Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з наявним позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, прийнятих судом, просить суд про розподіл в натурі житлового будинку за [ADDRESS], який був придбаний нею і відповідачем під час їх сумісного проживання однією сім"єю, без реєстрації шлюбу, визнати за нею право власності на ѕ частини спірної домобудівлі і припинити на її користь право власності [PERSON] на ј частину будинку, вартість якої внесена позивачкою на депозитний рахунок суду. У судовому засіданні позивачка і її представник підтримали позовні вимоги, обґрунтовуючи їх тим, що будинок був придбаний на підставі договору купівлі-продажу 10.12.2002 року під час їх сумісного проживання однією сім'єю за сумісні кошти, а тому являється їх сумісною власністю. Враховуючи, що в теперішній час вони разом не проживають, тому що відповідач зловживав спиртними напоями, не працював, не приймав заходів щодо утримання родини, вона бажає розділити сумісне майно в натурі. На визначення порядку проживання не згодна, тому що сумісне проживання вважає неможливим тому, що в теперішній час відповідач став приводити в будинок своїх друзів, подруг, веде аморальний спосіб життя, і вона з двома дітьми і племінником відповідача, який знаходиться у неї на піклуванні, вимушена була піти проживати до своїх батьків. Крім того позивачка просить збільшити її долю в сумісній власності при розподілі до ѕ, тому що з нею проживає двоє малолітніх дітей [PERSON] і племінник відповідача опікуном якого вона являється. Також, враховуючи що на депозитний рахунок суду нею внесено вартість ј частини будинку 20374 гривень, просить припинити на її користь право власності [PERSON] на будинок . Відповідач в судовому засіданні визнав позов частково, а саме, що спірний будинок є дійсно сумісною власністю сторін, який було придбано під час їх проживання однією сім'єю. Не заперечує проти визнання за позивачкою права власності на Ѕ частину будинку. В подальшому в своїх письмових запереченнях на позов заперечував проти збільшення її долі і проти позбавлення його права власності на будинок , мотивуючи тим, що іншого житла в нього немає і вважає можливим сумісне користування будинком. На підставі викладеного, дослідивши наявні в справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з слідуючих підстав. Спірний будинок з господарськими будівлями був придбаний на підставі договору купівлі - продажу 10.12.2002 року і оформлений на ім'я [PERSON]. Сторонами не оспорюється що він був придбаний під час їх сумісного проживання однією сім'єю, ні яких договорів між ними щодо даного будинку не укладалось, а тому згідно ст. 74 СК України , належить їм на праві спільної сумісної власності і на нього поширюються положення глави 8 СК України” Право спільної сумісної власності подружжя”. Відповідно до статті 70 СК України, яка поширюється і на відносини жінки та чоловіка які не перебувають у шлюбі, але проживають сім'єю, частки майна жінки і чоловіка визнаються рівними, але за рішенням суду частка майна може бути збільшена на користь тієї сторони з ким проживають діти, за умови, що розмір аліментів, який вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку чи лікування. Судом встановлено, що згідно довідки про склад сім'ї з позивачкою проживають двоє її дітей: [PERSON] [INFO] і [PERSON] [INFO], а також неповнолітній [PERSON] [INFO], піклування над яким покладено на позивачку згідно рішення виконавчого комітету Зорянської сільської ради. Згідно свідоцтв про народження [PERSON] вказаний батьком лише [PERSON]. Відповідно до наданого відділом виконавчої служби Володарського районного управління юстиції розрахунку заборгованості за аліментами встановлено, що з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] [INFO] стягуються аліменти в розмірі ј частини його доходу, аліменти сплачуються не регулярно і на 01.10.2008 року заборгованість по аліментах складає 697, 40 гривень. На підставі цього суд вважає, що розмір аліментів, які одержує позивачка на утримання дитини , батьком якої являється відповідач є недостатнім для забезпечення її фізичного, духовного розвитку , а тому підлягають частковому задоволенню вимоги позивачки щодо збільшення її частки на спірну домобудівлю, а тому за нею слід визнати право власності на 3/5 частини спірного будинку і господарських будівель, залишивши за відповідачем право власності на 2/5 частини спірного домоволодіння. При збільшенні частки позивачки, суд не враховує наявність у позивачки ще однієї дочки, яка за словами позивачки є також дочкою [PERSON] і неповнолітнього [PERSON], щодо якого вона є піклувальником, тому що в свідоцтві про народження дитини [PERSON] не значиться батьком дитини, а щодо [PERSON] у [PERSON] не має ніяких прямих обов'язків. На думку суду не підлягають задоволенню вимоги позивачки щодо розподілу житлового будинку в натурі , тому що згідно висновку судової технічно-будівельної експертизи виділення частин в натурі не можливе даже по Ѕ частини, тому що площа будинку , яка підлягає розподілу складає 54,3 квадратних метра, а згідно будівельним санітарним нормам мінімальна площа однокімнатної квартири повинна дорівнювати не менше 30 квадратних метрів. Також не підлягають задоволенню вимоги позивачки щодо припинення права [PERSON] на його частку у спільному будинку, тому що частка його у сумісній власності складає 2/5 частини будинку, що не може вважатися незначною та і у суду не має доказів на підтвердження того, що в нього є інше житло, а тому таке припинення його права власності завдасть інтересам відповідача істотну шкоду. Окрім того позивачкою не представлені докази про неможливість сумісного користування будинком. А тому в решті позову слід відмовити. Судові витрати по справі складаються із судового збору( 1% від ціни будинку - 81495грн) 815 гривень, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 30 гривень, витрат на проведення будівельно-технічної експертизи 451.20 гривень, витрат на юридичну допомогу позивачки -500 гривень. Відповідно до квитанцій позивачкою при зверненні до суду сплачено 116.4 гривень судового збору, 30 гривень - за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, 451.20 гривень - за проведення експертизи, 500 гривень - за юридичні послуги. Судові витрати підлягають розподілу згідно ст.88 ЦПК України відповідно до задоволених вимог. Враховуючи, що судом позовні вимоги задоволені на 60 % від заявлених, суд розподіляє між сторонами судові витрати слідуючим чином: На відповідача слід покласти 60% судових витрат, у зв'язку з чим стягнути з нього 489 гривень судового збору, 18 гривень - за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи ( на користь позивачки), 271 гривень - на користь позивачки за проведення судової будівельно-технічної експертизи, 300 гривень - на користь позивачки понесених нею витрат на юридичну допомогу. Витрати , що підлягають стягненню з позивачки складаються з судового збору, з урахуванням сплачених при зверненні до суду 116,40 гривень - 207, 60 гривень, але ж враховуючи, що на утриманні позивачки знаходяться троє неповнолітніх дітей і вона перебуває в декретній відпустці ,враховуючи її матеріальне становище, суд вважає за можливе на підставі ст.82 ЦПК України звільнити її від сплати решти судового збору.

Outcome: approved