overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в Могилів-Подільський міськрайонний суд з заявою про встановлення факту родинних відносин, посилаючись на те, що [INFO] помер її батько [PERSON], а [INFO] померла її мати [PERSON]. На даний час заявниця має намір виїхати на постійне місце проживання до Російської Федерації, однак не може цього зробити так як при зібранні всіх необхідних документів з'ясувалося, що в свідоцтвах про смерть батьків їхнє прізвище вказано як "[PERSON]", а в її свідоцтві про народження, виданому повторно, її прізвище та прізвища батьків вказані як "[PERSON]". Просить суд встановити юридичний факт родинних відносин. В судовому засіданні заявниця [PERSON] вимоги, викладені в заяві, підтримала, просить суд задовольнити їх та встановити факт, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є однією особою, а також, що [PERSON], який помер [INFO], та [PERSON], яка померла [INFO], являються її батьками. Представник заінтересованої особи - Жашківського районного відділу РАЦСу в судове засідання не з'явився, однак надіслав письмове повідомлення, в якому просить справу розглянути без його участі. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона багато років працювала разом із заявницею і завжди знала, що її дівоче прізвище "[PERSON]". Свідок [PERSON] суду пояснив, що він являється чоловіком заявниці, під час реєстрації їхнього шлюбу її дівоче прізвище було "[PERSON]", а в повторно виданому свідоцтві про народження воно помилково вказано "[PERSON]". Заслухавши пояснення сторони, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданого відділом РАЦСу Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, [INFO] помер [PERSON]. У відповідності до свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого відділом РАЦСу Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, [INFO] померла [PERSON]. В свідоцтві про одруження дівоче прізвище заявниці також вказане як "[PERSON]" і, як пояснила в судовому засіданні сама заявниця, вказані померлі особи були її батьками. Після одруження прізвище заявниці стало "[PERSON]". 17 липня 2008 року відділом РАЦСу Жашківського районного управління юстиції Черкаської області їй було видано повторне свідоцтво про народження, в якому прізвища її батьків та її прізвище були невірно перекладені на українську мову та вказані як "[PERSON]". У зв'язку з цим виникли розбіжності в свідоцтвах про смерть батьків заявниці з її свідоцтвом про народження. Як пояснила в судовому засіданні заявниця, встановлення юридичного факту родинних відносин їй необхідно для виїзду на постійне місце проживання в Російську Федерацію. Зібрані в судовому засіданні докази дають суду підстави вважати, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є однією особою, а також, що [PERSON], який помер [INFO], та [PERSON], яка померла [INFO], являються її батьками. Зважаючи на викладене, суд встановлює дані юридичні факти і задовольняє заяву [PERSON], так як їх встановлення має для неї юридичне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-04 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовом до відповідача вказуючи в позовній заяві, що на праву власності вона має житловий будинок, розташований в [ADDRESS]. За час проживання у вказаному будинку вона, не маючи відповідного дозволу, самочинно збудувала сарай, вбиральню, свердловину, збільшила на 0,5 м загальну площу будинку та зменшила житлову площу будинку на 0,1 кв. м. Просить суд визнати за нею право власності на самочинно збудовані споруди, збільшену загальну площу на зменшену житлову площу будинку. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги і просить суд визнати за нею право власності на самочинно збудовані сарай -Б1, убиральню-Т1, свердловину -1, збільшену загальну площу будинку на 0,5 кв.м та зменшену житлову площу будинку на 0,1 кв.м. які розташовані [ADDRESS]. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Із довідки начальника Великоновосілківського БТІ від 1жовтня 2008 року висновку реєстратора КП «Великоновосілківське бюро технічної інвентаризації» вбачається, що позивачка самочинно збудувала сарай, убиральню, свердловину збільшила загальну площу житлового будинку та зменшила житлову площу будинку. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивачка самочинно, без відповідного дозволу виконавчої влади самочинно збудувала споруди, але так як вказані споруди не порушують будівельні норми, її вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного та ст. 376 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з дійсним позовом, в якому зазначає, що 01.07.2008 року відповідачка в с.Комсомольське м.Свердловська Луганської області на вул..Перемоги скоїла ДТП, внаслідок чого був пошкоджений автомобіль ВАЗ 211540 [NUMBER]який належить йому на праві власності. Постановою Свердловського міського суду від 04.07.2008 року відповідачка була притягнена до адміністративної відповідальності за ст..124 КпАП України у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців. Вказаному автомобілю були спричинені механічні ушкодження: розбитий передній бампер, змінені геометричні параметри растяжки передньої підвіски, розбита накладка лівої фари, розбита ліва блок-фара головного світла, ушкоджене лакокрасочне покриття капота. Згідно експертного авто-товарознавчого висновку вартість ремонту автомобіля становить 2836,81 грн. Ремонт проведений, але не відшкодований відповідачкою, яка від добровільної сплати ухиляється. У зв'язку з чим просить суд постановити рішення, яким стягнути з[PERSON] на його користь матеріальну шкоду у розмірі 2836,81 грн, вартість експертизи - 480 грн , судовий збір - 51 грн, судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи у сумі 30 грн. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги. Відповідачка позов визнала в повному обсязі. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ВАЗ 2103 [NUMBER] його власником є [PERSON] [PERSON]. володіє вказаним транспортним засобом на правовій підставі - згідно нотаріально посвідченої 15.05.2008 року довіреності [PERSON] , тому саме[PERSON] повинна відшкодувати заподіяну позивачеві шкоду. Постановою Свердловського міського суду від 04.07.2008 року відповідачка була притягнена до адміністративної відповідальності за ст..124 КпАП України у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців. Відповідно до висновку авто-товарознавчої експертизи від 17.07.2008 року, вартість матеріальної шкоди, спричиненої автомобілю ВАЗ 211540 [NUMBER] становить 2836,81 грн. Згідно квитанції філіалу „Свердловськ-Авто” ВАТ „Луганськ-Авто”, вартість зазначеної авто-товарознавчої експертизи становить 480 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. У зв'язку з вищевикладеним з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкоду у розмірі 2836,81 грн, вартість експертизи - 480 грн , судовий збір - 51 грн, судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи у сумі 30 грн. На підставі ст.1187 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що відповідач має заборгованість за спожиту теплову енергію та гаряче водопостачання в сумі 5421,14 грн., яку відповідач добровільно не погашає. А тому позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості в примусовому порядку. В судовому засіданні представник позивача по дорученню підтримала позовні вимоги. Відповідач в суді позов визнала, суму боргу не оспорює. Згідно п.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як вбачається з розрахункового листа абонента, копія якого надана позивачем, відповідач нерегулярно і не в повному розмірі вносила плату за послуги з опалення та гарячого водопостачання, що надавалися позивачем, в зв”язку з цим у неї утворилася заборгованість за вказані послуги в сумі 5421 грн.14 коп. за період з вересня 2005 року по серпень 2008 року включно. Згідно ст.20 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” від 24.06.2004 року споживач зобов”язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.18 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно ст.68 ЖК України наймач зобов”язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Суд вважає за можливе позов задовольнити, оскільки доданими до позовної заяви доказами підтверджується наявність у відповідача вказаної вище суми боргу, отже, визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі рішення Білоцерківської міської ради від 27.03.2008 року за № 671 позивач звільнений від сплати держмита на користь держави, відповідач звільнена від сплати держмита на підставі ст.4 п.18 Декрету КМ України “Про державне мито”. Згідно ст.ст.81,88 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача оплачені ним витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. згідно платіжного доручення № 1416. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що відповідач має заборгованість за спожиту теплову енергію та гаряче водопостачання в сумі 2741,45 грн., яку відповідач добровільно не погашає. А тому позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості в примусовому порядку. В судовому засіданні представник позивача по дорученню підтримала позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з”явився, про час розгляду справи попереджався належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутності не надав, а тому суд згідно ст.ст.224,225 ЦПК України за згодою позивача вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, що відповідач, яка проживає в [ADDRESS] і на ім”я якого відкрито особовий рахунок на квартиру, згідно наданого позивачем розрахунку має заборгованість за послуги з опалення та гарячого водопостачання перед КП “Білоцерківтепломережа” в сумі 2741 грн.45 коп. за період з жовтня 2005 року по серпень 2008 року включно. Згідно ст.20 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” від 24.06.2004 року споживач зобов”язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.18 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно ст.162 ЖК України плата за комунальні послуги в будинку /квартирі/, що належить громадянинові, береться за затвердженими у становленому порядку тарифами. Як вбачається з розрахункового листа абонента, копія якого надана позивачем, відповідач нерегулярно вносить плату за послуги з опалення та гарячого водопостачання, що надавалися позивачем, в зв”язку з цим у нього утворилася заборгованість за вказані послуги в сумі 2741 грн.45 коп. Суд вважає за можливе цю суму заборгованості стягнути з відповідача, як споживача вказаних вище послуг, на користь позивача, оскільки відповідач не виконує свої зобов”язання щодо своєчасної оплати наданих послуг. На підставі рішення Білоцерківської міської ради від 27.03.2008 року за № 671 позивач звільнений від сплати держмита на користь держави. Відповідно до п.5 Прикінцевих та перехідних положень до ЦПК України /в редакції 2004 року/ до набрання чинності законом, який регулює порядок сплати і розміри судового збору, судовий збір при зверненні до суду сплачується у порядку і розмірах, встановлених законодавством для державного мита. На підставі ст.ст.81,88 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути з відповідача витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. відповідно до платіжного доручення № 1949. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що відповідачі мають заборгованість за спожиту теплову енергію та гаряче водопостачання в сумі 4031,29 грн., яку відповідачі добровільно не погашають. А тому позивач просить суд стягнути з відповідачів вказану суму заборгованості в примусовому порядку. В судовому засіданні представник позивача по дорученню підтримала позовні вимоги. Відповідачі в суді позов визнали, суму боргу не оспорюють. Згідно п.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як вбачається з розрахункового листа абонента, копія якого надана позивачем, відповідачі, які є співвласниками квартири [ADDRESS], нерегулярно і не в повному розмірі вносили плату за послуги з опалення та гарячого водопостачання, що надавалися позивачем, в зв”язку з цим у них утворилася заборгованість за вказані послуги в сумі 4031 грн.29 коп. за період з листопада 2005 року по серпень 2008 року включно. Згідно ст.20 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” від 24.06.2004 року споживач зобов”язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.18 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно ст.360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов”язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів /обов”язкових платежів/, а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов”язаннями, пов”язаними із спільним майном. Суд вважає за можливе позов задовольнити і стягнути з відповідачів вказану вище заборгованість перед КП “Білоцерківтепломережа” в рівних частинах як співвласників вищезазначеної квартири, оскільки доданими до позовної заяви доказами підтверджується наявність у відповідачів вказаної вище суми боргу, отже, визнання позову відповідачами не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі рішення Білоцерківської міської ради від 27.03.2008 року за № 671 позивач звільнений від сплати держмита на користь держави, відповідачі звільнені від сплати держмита на підставі ст.4 п.18 Декрету КМ України “Про державне мито”. Згідно ст.ст.81,88 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути з відповідачів на користь позивача оплачені ним витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. згідно платіжного доручення № 1950. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-04 00:00:00

[PERSON] просить встановити юридичний факт, що вона є дочкою [PERSON], яка померла [INFO], обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона, як спадкоємець майна померлої, має право отримати спадщину після її смерті - земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку посвідчене Державним актом, [NUMBER]. У видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус їй відмовив, оскільки вона не могла надати необхідних документів для підтвердження родинних стосунків з померлою, так як в актовому записі про її народження ім'я матері помилково записане „[INFO]” замість „[INFO]”. В судовому засідання заявниця вимоги підтримала. Заінтересована особа - Переяслав-Хмельницька міська рада, - просила розгляд справи проводити без участі її представника, проти задоволення вимог заявниці не заперечувала. З письмових доказів, які маються в матеріалах справи встановлено наступне. З довідки №169/3-97 від 24.09.2008 р. виданої Відділом РАЦС Переяслав-Хм. міськрайонного управління юстиції вбачається, що [PERSON] народилася [INFO], її батьком є [PERSON], а матір'ю - [PERSON]. Згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER], [PERSON]. 10.04.1962 року уклала шлюб та змінила дівоче прізвище на прізвище чоловіка „[PERSON]”. З виписки із будинкової книги на домоволодіння [ADDRESS] вбачається, що [PERSON] була зареєстрована за вказаною адресою з 10.07.1959 року та проживала в ньому разом із [PERSON]. Згідно договору-дарування зареєстрованого в реєстрі за №1924 [PERSON] 18.07.1996 року подарувала [PERSON] вказаний житловий будинок з надвірними спорудами, з 30.07.1996 року вона значиться власником будинку. [PERSON] померла у віці 85 років, [INFO], що посвідчується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 15.07.1997 р. З копії державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] вбачається, що [PERSON] належало право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,590 га. Свідок [PERSON]. дала показання суду про те, що заявниця [PERSON] є рідною дочкою - [PERSON], яка померла [INFO]. Про це їй відомо, оскільки вона товаришує із [PERSON]. з третього класу школи. По місцю проживання її матір постійно звали „[INFO]”. Суд дійшов до висновку, що вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Факт родинних відносин [PERSON] та [PERSON] підтверджується випискою із будинкової книги в якому зазначено, що [PERSON] була прописана і проживала по [ADDRESS] разом із [PERSON]; копією договору дарування від 18.07.1996 р.; показаннями свідка [PERSON], яка підтвердила, що заявниця [PERSON] є рідною дочкою [PERSON]. Заявниця є спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї матері, тому факт про встановлення якого вона просить, має юридичне значення. На підставі ст.ст.1258,1261 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-04 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом до суду до відповідача про надання додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] року померла його рідна мати [PERSON], яка за життя склала заповіт на все своє майно на ім'я позивача. Після смерті останньої залишилось спадкове майно, а саме: жилий будинок, який розташований в [ADDRESS]. Позивач у встановлений законом шестимісячний строк не звернувся в державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини у зв'язку з тим, що він мав намір в останні дні вересня звернутися до наторіуса з даною заявою. Але 26 вересня 2008 року позивач захворів і перебував на стаціонарному лікуванні по 6 жовтня 2008 року. Тому він змушений звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання сторони не з'явились, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] року померла рідна мати позивача [PERSON] (а.с. 5). За життя остання склала заповіт на все своє майно на ім'я [PERSON] (а.с. 6). Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: жилий будинок, який розташований в [ADDRESS]. Позивач у встановлений законом шестимісячний строк не звернувся в державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини у зв'язку з тим, що він мав намір в останні дні вересня звернутися до наторіуса з даною заявою. Але з 26 вересня 2008 року по 6 жовтня 2008 року позивач хворів і перебував на стаціонарному лікуванні в Кіровоградському обласному кардіологічному диспансері, що підтверджується копією лікарняного листа (а.с. 7). Згідно ст. 1269 п.1 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та у відповідності до ст. 1270 п.1-2 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Відповідно строк для прийняття спадщини пропущений з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи встановлені обставини, суд вважає причини пропуску строку поважними та за доцільне встановити позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини терміном два місяці. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved