overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-08 00:00:00

16.07.2008 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказав, що 14.02.2002 року віділом РАГС Вознесенського МУЮ було зареєстровано шлюб між ним та відповідачем, актовий запис №29. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], які проживають з відповідачкою. Спору про місце проживання дітей між сторонами немає. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Причиною розпаду сім'ї є те, що сторони виявилися різними людьми зі своєрідними характерами, через що постійно виникали сварки та непорозуміння, між ними відсутні нормальні відносини. В зв'язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач в попередньому судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши інші докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких причин. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони проживають окремо з 2005 року, спільне господарство не ведуть, відповідач має намір створити іншу сім'ю, тому суд вважає, що за таких обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-08 00:00:00

08.07.2008 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу будинку[ADDRESS], укладеного 30.04.1998 року та зареєстрованого за №0057 на Вознесенській філії Південної товарної біржі дійсним, а також про визнання права власності на вказаний будинок. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначив, що даний договір був укладений між ним та відповідачами в письмовій формі і зареєстрований на Вознесенській філії Південної товарної біржі, ніхто із сторін угоди її не оспорює і всі умови договору купівлі-продажу будинку виконані. Посилаючись на те, що відповідачі ухиляються від нотаріального посвідчення зазначеного договору, позивач просив позов задовольнити. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надіслав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та визнання позовних вимог у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, судом належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомила. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Судом встановлено, що 30.04.1998 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу будинку [ADDRESS]. Сторони при укладенні договору як продавці та покупець прийшли до взаємної згоди за всіма істотними умовами договору і виконали свої зобов'язання, що підтверджується укладеним в письмовій формі договором купівлі-продажу, але відповідачі ухиляються від нотаріального посвідчення цього договору. Згідно ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від нотаріального посвідчення або це неможливо з інших причин, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Таким чином, оскільки покупець по договору купівлі-продажу нерухомого майна повністю виконав свої обов'язки по цьому договору, а відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення даного договору, суд вважає необхідним визнати дійсним вказаний договір купівлі-продажу. Крім цього суд також приходить до висновку що позовна вимога про визнання права власності на вищевказане нерухоме майно також підлягає задоволенню, оскільки відповідає вимогам статті 328 ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-08 00:00:00

20 серпня 2008 року заявниця звернулася в суд з заявою, в якій просить встановити факт належності їй свідоцтва про розірвання шлюбу виданого 21.08.1992 року Новоодеським РВ ЗАГС, актовий запис №118 на імя [PERSON], де було зроблено граматичну помилку при написанні її прізвища. Встановлення даного фатку необхідно заявниці для подальшого оформлення спадкових прав в нотаріальній конторі. В судовому засіданні заявниця посилаючись на допущення помилки при написанні її прізвища у свідоцтві про розірвання шлюбу, просить суд встановити факт належності їй цього правостановлюючого документу. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, але подав в суд заяву в якій не заперечує проти задоволення заяви, просить розглянути справу у їх відсутність. З матеріалів справи видно, що прізвище заявниці за паспортом “[PERSON]”, а у свідоцтві про розірвання шлюбу її прізвище записано як “[PERSON]”. В звязку з тим, що була допущена помилка при написані її прізвища в свідоцтві про розірвання шлюбу, заявниця в даний час не може в нотаріальній конторі оформити свої спадкові права після смерті матері [PERSON].Факт належності їй правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про розірвання шлюбу підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, які узгоджуються з поясненнями заявниці. З наведеного видно, що заява [PERSON]. Обґрунтована, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-08 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі, який уклали 23.10.2004 р. Від шлюбу в сім'ї народився син [PERSON],[INFO]. Позивачка мотивує свої позовні вимоги тим, що відповідач з травня 2008 р. ухиляється від свого обов'язку по утриманню дитини, а тому просить стягнути аліменти в розмірі 1/4 частки але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач позов визнав повністю, не заперечує щодо стягнення з нього аліментів , про що подав суду письмову заяву. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі (а.с.3). Згідно свідоцтв про народження від цього шлюбу у подружжя народився син [PERSON], [INFO].(а.с.4). Дитина проживає разом з матір'ю (а.с.2). Згідно чинного законодавства відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 ч.2 СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-08 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує наступним. 27.12.2006 року уклала з відповідачем шлюб. Від шлюбу дітей не мають. Сімейне життя не склалося. В сім”ї виникали часті сварки, скандали, чоловік не поважав її як дружину, ображав. Позивачка неодноразово пробачала чоловікові, просила змінити поведінку та ставлення до сім”ї. Однак чоловік на її прохання не реагує і змінитися не бажає. Після чергової сімейної сварки позивачка перейшла жити окремо. Більше року вони спільно не проживають і подружні стосунки не підтримують. На розірвання шлюбу в органах РАЦСу відповідач не погоджується. Позивачка вважає, що примирення між ними неможливе, тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не з”явилася, однак подала до суду заяву в якій просить слухати справу у її відсутності, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про отримання судової повістки. Причину неявки відповідач не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги позивачки є обгрунтованими і підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони одружилися 27.12.2006 року /а.с.4/. Причиною розлучення є те, що в сім”ї часто виникали сварки та непорозуміння, відповідач ображав позивачку, в результаті чого сторони більше року проживають окремо. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, що дає підставу у відповідності до ст.112 Сімейного кодексу України постановити рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із зазначеним позовом до Курненської сільської ради Червоноармійського району, мотивуючи його тим, що [INFO] померла його тітка [PERSON].після смерті тітки відкрилася спадщина на майно. Спадкоємцем на дане спадкове майно згідно заповіту являється він. У визначений законом шестимісячний строк він повинен був звернутися з заявою про прийняття спадщини в Червоноармійську державну нотаріальну контору, але вказаний строк він пропустив, оскільки про те, що тітка на нього склала заповіт, він дізнався лише в 2008 році від матері, в якої заповіт зберігався. В нотаріальній конторі, куди він звернувся, йому відмовили, пояснивши, що він пропустила встановлений 6-тимісячний строк, тому просить суд визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини тітки в межах трьох місяців. В попередньому судовому засіданні позивач підтримав позов із зазначених вище підстав і просив визначити йому додатковий строк, достатній для прийняття спадщини тітки в межах трьох місяців. Представник відповідача позов визнала повністю і не заперечувала проти його задоволення, про що подала суду письмову заяву. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, спадкова справа відносно [PERSON] відсутня, тому вважає ухвалити рішення про його задоволення на стадії попереднього судового засідання. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-08 00:00:00

07 серпня 2008 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 02 вересня 2000 року в Нововолинському міському відділі РАГС. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] народження. Вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, через несумісність характерів та різні погляди на життя. Відповідач не має постійної роботи, на ґрунті цього виникають сварки, скандали. Безпідставна ревність чоловіка фактично зруйнувала сім'ю. З січня 2008 року не підтримують шлюбних стосунків. Вважає, що спільне проживання, примирення і збереження сім'ї є неможливим. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала і пояснила, що спільне життя не склалося. З січня 2008 року не підтримують шлюбних стосунків. Фактично сім'ї вже не існує. За таких обставин вважає, що подружнє життя є неможливим, тому просить шлюб розірвати. Від стягнення з відповідача в її користь судових витрат по справі відмовилася. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечує щодо розірвання шлюбу. Зазначив, що на даний час проживає в батьків в с. Лішня, навідується до неповнолітнього сина, який проживає з матір'ю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, ведуть окремо господарства, шлюб фактично розпався. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні встановлені обставини, які свідчать про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, тому суд шлюб розриває.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-08 00:00:00

Позивач [PERSON] просить суд розірвати шлюб, зареєстрований 05.10.1996 р. у відділі РАЦС Карлівської райдержадміністрації, актовий запис № 114 між ним та відповідачкою [PERSON] У позовній заяві позивач [PERSON] посилається на те, що 05.10.1996 р. між ним та відповідачкою [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований у відділі РАЦС Карлівської РДА, актовий запис № 114. Одруження з [PERSON] виявилось невдалим. Через постійні сварки та образи зникло взаєморозуміння, взаємоповага, між сторонами немає стосунків як між чоловіком та дружиною.Позивач вважає, що подружні стосунки втрачені назавжди, примирення між ними та спільне проживання в подальшому неможливі. Суперечок про поділ майна, яке є їх спільною власністю немає. З відповідачкою мають двох неповнолітніх дітей, які знаходяться на вихованні у неї. В судове засідання позивач[PERSON] не з`явився, але від нього надійшла заява, в якій позовні вимоги підтримує повністю та просить справу розглядати за його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала повністю. Суд, заслухавши пояснення відповідачки та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя даного подружжя і збереження сім'ї стали неможливими і цей шлюб можливо розірвати. В матеріалах справи мається достатньо доказів для ухвалення рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] просить суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь, на утримання дітей : дочки - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частки його щомісячного заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку від дня пред`явлення позову до суду до досягнення дітьми повноліття. Позивачка в заяві посилається на те, що вони спільно проживають з відповідачем у шлюбі з 05.10.1996 року, який був зареєстрований у відділі РАГС Карлівської райдержадміністрації, актовий запис № 114. Від даного шлюбу мають дітей : дочку - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. Батьком дітей в їх свідоцтвах про народження записаний відповідач. В даний час він ухиляється від свого обов`язку щодо утримання та виховання дітей. Договір про сплату аліментів на утримання дітей сторони не укладали. У відповідача других дітей немає, він в даний час працює водієм у ВАТ «Полтавагаз», отримує заробітну плату, стан здоров`я та матеріальне становище дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання дітей. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримує свої позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але від нього поступив до суду лист, в якому позов визнає, згоден сплачувати аліменти, та просить справу слухати за його відсутності. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки відповідач добровільно не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання дітей, а у відповідності із ст. 180 СК України таку допомогу він зобов'язаний надавати. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, у відповідності зі ст. 183 СК України, вважає можливим стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/2 частки від його заробітку (доходу) щомісяця на користь позивачки на утримання дітей : дочки - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO], але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-08 00:00:00

26.08.2008 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, в якій вказав, що він є власником земельної ділянки площею 0,0547 га, розташованої [ADDRESS], що підтверджується Державним актом про право власності на земельну ділянку ЯБ№839112 від 26.06.2006 року, виданого на підставі рішення виконкому Вознесенської міської ради №301 від 28.12.1993 року. На даній земельній ділянці [PERSON] самовільно побудував житловий будинок та господарські споруди, а саме: житловий будинок А-1 загальною площею 65,4 кв.м., житловою площею 43,6 кв.м., зовнішньою площею 71,0 кв.м., сіни а-1 внутрішньою площею 16,8 кв.м., зовнішньою площею 20,7 кв.м, сіни а ,-1 внутрішньою площею 5,2 кв.м., зовнішньою площею 6,7 кв.м.; літню кухню Б-1 площею 29,7 кв.м.; тамбур б-1 площею 8,6 кв.м., гараж В-1 площею 24,3 кв.м., сарай Г-1 площею 15,5 кв.м., душ Д-1 площею 1,4 кв.м., вбиральню Є-1 площею 1,3 кв.м.сарай З-1 площею 3,6 кв.м, загальною вартістю 109783,00 грн. 10.07.2008 року Вознесенським МБТІ виданий технічний паспорт на даний житловий будинок та господарські будівлі. Посилаючись на те, що вказані об'єкти самовільної забудови зведені з дотриманням архітектурних, санітарних і екологічних норм, а також відповідають правилам протипожежної безпеки, позивач просить суд визнати за ним право приватної власності на самочинно збудоване нерухоме майно, яке він побудував. В попереднє судове засідання позивач не з»явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надіславши на адресу суду заяву в якій позовні вимоги визнає повністю і просить розглядати справу у його відсутність. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог в попередньому судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Згідно ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Оскільки в даному випадку самочинно зведені забудови відповідають архітектурним, будівельним, санітарним, екологічним та іншим нормам, і не порушують права інших осіб, то суд вважає можливим визнати за позивачем право власності на самовільні забудови, яки ним побудовані. На підставі викладених обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-08 00:00:00

05 серпня 2008 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 16 листопада 1997 року в Нововолинському міському відділі РАГС. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, через несумісність характерів та різні погляди на життя. на ґрунті цього виникають сварки, скандали. Тривалий час не підтримують шлюбних стосунків. Вважає, що спільне проживання, примирення і збереження сім'ї є неможливим. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала і пояснила, що спільне життя не склалося, не ведуть спільне господарство, не пов'язані спільним побутом, більше року проживають окремо. Зазначила, що вона створила нову сім'ю, і про це відомо відповідачу. За таких обставин вважає, що подружнє життя є неможливим, тому просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином через засоби масової інформації, подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, не заперечує щодо розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, ведуть окремо господарства, шлюб фактично розпався. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні встановлені обставини, які свідчать про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, тому суд шлюб розриває.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із даною заявою. Вказала, що [INFO] в с.Довжок Ямпільського району Вінницької області померла її мати [PERSON]. Після її смерті залишилась спадщина, яка складається із права власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат) серії ВІ ХХУІІ №017916, виданого 23 червня 2004 року Довжоцькою сільською радою Ямпільського району Вінницької області на ім.»я [PERSON], частка якої визначена в розмірі 794 гривні або 0,015 відсотків в пайовому фонді майна СТОВ «Передовик» с.Довжок Ямпільського району Вінницької області. Майновий сертифікат знаходиться у неї. Вона являється спадкоємицею першої черги на спадщину, яка залишилась після смерті матері, але в свідоцтві про її народження мати записана як [PERSON], тому вона змушена звернутись до суду і просить суд винести рішення, яким встановити факт, що померла [PERSON] є її рідною матір»ю, встановити факт прийняття нею спадщини після смерті матері та визнати за нею право власності на спадщину. Представник відповідача - Довжоцької сільської ради Ямпільського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву за вих..№02-15-192 від 01.09.2008 року, в якій заявлені позовні вимоги визнав повністю, проти їх задоволення не заперечував. Заслухавши пояснення позивачки, свідка, вивчивши надані матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Із показів свідка [PERSON] встановлено, що вона знала [PERSON], яка померла [INFO] в с.Довжок Ямпільського району Вінницької області та вона доводиться рідною матір»ю [PERSON]. Із п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України видно, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки (наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину). Із довідки виданої Ямпільською державною нотаріальною конторою від 26.08.2008 року №353 судом встановлено, 28.07.2007 року заведено спадкову справу №729/2000 до майна померлої [INFO] [PERSON] за заявою [PERSON] про прийняття спадщини за законом та оформлено свідоцтво про право на спадщину, відповідно до цього позивачка вважається такою, що прийняла спадщину після смерті матері, а тому в частині позову про встановлення факту прийняття спадщини позивачкою суд вважає за необхідне - відмовити. Відповідно ст.1223 ЦК України право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Відповідно ст.1261 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом, і має право на успадкування майна померлої матері [PERSON] Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed