Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-07 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про визнання права власності на земельну частку у порядку спадкування посилаючись на те, що [INFO], помер його батько, [PERSON], якому на праві особистої власності належала земельна ділянка розміром 5,3621 га, розміщена на землях [ADDRESS] відповідно до Державного акту на землю серії [NUMBER]. Після його смерті спадкоємцями на спадкове майно є позивач та його мати, [PERSON], яка від прийняття спадщини відмовилась на його користь і не бажає її приймати в подальшому. Інших спадкоємців у батька позивача не було. Позивач зазначив, що не зміг у встановлений законом строк оформити спадщину в нотаріальній конторі, так як у нього не було паспорту, його позивачу видали тільки 10 липня 2008 року. На підставі викладеного, позивач прохає суд, визнати поважною причину пропуску ним, [PERSON] строку для прийняття спадщини та визнати за ним право власності у порядку спадкування на земельну ділянку розміром 5,3621 га, розміщену на землях [ADDRESS] відповідно до Державного акту на землю серії [NUMBER] після смерті батька, [PERSON], який помер [INFO]. Витребувати з Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області спадкову справу [PERSON], який помер [INFO]. У судовому зсіданні позивач підтримав позов у повному обсязі та прохав його позовну заяву задовольнити у повному обсязі. Відносно пропуску строку для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, позивач у своїх поясненнях вказав, що вважає її поважною, оскільки в нього не було паспорту, тобто документу, який би посвідчував його особу. Паспорт він отримав лише 10 липня 2008 року. Крім того, позивач прохав суд не стягувати з відповідача на його користь понесені ним при зверненні до суду з даним позовом судові витрати. Відповідач вказала, що позов позивача визнає в повному обсязі і вважає його таким, що підлягає задоволенню, так як ті обставини, які позивачем викладено в позові, відповідають дійсності. Крім того, відповідач вказала, що а ні вона особисто, а ні позивач не зверталися до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини з заявами про прийняття спадщини чи відмови від неї. Третьою особою не забезпечено явку свого представник а у судове засідання, тоді як про день, час та місце розгляду справи, судом повідомлені своєчасно та належним чином, про що свідчить розписка про отримання судової повістки. Проте, до Лозівського міськрайонного суду Харківської області, 08 жовтня 2008 року, Лозівською державною нотаріальною конторою подано лист, в якому зазначено, що по даній цивільній справі, після смерті [PERSON], померлого [INFO], спадкова справа не заводилась. Судом встановлені такі акти та відповідні їм правовідносини. З огляду на ксерокопію свідоцтва про смерть (а.с.№12), вбачається, що [PERSON], помер [INFO]. З огляду на ксерокопію Державного Акту на право приватної власності на землю виданого громадянину України (а.с.№13), вбачається, що 25 грудня 2002 року, [PERSON]було видано Державний Акт на право приватної власності на землю виданого громадянину України, загальною площею 5,3621 га, яка розташована на території[ADDRESS] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач зазначав, що після смерті його батька, спадкоємцями першої черги за законом є він та його мати - [PERSON]. Відносно викладеного, необхідно зазначити, що відповідно до ксерокопії свідоцтва про одруження (а.с.№16) вбачається, що дійсно, [PERSON]спадкодавець по справі та відповідач -[PERSON]., перебували між собою у зареєстрованому шлюбі з 20 жовтня 1976 року. Підтвердженням того, що позивач є сином померлого [PERSON] свідчить ксерокопія свідоцтва про народження. Отже вищевикладене свідчить про те, що позивач по справі є спадкоємцем першої черги за законом на спадкове майно, яке залишилося після смерті - [PERSON], померлого [INFO]. Відносно позовної вимоги позивача про визнання поважною причину пропуску строку для звернення до Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області з заявою про прийняття спадщини, судом було зґясовано, що дійсно, паспорт позивач отримав лише 10 липня 2008 року про що свідчить наявна в матеріалах справи ксерокопія даного паспарту (а.с.№5-7). Оскільки, для заведення спадкової справи за заявою позивача, останньому, в підтвердження його особи, потрібно було надати паспорт, то в звґязку з відсутністю такого, він не мав можливості його надати до Лозівської Державної нотаріальної контори Харківської області, бо отримав даний документ лише 10 липня 2008 року, тому суд вважає, що позивач з поважної причини пропустив встановлений законом шестимісячний строк для звернення з заявою при прийняття спадщини до Лозівської державної нотаріальної контори. Оскільки, згідно до частини 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тому суд знаходить позовні вимоги позивача в цій частині такими, що підлягають задоволенню. Відносно позовних вимог позивача про визнання за ним права власності на спадкове майно у вигляді земельної ділянки, розташованої на території Краснопавлівської селищної ради, КСП «Краснопавліський», судом було зґясовано, що позивач взагалі не звертався до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, в звґязку з чим, спадкова справа не заводилася, після смерті [PERSON], померлого [INFO], підтвердженням чого є лист Лозівської державної нотаріальної контори від 08 жовтня 2008 року. Стосовно викладеного, необхідно зазначити, що відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування вказано, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в частині визнання за ним права власності на земельну ділянку у порядку спадкування. Згідно до п.6 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Із матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду було сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи на суму 30 гривень 00 копійок, про що надано квитанцію (а.с.№ 2), а також судовий збір (держмито) в сумі 53 грн. (а.с.№1) та на 154 грн. 23 коп. (а.с№23). Однак, як вже вище судом було зазначено, в судовому засіданні, 08 жовтня 2008 року, позивач, своєю усною заявою, прохав суд не стягувати на його користь з відповідача понесені ним судові витрати. Положенням ч. 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичний осіб, поданих відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Outcome: partial