overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-12 00:00:00

ВАТ ”Райфайзен Банк Аваль” в особі Волинської обласної дирекції звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що між [PERSON] та ВАТ ”Райфайзен Банк Аваль” 07.02.2007 року був укладений договір, згідно якого відповідачу був наданий споживчий кредит в сумі 2507,35 гривень строком на 18 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 28 % на рік. Відповідач, відповідно до умов договору свої зобов”язання не виконувала та станом на 15.07.2008 року заборгованість останньої перед позивачем складає 6389,09 гривень, а тому прохає стягнути з відповідача в користь позивача вказану суму заборгованості та судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, з підстав, викладених у заяві, прохає його задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, хоч завчасно та належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про отримання судової повістки. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов”язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов”язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з договору від 07.02.2007 року, укладеного між ВАТ ”Райфайзен Банк Аваль” та [PERSON] останній був наданий споживчий кредит в сумі 2507,35 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 28 % на рік. З представленого суду розрахунку заборгованості слідує, що борг відповідача перед позивачем складає 6389,09 гривень, а тому дану суму слід стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з платіжних документів позивачем при подачі позовної заяви до суду сплачено судовий збір в сумі 65,12 гривню, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 гривень, а дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-12 00:00:00

ВАТ ”Райфайзен Банк Аваль” в особі Волинської обласної дирекції звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що між [PERSON] та ВАТ ”Райфайзен Банк Аваль” 11.09.2007 року був укладений договір, згідно якого відповідачу був наданий споживчий кредит в сумі 5223,65 гривень строком на 18 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 28 % на рік. Відповідач, відповідно до умов договору свої зобов”язання не виконувала та станом на 11.07.2008 року заборгованість останньої перед позивачем складає 7149,18 гривень, а тому прохає стягнути з відповідача в користь позивача вказану суму заборгованості та судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, з підстав, викладених у заяві, прохає його задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, хоч завчасно та належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про отримання судової повістки. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов”язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов”язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з договору від 11.09.2007 року, укладеного між ВАТ ”Райфайзен Банк Аваль” та [PERSON] останній був наданий споживчий кредит в сумі 5223,65 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 28 % на рік. З представленого суду розрахунку заборгованості слідує, що борг відповідача перед позивачем складає 7149,18 гривень, а тому дану суму слід стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з платіжних документів позивачем при подачі позовної заяви до суду сплачено судовий збір в сумі 71,56 гривню, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 гривень, а дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-12 00:00:00

ВАТ ”Райфайзен Банк Аваль” в особі Волинської обласної дирекції звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що між [PERSON] та ВАТ ”Райфайзен Банк Аваль” 03.05.2007 року був укладений договір, згідно якого відповідачу був наданий споживчий кредит в сумі 2117,77 гривень строком на 18 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 28 % на рік. Відповідач, відповідно до умов договору свої зобов”язання не виконувала та станом на 11.07.2008 року заборгованість останньої перед позивачем складає 3564,45 гривень, а тому прохає стягнути з відповідача в користь позивача вказану суму заборгованості та судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, з підстав, викладених у заяві, прохає його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, не заперечує проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов”язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов”язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з договору від 03.05.2007 року, укладеного між ВАТ ”Райфайзен Банк Аваль” та [PERSON] останній був наданий споживчий кредит в сумі 2117,77 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 28 % на рік. З представленого суду розрахунку заборгованості слідує, що борг відповідача перед позивачем складає 3564,45 гривень, а тому дану суму слід стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з платіжних документів позивачем при подачі позовної заяви до суду сплачено судовий збір в сумі 51 гривню, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 гривень, а дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-12 00:00:00

ЗАТ комерційний банк „Приватбанк” в особі Волинської філії ЗАТ ”Приватбанк” звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що між [PERSON] та ЗАТ КБ ”Приватбанк” 07.02.2007 року був укладений договір, згідно якого відповідачу був наданий кредит в сумі 6000 доларів США, шляхом перерахування вказаної суми на картковий рахунок відповідача, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 24 % на рік. Відповідач, відповідно до умов договору свої зобов”язання не виконував та станом на 26.06.2008 року заборгованість останнього перед позивачем складає 21593,36 гривень, а тому прохає стягнути з відповідача в користь позивача вказану суму заборгованості та судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю, з підстав, викладених у заяві, прохає його задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоч завчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про отримання судової повістки. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов”язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов”язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з договору від 07.02.2007 року, укладеного між ЗАТ КБ ”Приватбанк” та [PERSON] останньому був наданий кредит в сумі 6000 доларів США шляхом перерахування вказаної суми на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік. З представленого суду розрахунку заборгованості слідує, що борг відповідача перед позивачем складає 21593,36 гривень, а тому дану суму слід стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з платіжних документів позивачем при подачі позовної заяви до суду сплачено судовий збір в сумі 215,93 гривні, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 гривень, а дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-12 00:00:00

Заявник звернулася з заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючих документів - свідоцтва про народження , свідоцтва про укладення шлюбу , трудової книжки , свідоцтва про народження сина . Як зазначено в заяві , встановлення даного факту їй необхідне для вирішення питання про призначення пенсії за віком . В судовому засіданні представник заявника підтримав свої вимоги. Представник заінтересованої особи - управління Пенсійного фонду України в Новосанжарському районі проти задоволення заявлених вимог не заперечує. Заслухавши пояснення представника заявника , представника заінтересованої особи , дослідивши матеріали справи , суд приходить до висновку , що заява підлягає задоволенню з наступних підстав . Заявник [PERSON] народилася [INFO] в селі Лозоватка Царичанського району Дніпропетровської області , що підтверджується паспортом [NUMBER], виданим Новосанжарським РВ УМВС України в Полтавській області 21.11.1996 року . Відповідно до ст. 256 ч. 1 п. 6 ЦПК України , суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі , прізвище , ім'я , по - батькові , місце і час народження якої , що зазначені в документі , не збігаються з ім'ям , по - батькові , прізвищем , місцем і часом народження цієї особи , зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті . Як вбачається з наданих заявницею зазначених документів , при їх видачі були допущені елементарні орфографічні помилки , зокрема і при перекладі з російської на українську мову . Так , в свідоцтві про одруження на російській мові « [PERSON]« з двома « л « , тоді як потрібно з одним « л « , і тоді « [PERSON]« на російській мові буде відповідати « [PERSON]« на українській . При видачі свідоцтва про народження синові [PERSON] [INFO], не правильно вказано по - батькові матері - « [PERSON]« замість « [PERSON]« . В атестаті про навчання в Дніпродзержинському професійно - торговому кулінарному училищі [NUMBER] не вірно зазначено прізвище « [PERSON]« замість « [PERSON]« . Трудова книжка від 27.10.1970 року виписана на російській мові « [PERSON]« , що повинно бути записано на українській мові як « [PERSON]« . 03.06.1973 року в Царичанському райбюро ЗАГС Дніпропетровської області заявниця зареєструвала шлюб з [PERSON] за актовим записом № 56 , з присвоєнням їй післяшлюбного прізвища « [PERSON]« . В суду не виникає сумнівів щодо належності зазначених документів , саме заявниці [PERSON].

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-12 00:00:00

Заявник звернулася з заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючих документів - свідоцтва про народження , свідоцтва про укладення шлюбу , трудової книжки , свідоцтва про народження сина . Як зазначено в заяві , встановлення даного факту їй необхідне для вирішення питання про призначення пенсії за віком . В судовому засіданні представник заявника підтримав свої вимоги. Представник заінтересованої особи - управління Пенсійного фонду України в Новосанжарському районі проти задоволення заявлених вимог не заперечує. Заслухавши пояснення представника заявника , представника заінтересованої особи , дослідивши матеріали справи , суд приходить до висновку , що заява підлягає задоволенню з наступних підстав . Заявник [PERSON] народилася [INFO] в селі Лозоватка Царичанського району Дніпропетровської області , що підтверджується паспортом [NUMBER], виданим Новосанжарським РВ УМВС України в Полтавській області 21.11.1996 року . Відповідно до ст. 256 ч. 1 п. 6 ЦПК України , суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі , прізвище , ім'я , по - батькові , місце і час народження якої , що зазначені в документі , не збігаються з ім'ям , по - батькові , прізвищем , місцем і часом народження цієї особи , зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті . Як вбачається з наданих заявницею зазначених документів , при їх видачі були допущені елементарні орфографічні помилки , зокрема і при перекладі з російської на українську мову . Так , в свідоцтві про одруження на російській мові « [PERSON] « з двома « л « , тоді як потрібно з одним « л « , і тоді « [PERSON]« на російській мові буде відповідати « [PERSON]« на українській . При видачі свідоцтва про народження синові [PERSON] [INFO], не правильно вказано по - батькові матері - « [PERSON]« замість « [PERSON]« . В атестаті про навчання в Дніпродзержинському професійно - торговому кулінарному училищі [NUMBER] не вірно зазначено прізвище « [PERSON] « замість « [PERSON]« . Трудова книжка від 27.10.1970 року виписана на російській мові « [PERSON] « , що повинно бути записано на українській мові як « [PERSON]« . 03.06.1973 року в Царичанському райбюро ЗАГС Дніпропетровської області заявниця зареєструвала шлюб з [PERSON] за актовим записом № 56 , з присвоєнням їй післяшлюбного прізвища « [PERSON]« . В суду не виникає сумнівів щодо належності зазначених документів , саме заявниці [PERSON].

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-12 00:00:00

Заявник звернулася з заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючих документів - свідоцтва про народження , свідоцтва про укладення шлюбу , трудової книжки , свідоцтва про народження сина . Як зазначено в заяві , встановлення даного факту їй необхідне для вирішення питання про призначення пенсії за віком . В судовому засіданні представник заявника підтримав свої вимоги. Представник заінтересованої особи - управління Пенсійного фонду України в Новосанжарському районі проти задоволення заявлених вимог не заперечує. Заслухавши пояснення представника заявника , представника заінтересованої особи , дослідивши матеріали справи , суд приходить до висновку , що заява підлягає задоволенню з наступних підстав . Заявник [PERSON] народилася [INFO] в селі Лозоватка Царичанського району Дніпропетровської області , що підтверджується паспортом [NUMBER], виданим Новосанжарським РВ УМВС України в Полтавській області 21.11.1996 року . Відповідно до ст. 256 ч. 1 п. 6 ЦПК України , суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі , прізвище , ім'я , по - батькові , місце і час народження якої , що зазначені в документі , не збігаються з ім'ям , по - батькові , прізвищем , місцем і часом народження цієї особи , зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті . Як вбачається з наданих заявницею зазначених документів , при їх видачі були допущені елементарні орфографічні помилки , зокрема і при перекладі з російської на українську мову . Так , в свідоцтві про одруження на російській мові « [PERSON]« з двома « л « , тоді як потрібно з одним « л « , і тоді « [PERSON]« на російській мові буде відповідати « [PERSON]« на українській . При видачі свідоцтва про народження синові [PERSON] [INFO], не правильно вказано по - батькові матері - « [PERSON]« замість « [PERSON]« . В атестаті про навчання в Дніпродзержинському професійно - торговому кулінарному училищі [NUMBER]не вірно зазначено прізвище « [PERSON]« замість « [PERSON]« . Трудова книжка від 27.10.1970 року виписана на російській мові « [PERSON]« , що повинно бути записано на українській мові як «[PERSON]« . 03.06.1973 року в Царичанському райбюро ЗАГС Дніпропетровської області заявниця зареєструвала шлюб з [PERSON] за актовим записом № 56 , з присвоєнням їй післяшлюбного прізвища « [PERSON]« . В суду не виникає сумнівів щодо належності зазначених документів , саме заявниці [PERSON].

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-12 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про стягнення невиплаченої заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки повного розрахунку при звільненні. Свої вимоги мотивує тим, що при звільненні з підприємства ВАТ Хлібозавод «Залізничник» з нею не був проведений повний розрахунок. Відповідач має заборгованість по заробітній платі в сумі 1322 грн.46 коп. Позивач просить задовольнити вимоги. Крім того просить стягнути середній заробіток за час затримки повного розрахунку в сумі 779 грн. 79 коп. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та пояснила, що вона працювала кондитером на ВАТ Хлібозавод «Залізничник». 18.06.08р. звільнилася з підприємства за згодою сторін. Повний розрахунок з нею не проведений до цього часу. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі у сумі 1322 грн. 46 коп., середньомісячний заробіток за час затримки повного розрахунку при звільненні в сумі 779,79 грн. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечує про сплату розрахункових коштів, але пояснив, що на даний час накладено арешт на рахунки підприємства і у них не має можливості виплатити кошти. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з слідуючих підстав: В підтвердження своїх вимог позивач надала слідуючі докази: · копію трудової книжки, де вказано, що [PERSON] прийнята до ВАТ Хлібозавод «Залізничник» кондитером, згідно наказу №11 від 01.04.2002р. та звільнена за згодою сторін за наказом №155 від 18.06.08р. (а.с.4). · Середньоденна заробітна плата позивача складає 23,63 грн. згідно довідки про середньоденну заробітну плату та заборгованість по зарплаті складає 1322,46 грн. (а.с.2,3). Згідно ч.1 ст.47 КзпП України, власник або уповноважений ним орган зобов»язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку, а також провести з ним розрахунок у день звільнення. Згідно ч.1 ст.117 КзпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у належні строки організація повинна виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, чого керівництво ВАТ Хлібозавод «Залізничник» не виконало. Позивач претендує на отримання 779 грн.79 коп. За 33 дні затримки ( 23,63 грн. Х 33= 779 грн.79 коп.) Тому, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, так як позивач довів позовні вимоги, а відповідач позов визнає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-12 00:00:00

Преславський психоневрологічний інтернат звернувся до суду з заявою про скасування рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 07.07.2006р. про визнання [PERSON] недієздатною. Представник заявника Саввова О.С. в ході судового розгляду справи на вимозі наполягала посилаючись на те, що 07.07.06р. Ленінським райсудом [PERSON] було визнано недієздатною. До Преславського інтернату [PERSON] була зарахована 28.11.06р., де і знаходиться до теперішнього часу. За час перебування в інтернаті стан здоров'я [PERSON] значно поліпшився, поновилася здатність усвідомлювати свої дії та керувати ними. Для здійснення останньою своїх прав просить скасувати рішення суду про визнання [PERSON] недієздатною. Представник зацікавленої особи - ради опіки та піклування Преславської сільради - в судове засідання не з'явився, надіславши заяву про розгляд справи без його участі. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши представника заявника, приходить до наступного. Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 07.07.2006р. [PERSON] було визнано недієздатною (а.с.12). З 28.11.06р. [PERSON] проживає у Преславському психоневрологічному інтернаті, якого призначено її опікуном (а.с.8). [PERSON] є інвалідом дитинста 2 групи (а.с.12). Статею 42 ЦК України передбачено, що за позовом опікуна суд поновлює цивільну дієздатність фізичної особи, яка була визнана недієздатною, і припиняє опіку, якщо буде встановлено, що внаслідок видужання або значного поліпшення її психічного стану у неї поновилась здатність усвідомлювати значення своїх дій, а згідно ч.3 ст.241 ЦПК України, на підставі відповідного висновку судово-психіатричної експертизи. Згідно висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 401 від 05.06.2008р., призначеної по справі, [PERSON] страждає хронічним психічним захворюванням у формі параноїчної шизофренії, в силу чого вона не може розуміти значення своїх дій та керувати ними (а.с.46-51). Заявник не надав суду ніяких доказів на спростування зазначеного висновку еспертизи. Враховуючи, що в ході розгляду справи встановлено, що [PERSON] внаслідок психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у задоволенні вимог заявника повинно бути відмовлено.

Outcome: dismissed