Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-05 00:00:00

Позивач 08.09.2008 року звернулася в суд із позовом до відповідача про визнання захист прав споживача. Підставою звернення до суду із позовом вважає те, що вона має у власності житловий будинок, розташований по вул.[ADDRESS], який вирішила газифікувати. В липні 2008 року вона звернулась до відповідача з письмовою заявою про газифікацію належного їй будинку. На заяву отримала лист відповідача від 21 липня 2008 року, в якому зазначено, що для під»єднання до існуючого газопроводу їй необхідно вступити в кооператив, сплативши дольову частку згідно з його статутом. При цьому вказано, що технічні умови будуть видані лише при наданні довідки голови кооперативу, затвердженої печаткою голови села. Тобто, фактично відмовлено в газифікації житлового будинку, оскільки, вона не є членом кооперативу по газифікації с.Зарубинці. Вважає такі дії відповідача незаконними, оскільки, в даному випадку має місце публічний договір, так як відповідач взяв на себе обов»язок виконувати роботи або надавати послуги кожному, хто до нього звернеться. Відповідно до ч.3 ст.633 ЦК України відповідач не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншими щодо укладення публічного договору. Згідно ч.4 тієї ж статті, відповідач не має права відмовити від укладення публічного договору за наявності у нього можливостей надання споживачеві відповідних товарів (робіт, послуг). Крім цього, відповідно Конституції України ніхто не може бути примушений до вступу в будь-яке об»єднання громадян чи обмежений у правах за належність чи неналежність до громадських організацій. Вона не бажає вступати в будь-які кооперативні організації чи інші об»єднання громадян і хоче газифікувати будинок самостійно. Вважає, що такими діями порушено її права споживача. Просить визнати незаконними дії відповідача - Монастирищенського управління по експлуатації газового господарства в частині відмови у газифікації належного їй житлового будинку, розташованого по вул.[ADDRESS], а також в частині висування обов»язкових умов газифікації будинку - її вступу в члени кооперативу по газифікації с.Зарубинці та надання відповідачу довідки голови кооперативу, затвердженої печаткою голови села. Ухвалою Монастирищенського районного суду від 15 серпня 2008 року в якості свіввідповідача притягнуто до розгляду справи - ВАТ «Черкасигаз», якого визнано належним відповідачем та проведено заміну Монастирищенського управління по експлуатації газового господарства, як його структурного підрозділу, ухвалою від 02.10.2008 року. Ухвалою Монастирищенського районного суду від 08.09.2008 року в якості співвідповідача у справі притягнуто Зарубинецьку сільську раду, яку ухвалою від 06.10.2008 року переведено у третю особу на стороні відповідача. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просить позов задоволити повністю. Представник позивача - адвокат[PERSON] позовні вимоги підтримав, вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі, так як відповідач ставить вимоги, які позивачем не можуть бути виконанні в зв»язку із відсутністю кооперативу по газифікації. Відповідач не надав суду доказів наявності кооперативу, як юридичної особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку. Просить позов задоволити в повному обсязі. У судовому засіданні відповідач ВАТ «Черкасигаз» позов не визнав повністю, про що надав заперечення. Просить справу розглядати без їх представника. Вважає, що договору між ними та відповідачем не було укладено. Вони не є власником газопроводу, яким є Зарубинецька сільська рада. Згідно статуту осіб, які будували діючий газопровід, зареєстрованого у Зарубинецькій сільській раді, вони не мають право підключати нових споживачів без дозволу кооперативу. Підключення позивача без згоди кооперативу буде порушенням права власності. Позивачу не було відмовлено взагалі у газифікації, а роз»яснено порядок підключення до діючого газопроводу. Їх організація є балансоутримувачем, а не власником діючого газопроводу, інший діючий газопровід відсутній (а.с.26-28, 58-60). Представник третьої особи - Зарубинецької сільської ради вважає, що позов не підлягає задоволенню, так як газопровід побудований за кошти людей, які утворили кооператив. Їх статут був зареєстрований у сільській раді. Він діє на даний час. Газопровід кооперативом було передано на баланс сільської ради і сільською радою передано на баланс Монастирищенського управління по експлуатації газового господарства. На даний час газопровід на балансі сільської ради не числиться, але є рішення сільської ради від 23.09.2008 року № 16-1, згідно якого внесено зміни у попереднє рішення сільської ради, згідно якого Монастирищенському управлінню по експлуатації газового господарства дозволяється під»єднання нових абонементів тільки за наявності довідки про повний розрахунок з кооперативом згідно статуту, сплативши дольову частку в сумі 4992 гривні. Вказане рішення було прийнято на підставі рішення газового кооперативу, копію якого надають. Рішення сільської ради в частині суми внеску було прийнято на підставі слів голови кооперативу. Вважає, що несплата позивачем зазначеної суми і надання дозволу підключення без сплати внеску нею, особам, які побудували газопровід за свій рахунок, буде рішенням несправедливим. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника третьої особи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного: - у відповідності до ч.2 ст.57 ЦПК України пояснення сторін та їх представників не є доказом у справі, тому при прийнятті рішення суд виходить із наданих інших доказів сторонами (ч.3 ст.10 ЦПК України); - судом встановлено, що газопровід, який проведений у с.Зарубиці Монастирищенського району Черкаської області побудовиний жителями с.Зарубинці, які назвали свою діяльність при його будівницві як кооператив по газифікації житлових будинків с.Зарубинці (акт прийому-передачі (а.с.77); - згідно акту прийому-передачі вказані громадяни на чолі з[PERSON] передали вказаний вуличний газопровід, побудований за власні кошти, а сільська рада прийняла для передачі його в газове господарство району для подальшої експлуатації (а.с.77); - Зарубинецька сільська рада рішенням сесії № 4-4 від 12.12.2006 року передали із комунальної власності на баланс для подальшого його експлуатації Монастирищенському УЕГГ розподільний газопровід середнього тиску по селу Зарубинці з послідуючою його експлуатацією балансовою вартістю 211 048,00 гривень довжиною 6 880,00 м (а.с.67); - згідно Акту приймання-передачі основних фондів з метою здійснення їх експлуатації від 20.12.2006 року сільська рада передала Монастирищенському УЕГГ об»єкти системи газопостачання для їх подальшої експлуатації в тому числі і по вул.Фуковського (а.с.33); - при цьому, будь-які рішення, які б обмежували право відповідача підключати нових споживачів без сплати будь-яких внесків чи вступу у будь-яку організацію не приймалися; - крім цього, відповідачем не надано суду доказів реєстрації кооперативу по газифікації житлових будинків с.Зарубинці у встановленого діючим законодавством порядку, в тому числі і Закону України «Про об»єднання громадян» № 2460- ХІІ від 16.06.1992 року із змінами і доповненнями, - довідки з ЄДРПОУ ( як об»єднання громадян чи іншої юридичної особи), а тому суд вважає, що сам по собі статут неіснуючої організації не може бути підставою для виникнення прав чи обов»язків для будь-якої юридичної чи фізичної особи; - тому суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання незаконної дії відповідача : висування обо»язковою умовою газифікації будинку [PERSON], розташованого по вулиці [ADDRESS], - вступ в члени кооперативу по газифікації с.Зарубинці та надання довідки голови кооперативу, затвердженої печаткою голови села, підлягають задоволенню; - суд підстав для стягнення з відповідача на користь позивача у відшкодування моральної (немайнової) шкоди у відповідності до Закону України «Про захист прав споживачів» в зв»язку із порушенням її прав не вбачає; - суд вважає, що рішення Зарубинецької сільської ради № 16-1 від 23.09.2008 року не є підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки, на момент зобов»язання позивача відповідачем вступити у кооператив і сплатити внески воно було відсутнє, а також тому, що суду не надано доказів існування кооперативу по газифікації у відповідності до норм діючого законодавства; - суд вважає, що позов у частині визнання незаконною дії відповідача в частині відмови у газифікації належного позивачу будинку не підлягає до задоволення, оскільки, відповідач, виходячи із листа № 342 від 21.07.2008 року не відмовив у газифікації будинку позивачу взагалі, а зазначив умови його підключення (а.с.4). Інших доказів відмови позивач суду не надав; - судові витрати підлягають стягненню із відповідача на користь держави пропорційно задоволеним позовним вимогам на підставі ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved