який пиячив і дебоширив в сім'ї подружні відносини припинили в травні 2008 року, наданий судом строк для примирення бажаних наслідків не дав тому наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON]. про день, час і місце слухання справи повідомлений судом в установленому законом порядку, однак в судове засідання не з'явився і причини неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі і даючи оцінку обставинам справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.02.2005 року. Від спільного проживання мають дочку [PERSON] [INFO], яка залишається на утриманні позивачки оскільки сторони через негативну поведінку відповідача, який пиячив і дебоширив в сім'ї в травні 2008 року припинили подружні відносини і проживають окремо, наданий судом строк для примирення бажаних наслідків не дав. За таких обставин суд вважає, що дана сім'я фактично розпалась і зберегти в майбутньому її неможливо тому шлюб між сторонами слід розірвати, а витрати пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАЦС покласти на відповідача, позивачку від оплати звільнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просить визнати за нею право власності на гараж №30 права сторона, проїзд №4 в гаражному масиві по вул. Чкалова в м. Славута посилаючись на те, що з 21.09.1980 року проживала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з яким на протязі всього подружнього життя спільно вели господарство в тому числі будували спірний гараж, право власності на який чоловік відповідно до вимог закону не оформив і[INFO] помер. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала повністю і дала аналогічні пояснення викладеним в позові. Славутський міський голова звернувся до суду з заявою в якій позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на гараж в гаражному масиві по вул. Чкалова в м. Славута визнав повністю і просить справу слухати у відсутності представника. Суд заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] з 21.09.1980 року проживала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], з яким на протязі всього подружнього життя вели спільне господарство і будували спірний гараж, дозвіл на будівництво якого одержував чоловік, однак право власності відповідно до вимог закону не оформив і[INFO] помер. Судом встановлено, що позивачка [PERSON], як дружина померлого [PERSON] є співвласником спірного гаража та спадкоємицею за законом після смерті чоловіка і фактично прийняла спадщину після його смерті. За таких обставин суд вважає, що позивачка має законне право на спірний гараж тому за нею слід визнати право власності на нього. На підставі наведеного ст.ст. 334, 1261, 1268 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в Могилів-Подільський міськрайонний суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що сім'я розпалась по тій причині, що вони з відповідачем мають різні характери, погляди на вирішення багатьох сімейних проблем і через це між ними постійно виникали сварки, непорозуміння. Тому вважає, що подальше проживання з відповідачем є неможливим, так як сторони на протязі останніх семі місяців проживають окремо. Просить шлюб розірвати. В попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] вимоги викладені в позовній заяві підтримала, просила розглянути справу в даному судовому засіданні. Відповідач, [PERSON], позовні вимоги визнав в повному обсязі і не заперечував проти їх задоволення, що відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, дає суду підстави ухвалити судове рішення в даному судовому засіданні. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Сторони зареєстрували шлюб 28 жовтня 2006 року, у Могилів - Подільському міському в відділі РАЦСУ Вінницької області, актовий запис № 314. За час подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO], який на даний час є малолітнім та проживає разом з позивачем, та перебуває на її утриманні. Як пояснили сторони, фактично сім'я розпалася півтора року тому. Причинами розпаду сім'ї сторони назвали те, що сімейні відносини між ними не склалися через різні характери, різні погляди на життя, на проблеми які виникають в сім'ї, а тому в сім'ї виникали сварки, що негативним чином відбивалися на взаємовідносинах подружжя та вихованні дітей. Триваючий великий час напруженість у сімейних стосунках привели до того, що сторони втратили один до одного всі почуття які пов'язували їх як подружжя. Останні сім місяців сторони проживають окремо. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та інтересам їх дитини, що відповідно до ст.112 СК України дає суду підстави для розірвання шлюбу. Судові витрати суд покладає на відповідача. Сина залишає проживати біля матері. На підставі ст. 110, ст.112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

[PERSON]звернулася до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей з [PERSON]. В попередньому судовому засідання [PERSON]пояснила, що 13 листопада 2005 р. в відділі РАЦС Оратівського районного управління юстиції Вінницької об­ласті зареєстровано шлюб між нею [PERSON]. та [PERSON]. про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис №30. Після реєстрації шлюбу прізвище позивачки -[PERSON]. Від спільного проживання [INFO] . народився син [PERSON] батьком якого є відповідач. Дитина знаходиться на утриманні [PERSON]., проживає разом з нею і в подальшому буде проживати з позивачкою. Сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства і за цей час відповідач не нада­вав ніякої матеріальної допомоги ні позивачці, ні сину, що свідчить про фактичний розпад сім»ї. Позивачці невідомо чи працює відповідач і яку суму складає його дохід, так як він проживає окремо. Відповідач відмовляється добровільно розірвати шлюб в органах РАЦСу, та добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, не виконуючи своїх сімейних обов'язків і тому позивачка змушена звенутись в суд про розірвання шлюбу та примусове стягнення аліментів на дитину. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечує проти розірвання шлюбу та проти того, щоб син проживав з матір»ю, а також не заперечує проти сплати аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітків. Суд, дослідивши матеріали справи, зокрема, свідоцтво про укладення шлюбу, свідоцтва про народження дитини; вислухавши позивача [PERSON]., яка просить задоволити позовні вимоги, відповідача [PERSON]., який не заперечує проти задоволення позовних вимог, з'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, які виразились в тому, що сімейне життя не склалося, сторони не підтримують шлюбних стосунків, вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та дитини, тому шлюб слід розірвати. Приймаючи до уваги той факт, що сторони проживають окремо, відповідач [PERSON] . в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дітей з нього слід стягнути аліменти на їх утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітків, щомісячно але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Спору про місце проживання неповнолітніх дітей та їх утримання між сторонами не виникає. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу було пред'явлено одним із подружжя. Ст.180 СК України передбачає, що батьки зобов»язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст.ст. 110, 112,180,182 СК України,

Outcome: approved