Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-26 00:00:00

позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять визнати недійсним договір іпотеки земельної ділянки[ADDRESS], укладений 17 лютого 2006р. між [PERSON]та Акціонерним комерційним банком "Форум" та посвідчений приватним нотаріусом київського міського нотаріального округу Колесник С.А. за реєстровим № 803, а також скасувати заборону відчуження зазначеної земельної ділянки, накладену 17 лютого 2006р. приватним нотаріусом київського міського нотаріального округу Колесник С.А. за реєстровим № 804, посилаючись на те, що вказаний договір було укладено з порушенням вимог ст.ст. 203, 215 ЦК України та ст. 5 Закону України "Про іпотеку". Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачі зазначають, що в травні 1997р. придбали у [PERSON]. будинок [ADDRESS] , і судовим рішенням від 8 грудня 2003р. було визнано, що до них також перейшло право користування вказаною земельною ділянкою. Позивачі вказують, що 22 березня 2005р. звернулися до Київської місь-кої ради із заявою про передачу у приватну власність земельної ділянки[ADDRESS] для будівництва, експлуатації та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, і 6 жовтня 2005р. на засіданні земельної комісії Київської міської ради було погоджено питання про передачу їм у приватну власність зазначеної земельної ділянки. Однак на початку березня 2006р. їм стало відомо, що 02 лютого 2006р. Головним управлінням земельних ресурсів КМДА було видано державні акти на право приватної власності на земельну ділянку [ADDRESS] на ім'я [PERSON]., а також на земельну ділянку [ADDRESS] на ім'я [PERSON]., а земельна ділянка, яка перебуває у їх користуванні, була безпідставно поділена на дві земельні ділянки. Позивачі стверджують, що вказані державні акти на земельні ділянки видані за відсутністю рішення Київської міської ради про передачу земельних ділянок у власність, без вилучення земельної ділянки з їх користування, та на земельну ділянку, яка перебуває у їх користуванні. Позивачі вважають, що відповідачка [PERSON]. не набула права влас-ності на земельну ділянку [ADDRESS], тому не мала закон-них підстав для укладення з АКБ "Форум" договору іпотеки, предметом якого є зазначена земельна ділянка, і вказаний договір порушує їх права, як користувачів земельної ділянки. Представник позивачів та представник позивачки [PERSON]. у судовому засіданні позов та його підстави підтримали, додавши, що судове рішення, на підставі якого відповідачка [PERSON]. отримала державний акт на зазначену земельну ділянку, скасоване, а ухвалою Печерського районного суду м. Києва допущено поворот виконання постанови Печерського район-ного суду м. Києва по справі № 2-а-103/2006 від 17 січня 2006р. шляхом зобов'язання управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради Київської міської державної адміністрації скасувати Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,1га по [ADDRESS], виданий 02 лютого 2006р. [PERSON]., і згідно повідомлення Головного управління земельних ресурсів КМДА вказана ухвала суду вико-нана, тому відповідачка не має права власності на спірну земельну ділянку і не має законних підстав на розпорядження нею. Представник відповідачки [PERSON]. у судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на те, що укладаючи договір іпотеки [PERSON]. була власником земельної ділянки, яка є предметом вказаного договору, на підста-ві державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, і у встановленому законом порядку вказаний акт не визнано недійсним, тому відповідачкою не було порушено вимоги ч. 1 ст. 5 Закону України "Про іпотеку". Крім того, представник відповідачки вважає, що договір іпотеки не мо-же бути самостійно визнаний недійсним, так як є похідним від договору кре-диту, який забезпечує, і який сторонами не оспорюється. Також представник відповідачки стверджує, що позивачі не довели у судовому засіданні, що мають право на користування земельною ділянкою, площею 1820кв.м., так як це суперечить вимогам ст.ст.30 та 67 Земельного Кодексу України, який діяв на момент укладення договору купівлі-продажу будинку по [ADDRESS] Представник відповідачки вважає, що позивачі не мають права на користування земельною ділянкою [ADDRESS], так як не мають документу, який підтверджує дане право, а будинок, власником якого вони були, знесено, тому їх право власності припинено. Представник відповідача АКБ "Форум" та третя особа приватний нотаріус Колесник С.А. у судове зсідання не з'явилися, про час та дату судового засідання були повідомленні належним чином, причини неявки суду не повідомили, тому суд визнав за можливе провести розгляд справи у відсутність представника відповідача АКБ "Форум" та третьої особи. Вислухавши сторони, вивчивши надані документи, судом встановлено, що 17 лютого 2006р. між [PERSON]. та Акціонерним комерційним банком "Форум" був укладений договір іпотеки, предметом якого є земельна ділянка, площею 0,0993га, яка знаходиться у [ADDRESS], і яка нале-жить Іпотекодавцю на праві власності на підставі Державного акту, виданого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) 2 лютого 2006р. (с.с.100-101 т.1). Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Київського місь-кого нотаріального округу Колесник С.А., а також цим нотаріусом накладена заборона на відчуження вказаної вище земельної ділянки (с.с.101 зворот т.1). Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про іпотеку" предметом іпотеки можуть бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за умови, що нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація. У судовому засіданні встановлено, що Державний акт на право влас-ності на земельну ділянку, площею 0,0993га, по [ADDRESS] був виданий [PERSON]. 2 лютого 2006р. на підставі Постанови Печерського районного суду м. Києва від 17 січня 2006р. (с.с.72 т.1). Постановою судової колегії в цивільних справах апеляційного суду м. Києва від 3 травня 2006р. постанова Печерського районного суду м. Києва від 17 січня 2006р. була скасована і відмовлено у задоволені позову [PERSON]. до Київської міської ради та Головного управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації про зобов'язання прийняти рішення та спонукати видати державний акт, а Постановою Верховного Суду України від 18 березня 2008р. скасовані всі судові рішення по зазначеній справі, у тому числі і Постанова Печерського районного суду м. Києва від 17 січня 2006р. і провадження за позовом [PERSON]. закрито (с.с.63-64 т.2). Таким чином, судове рішення, на підставі якого відповідачка [PERSON]. отримала документ на право власності на земельну ділянку по [ADDRESS], скасоване, і відсутні правові підстави, на яких [PERSON]. отримала право власності на земельну ділянку. При цьому у судовому засіданні не було надано доказів у підтверджен-ня того, що [PERSON]. земельна ділянка [ADDRESS] була передана у власність відповідно до положень ст. 116 Земельного Кодексу України. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26 червня 2008р. допущено поворот виконання постанови Печерського районного суду м. Киє-ва від 17 січня 2006р. шляхом зобов'язання Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київського міської ради - Київської міської державної адміністрації скасувати Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, площею 0,1га по [ADDRESS], виданий 2 лютого 2006р. [PERSON](с.с.66 т.2). Згідно повідомлення Головного управління земельних ресурсів вико-навчого органу Київського міської ради - Київської міської державної адміністрації від 6 серпня 2008р., Державний акт, виданий [PERSON]., скасований, про що зроблені відповідні записи у книзі реєстрації державних актів на право власності на земельні ділянки та у автоматизованій системі ПК "Кадастр" (с.с.141 т.2). Таким чином, у відповідачки [PERSON]. відсутнє право власності на земельну ділянку, площею 0,0993га, по [ADDRESS] Твердження представника відповідачки про те, що право власності [PERSON]. на зазначену вище земельну ділянку підтверджується відміткою у її паспорті та самим Державним актом, і тим, що вказаний Державний акт не визнаний недійсним у встановленому законом порядку, суд вважає безпід-ставним, оскільки відмітка у паспорті [PERSON]. та Державний акт, вчинені на підставі судового рішення, яке скасоване і не існує, а визнавати Державний акт недійсним у судовому порядку потреби не має, так як він скасований у визначеному процесуальним законом порядку через поворот виконання судового рішення. Крім того, представником відповідачки суду не надано доказів у підтвердження того, що право власності відповідачки [PERSON]. на зазначену вище земельну ділянку, зареєстровано у відповідних органах реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набра-ло законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. З наданих суду матеріалів вбачається, що рішенням Печерського ра-йонного суду м. Києва від 8 грудня 2003р., ухвалою апеляційного суду м. Києва від 5 березня 2004р., рішенням Верховного Суду України від 28 травня 2008р. встановлено, що позивачі [PERSON]на законних підставах 30 травня 1997р. придбали будинок [ADDRESS], який розташований на земельній ділянці, площею 1820кв.м., і їх право власності зареєстровано у Київському БТІ. Крім того, у рішенні Верховного Суду України зазначено, що відповідно до ч.1 ст. 30 ЗК України в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення, якщо інше не перед-бачено в договорі відчуження. Оскільки перехід права власності на спірний будинок до [PERSON] відбувся на підставі договору купівлі-продажу, то з моменту укладення договору до них перейшло і право користування земельною ділянкою розміром 1820кв.м. по [ADDRESS]. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 116 ЗК України передача у власність земе-льних ділянок, що перебувають у власності або користуванні інших громадян провадиться лише шляхом вилучення (викупу) їх в порядку встановленому законом. Оскільки за встановленим чинним законодавством порядком не було вилучено у землекористувачів [PERSON] спірна земельна ділянка, їх права, видачею [PERSON]. державного акта, порушені, тому вони підлягають захисту. Враховуючи положення ч.3 ст. 61 ЦПК України, вищевикладені обста-вини не підлягають доказуванню заново, і суд вважає встановленим, що позивачі [PERSON] мають право користування земельною ділянкою [ADDRESS], площею 1820кв.м. Згідно п. 5.1. Договору іпотеки, укладеного між [PERSON]. та АКБ "Форум" Іпотекодержатель набуває права задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки у випадках невиконання Основного зобов'язання, або порушення порядку його виконання, та в інших випадках, передбачених Основним зобов'язанням, цим договором та чинним законодавством України. Таким чином, при невиконанні [PERSON]. договору кредиту, земельна ділянка, яка є предметом спірного договору іпотеки, може бути реалізована АКБ "Форум", чим будуть порушені права користувачів земельної ділянки - позивачів [PERSON]х, тому суд вважає, що позивачі мають законні підстави для оспорення вказаного договору. Крім того, накладена приватним нотаріусом заборона на відчуження земельної ділянки, порушує права позивачів на отримання земельної ділянки у приватну власність. Враховуючи викладене, суд вважає, що посилання представника відпо-відачки [PERSON]. на те, що позивачі у судовому засіданні не довели своє право на користування вище вказаною земельною ділянкою та право на пред'явлення даного позову, є необґрунтованим. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Оскільки у судовому засіданні встановлено, що [PERSON]. не є власником земельної ділянки по [ADDRESS], вона не мала законних підстав для укладення договору іпотеки, предметом якого є вказана земельна ділянка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 Закону України "Про іпотеку", тому суд вважає необхідним визнати вказаний договір іпотеки недійсним. Посилання представника відповідачки [PERSON]. на те, що на момент укладення договору іпотеки [PERSON]. мала право власності на спірну земельну ділянку, не може бути підставою для відмови у задоволені позову, так як позивачі [PERSON], маючи право користування даною земельною ділянкою і висловивши своє бажання на отримання її у приватну власність у встановленому законом порядку (с.с.28), з об'єктивних причин не мали мож-ливість оформити своє право власності та користування земельною ділянкою, тому їх порушені права підлягають захисту. Крім того, з наданої суду копії кадастрової справи вбачається, що на момент виготовлення проектної документації про відведення земельної ділянки [PERSON]. за її замовленням, останній було відомо, що Київським БТІ видано довідку про те, що на вказаній земельній ділянці зареєстровано будинок, який належить [PERSON] (с.с.149-179 т.1), тому вимога про передачу їй у власність земельної ділянки, яка перебуває у користуванні інших осіб, є незаконною. При цьому, після скасування судового рішення, на підставі якого відпо-відачка [PERSON]. отримала Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, та закриття провадження по справі, [PERSON]. не звернулася з повторним позовом до суду у встановленому законом порядку. Враховуючи визнання судом недійсним договору іпотеки, суд вважає необхідним скасувати і заборону відчуження земельної ділянки по [ADDRESS], накладену приватним нотаріусом у результаті посвідчення вказаного договору іпотеки. На підставі викладеного,

Outcome: approved