overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи позов тим, що від шлюбу з відповідачем вони мають спільну дитину - дочку [PERSON], [INFO], яка повністю перебуває на її утриманні. На даний час шлюбних відносин з відповідачем вона не підтримує, проживає з дитиною окремо, але відповідач коштів на утримання дитини не надає. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги і просила суд стягнути з відповідача кошти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку починаючи з 15.10.2008р і до досягнення нею повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю і пояснив, що він згоден платити аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши зібрані по справі докази суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних міркувань: Як вбачається з свідоцтва про народження[NUMBER] від 22.05.2001 року сторони мають спільну неповнолітню дитину, а саме дочку [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні встановлено, що неповнолітня [PERSON] перебуває на утриманні позивачки, що підтверджується наданою довідкою від 15.10.2008 року за №604 Загребельської сільської ради та показами самих сторін. У відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її батька (матері). Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом . Згідно ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином ,аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити і стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 15.10.2008р і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача держмито в сумі 51грн. на користь держави та 7,50 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді. Відповідно до ст.367 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми аліментів за один місяць..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-02 00:00:00

01.08.2008р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що шлюбні відносини припинені з січня 1992 року по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейне життя, постійних сварок. У судове засідання позивач не з’явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. У судове засідання відповідачка не з’явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. На підставі ст.169ЦПК України справа слухалася за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06 листопада 1986року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами припинені з січня 1992 року по причині несумісності характерів, різних поглядів на життя, що призвело до втрати почуття кохання та взаємоповаги. Таким чином, суд вважає, що їх сім’я розпалася і зберегти її неможливо, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Згідно ст. ст. 110, 112 СК України позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них і мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-02 00:00:00

24.10.2008 року [PERSON] звернувся до суду з вказаною заявою. Посилався на те, що 19.08.2008 р. помер його батько [PERSON] , від якого у спадок залишився житловий будинок [ADDRESS] та земельна ділянка за цією ж адресою. Звернувся із заявою до державної нотаріальної контори для прийняття спадщини, де з'ясувалося, що є розбіжності у написанні по батькові у документі, що встановлює її особу і правовстановлюючому документі на земельну ділянку. Так, по батькові спадкодавця «Єрофійович», а у виданому йому Державному акті на право приватної власності на землю «Єфремович». Зазначив, що ця обставина є перешкодою для успадкування майна у визначеному законом порядку, а тому просив встановити факт належності його батькові за життя виданого йому Державного акту на право власності на землю. В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Заслухавши пояснення заявника і представника заінтересованої особи, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 19 серпня 2008 р. у місті Нова Одеса Миколаївської області помер [PERSON] . Зі спадкового майна є, зокрема, земельна ділянка площею 0,2659 га, що розташована на території Новоодеської міської ради Миколаївської області, для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, на яку 15.02.1994 р. видано Державний акт на право приватної власності на землю ( [NUMBER] ) на ім'я [PERSON] . Зі змісту копії паспорта спадкодавця і свідоцтва про смерть випливає, що його прізвище ім'я та по батькові за життя було [PERSON] . Зазначене узгоджується з копією свідоцтва про народження заявника, де в графі батьки, батьком записано: [PERSON] . За таких обставин суд дійшов висновку, що вказані розбіжності в написанні по батькові спадкодавця у правовстановлюючому документі на право власності на земельну ділянку та в документі, що посвідчує її особу виникли в результаті помилкового запису при видачі зазначеного Державного акту, і визнає той факт, що спірний Державний акт на право власності на землю належить спадкодавцю, а вказаними розбіжностями у вищезгаданих правовстановлюючих документах порушується право заявника на своєчасне успадкування спірного майна, яке підлягає відновленню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 20.11.1999р., який був зареєстрований відділом РАГС Суворовської районної адміністрації виконкому Одеської міської Ради, актовий запис № 1092. Від сумісного життя сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] року народження. Позивачка стверджує, що із чоловіком вони припинили подружні відносини, спільного господарства не ведуть. Примирення, за твердженням позивачки неможливо. Вона вважає, що шлюб із відповідачем розпався, подальше сімейне життя і збереження сім'ї неможливо, оскільки вони втратили один до одного почуття любові і поваги. Майнового спору немає. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, та пояснила, що шлюб фактично розпався, подружні відносини не підтримуються, і збереження сім'ї неможливо. Відповідач в судове засідання з'явився, позов визнав, та пояснив, що дійсно подружні відносини не підтримуються, і збереження сім'ї неможливо. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку про те, що в сім'ї склалися ненормальні відносини. Сторони подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Збереження сім'ї, за твердженням сторін, неможливе, оскільки вони втратили один до одного почуття любові і поваги. При таких обставинах суд вважає, що сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена, в зв'язку із чим позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 18.10.2002 року, який був зареєстрований відділом РАГС Суворовського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 907. Від сумісного життя сторони мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO] року народження. Позивачка стверджує, що із чоловіком вони припинили подружні відносини, спільного господарства не ведуть. Примирення, за твердженням позивачки неможливо. Вона вважає, що шлюб із відповідачем розпався, подальше сімейне життя і збереження сім'ї неможливо, оскільки вони втратили один до одного почуття любові і поваги. Майнового спору немає. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, та пояснила, що шлюб фактично розпався, подружні відносини не підтримуються, і збереження сім'ї неможливо. Відповідач в судове засідання з'явився, позов визнав, та пояснив, що дійсно подружні відносини не підтримуються, і збереження сім'ї неможливо. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку про те, що в сім'ї склалися ненормальні відносини. Сторони подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Збереження сім'ї, за твердженням сторін, неможливе, оскільки вони втратили один до одного почуття любові і поваги. При таких обставинах суд вважає, що сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена, в зв'язку із чим позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на двох неповнолітніх дітей. Пояснила, що 12 грудня 1998 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] і від цього шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею і знаходяться на її утриманні. [PERSON] на теперішній час разом із сім`єю не мешкає і матеріальної допомоги на утримання своїх дітей не надає, хоча він є фізично здоровий, працездатний і матеріально забезпечений чоловік. Просила стягнути з чоловіка на свою користь аліменти на дітей: [PERSON] та [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі по 200 грн. кожному щомісячно до повноліття дітей. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивачки визнав в повному обсязі. Пояснив, що згоден виплачувати аліменти на своїх дітей: [PERSON] та [PERSON] по 200 грн. кожному щомісячно до їх повноліття. Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Із ксерокопії свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON] видно, що їх батьком є [PERSON] Ст. 180 Сімейного Кодексу України передбачає що, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При ухиленні батьків від цього обов'язку, кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку. Із довідок № 383 та № 382 від 24.09.2008 року, наданих Світличненською сільською Радою Золочівського району Харківської області видно, що [PERSON] проживає разом із своїми дітьми , які знаходяться на її утриманні. Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] хронічних захворювань не має, непрацездатних батьків не має, стягнень по виконавчим листам з відповідача не здійснюється. У зв'язку з наведеним, з урахуванням вище зазначених обставин, які мають істотне значення по справі, суд вважає, що відповідач [PERSON] за своїм станом здоров'я та матеріальним становищем взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання своїх малолітніх дітей. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути і судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-02 00:00:00

ЗАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що згідно кредитного договору № HAXRRX17100280 від 08.10.2007 року відповідачу був наданий кредит в сумі 1710,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 07.10.2008 року. Взятих на себе зобов'язань відповідач не виконує, в зв'язку з чим, станом на 24.07.2008 року виникла заборгованість у розмірі 2059,37 грн., а саме: заборгованість за кредитом - 1573.56 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 92,46 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 335,20 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 58,15 грн., тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 2059,37 грн., сплачене держмито в сумі 51,00 грн. та сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн. Представник позивача ЗАТ КБ «ПриватБанк» - Мучкіна Л.М. у судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання був повідомлений своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомив. Тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд дійшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно типового договору № HAXRRX17100280 від 08.10.2007 року, укладеного з відповідачем, він отримав кредит, договір відповідачем не виконується. Із розрахунку заборгованості вбачається, що борг у відповідача станом на 24.07.2008 року складає 2059,37 грн., а саме: заборгованість за кредитом - 1573.56 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 92,46 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 335,20 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 58,15 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Оскільки відповідач вчасно, та належним чином не виконував умови договору і заборгованість за кредитним договором на день звернення позивача до суду складає 2059,37 грн., тому суд вважає за необхідне стягнути вказану заборгованість на користь позивача. З огляду на вищевикладене, перевіривши матеріали справи, враховуючи думку представника позивача, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що відлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача сплачене держмито на користь позивача у розмірі 51,00 грн., як з особи винної у виникненні спору у суді. Згідно ст. 81 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь позивача сплачені витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду цивільної справи у сумі 30,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-02 00:00:00

ЗАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що згідно кредитного договору № HAXRRX08510195 від 01.12.2007 року відповідачу був наданий кредит в сумі 1798,76 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 01.12.2008 року. Взятих на себе зобов'язань відповідач не виконує, в зв'язку з чим, станом на 28.07.2008 року виникла заборгованість у розмірі 2313,42 грн., а саме: заборгованість за кредитом - 1798,80 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 102,14 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 352.56 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 59,92 грн., тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 2313,42 грн., сплачене держмито в сумі 51,00 грн. та сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн. Представник позивача ЗАТ КБ «ПриватБанк» - Мучкіна Л.М. у судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання був повідомлений своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомив. Тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд дійшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно типового договору № HAXRRX08510195 від 01.12.2007 року, укладеного з відповідачем, він отримав кредит, договір відповідачем не виконується. Із розрахунку заборгованості вбачається, що борг у відповідача станом на 28.07.2008 року складає 2313,42 грн., а саме: заборгованість за кредитом - 1798,80 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 102,14 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 352.56 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 59,92 грн., тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 2313,42 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Оскільки відповідач вчасно, та належним чином не виконував умови договору і заборгованість за кредитним договором на день звернення позивача до суду складає 2313,42 грн., тому суд вважає за необхідне стягнути вказану заборгованість на користь позивача. З огляду на вищевикладене, перевіривши матеріали справи, враховуючи думку представника позивача, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що відлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача сплачене держмито на користь позивача у розмірі 51,00 грн., як з особи винної у виникненні спору у суді. Згідно ст. 81 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь позивача сплачені витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду цивільної справи у сумі 30,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-02 00:00:00

23.09.2008р. Ясинуватське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства (далі - ЯВУВКГ) звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги, обґрунтувавши свої вимоги тим, що згідно до Законів України «Про питну воду та водопостачання» та «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг по централізованому опаленню, постачанню холодної та гарячої води та водовідведення, ЯВУВКГ взяв на себе зобов'язання щомісячно і в повному обсязі забезпечити відповідачів послугами по постачанню холодної води та водовідведенню, а відповідачі повинні сплачувати щомісячно за надані послуги. Позивач надав зазначені послуги відповідачам, а останні в період з 01.10.2006 року по 01.08.2008 року в повному обсязі їх не сплатили, у зв'язку з чим мають заборгованість в сумі 2204,72 грн., яку позивач просив стягнути в судовому порядку. У судовому засіданні представник позивача Кобзар Т.В. підтримала заявлені вимоги в повному обсязі і просила стягнути з відповідачів заборгованість в сумі 2204,72 грн. та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча про день і місто розгляду справи повідомлялися належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог , суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст.68 ЖК України наймач зобов'язаний вчасно вносити плату за комунальні послуги, а згідно ст.64 ЖК України, повнолітні члени родини наймача несуть солідарну з ним відповідальність. Судом установлено, що відповідачі мешкають [ADDRESS], складом сім`ї чотири повнолітні особи (а.с.3), згідно особистого рахунку (а.с.4) за вказаний період їм нараховано 2426,41 грн., сплачено відповідачами 221,69 грн., тому вони мають заборгованість у сумі 2204,72 грн., яка підлягає стягненню. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (а.с.1). Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача на користь держави (а.с.6) На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить суд постановити рішення про стягнення з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором в сумі 58260,94 грн., а також понесені судові витрати. Мотивує позов тим, що згідно кредитного договору банк надав відповідачу [PERSON] строком на 36 місяців гроші у розмірі 50000 грн. Відповідно до умов договору плата за користування була встановлена з розрахунку 25% річних. [PERSON] виступила як поручитель за забезпечення виконання зобов»язань [PERSON] перед банком. Однак відповідачі не виконуть умови договору, не погашають заборгованість. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, пояснив, що згідно умов договору вони мають право витребовувати дострокового погашення суми кредиту, а відсотки, пеню та штрафні санкції тільки з урахуванням на момент подачі позову до суду. Відповідачі в судове засідання не з»явились, про місце, день та час розгляду справи повідомлялись належно, причини неявки суду не відомі, тому суд вважає можливим слухати справу за їх відсутності та постановити заочне рішення згідно ст.224 ЦПК України. Вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов»язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах,встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. 14.04.2008р. між ЗАТ «Кредит Європа Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір на суму 50000 грн. з виплатою 25 % річних. Поручителем за даним договором є [PERSON] ( а.с.10-15). Також відповідно до кредитного договору за порушення строків повернення кредиту , сплати відсотків відповідач має сплатити позивачу пеню за кожний день прострочення платежу 1% від суми простроченого платежу. Видача кредиту підтверджується випискою по особовому рахунку( а.с.19) Згідно графіку платежів , який є невід»ємною частиною договору, погашення кредиту здійснюється щомісячно рівними частинами в сумі 1987,99 грн. Однак, станом на серпень 2008р. загальна сума заборгованості позичальника перед банком становить 58260,94 грн., у тому числі: непогашений кредит- 50000 грн., несплачені відсотки- 4112,15 грн., несплачена пеня -3677,78 грн. Відповідно до ст.625 ЦК України позичальник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання, а кредитний договір відповідно до ст.629 ЦК України є обов»язковим для виконання сторонами. Сплата неустойки передбачена ст.611, 624 ЦК України. Згідно ст.554 ЦК України в разі невиконання зобов»язання боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач не погасив заборгованість, визнав позов, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України підлягають відшкодуванню понесені та документально підтверджені вимоги позивача про стягнення судових витрат в розмірі 582,61 грн. держмита та 30 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved