Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовною заявою, у якій вказує, що вона з 18.09.1993 року, з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 07.11.2005 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, але має можливість надавати матеріальну допомогу, так як він працює на ВП «шахта Довжанська-Капітальна», та отримує заробітну плату. Зараз позивачки важко одній матеріально утримувати неповнолітню дитину, яка є учнем гімназії №1. На користь інших осіб аліменти з відповідача не стягуються. У зв'язку з чим позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подачі заяви й до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги, наполягає на їх задоволенні. Відповідач позовні вимоги визнав, згоден на стягненні з нього аліментів в розмірі &frac14; частини заробітку на утримання неповнолітньої дитини. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, та представлені докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, які підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 180-183 СК України, мати та батько зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, встановлюється судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною 3 років. Згідно зі ст. 200 СК України, суд встановлює розмір аліментів у твердій грошовій сумі і (чи) у частині від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. При встановленні розміру аліментів з одного із батьків суд враховує можливість утримання дитини другим із батьків. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.09.1993 року, який був розірваний 07.11.2005 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, який не надає матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини. Зараз позивачки важко однієї матеріально утримувати неповнолітню дитину, а також встановлено що відповідач [PERSON] працює ВП «шахта Довжанська-Капитальна», отримує заробітну плату яка дозволяє утримувати неповнолітню дитину, інших дітей не має. У зв'язку з чим, суд вважає за необхідним стягнути з відповідача на користь позивачці аліменти на утримання неповнолітньої дитини, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, відповідно до ст. 191 СК України аліменти на утримання неповнолітньої дитини присуджуються з моменту пред'явлення позову, тобто з 13.08.2008 року. Згідно ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 84, 180-183, 191 СК України,

Outcome: approved