Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-28 00:00:00

15.05.2008 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до своєї рідної дочки [PERSON] і колишнього зятя [PERSON] а.с.1. 15.07.2008 року [PERSON] уточнила позовні вимоги, пред'явивши їх також до [PERSON] а.с.34-35. Остання, ухвалою від 29.07.2008р. була залучена до участі у справі як співвідповідач а.с.42. Позивачка остаточно просила виключно в солідарному порядку: зобов'язати відповідачів вирішити питання про придбання їй власного житла, в якому могла б бути прописаною; зобов'язати відповідачів придбати предмети першої необхідності або надати матеріальні кошти для їх самостійного придбання - кровать-диван, шифоньєр, стіл, 2 стільця, набір кастрюль, набір тарілок, виделку, ложку, чашку, 2 рушники, 2 набори постільної білизни, штори, дорожки, телефон; стягнути судові витрати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надавши письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності а.с.83, яке в порядку ч.2 ст.158 ЦПК України було задоволено. Позов обґрунтовано тим, що будинок позивачки в м. Балаклія був проданий відповідачами [PERSON] і [PERSON], а отримані кошти в розмірі 1.5 тисячі долларів США останні позичили у неї для послідуючої позики відповідачу [PERSON]. Вказані кошти відповідачі [PERSON] і [PERSON] їй не повернули. За їхніми словами ці кошти їм ще не повернула відповідачка [PERSON]. Остання була обізнана про позику цих грошей у позивачки на короткий строк. Вважає, що з вини відповідачів, які своєчасно не повернули їй предмет позики, не змогла своєчасно придбати власне житло. Відповідач [PERSON] позов не визнав з тих підстав, що у позивачки не позичав вищевказаних 1.5 тисячі долларів США. Підтвердив, що у позивачки був будинок в м. Балаклія, однак хто його продавав та отримував за нього гроші не знає. В 2003р. з наданих йому матір'ю грошей за договором дійсно позичав відповідачці [PERSON]. 2000 долларів США, які та пізніше йому повернула. Відповідачка [PERSON] позов погоджувалася визнавати лише за умови його визнання відповідачем [PERSON], в іншому разі його не визнавала. Вказувала, що з відповідачем [PERSON] перебувала у шлюбі. Позивачку поселели у свою квартиру, а її будинок в м. Балаклія був проданий для послідуючого придбання їй квартири. Договір купівлі-продажу будинку вона не підписувала. Отримані від продажу будинку 1.5 тисячі долларів США, без згоди позивачки, позичили двоюрідній сестрі - відповідачці [PERSON]. Позику оформили договором від імені відповідача [PERSON], за яким той позичив [PERSON]. 2000 долларів США. Відповідачка [PERSON]. позов не визнала. Пояснила, що обставин продажу будинку позивачки не знає. В 2003р. звернулася до відповідача [PERSON] з приводу позики грошей. Той, з наданих йому матір'ю грошей, за договором позичив ій 2000 долларів США, які пізніше поступово йому повернула. Позивачка і відповідачка [PERSON] участі при укладанні договору займу і передачі грошей участі не брали. Суд, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши матеріали справи, оцінивши ці докази в сукупності, визнає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Судовим розглядом встановлено і не заперечується сторонами, що 2003р. відповідачі [PERSON] і [PERSON]. уклали між собою договір позики, за яким остання позичила 2000 долларів США. [PERSON] підставою позову і відповідних обов'язків відповідачів визначила існування між нею і відповідачами [PERSON] і [PERSON] правовідносин, що виникли з договору займу грошей, що був укладений в усній формі. Предмет займу, за її твердженням, не повернутий. Відповідно до ст.374 ЦК УРСР (1963р.), що діяв на час виникнення спірних правовідносин, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) у власність (в оперативне управління) гроші або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобо'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей або рівну кількість речей того ж роду і якості. Статтею 375 ЦК УРСР договір позики на суму понад п'ятдесят карбованців повинен бути укладений у письмовій формі. За смислом закону на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Згідно ст.10, 60 ЦПК України на засадах змагальності кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Однак, [PERSON] в обґрунтування позову не надала доказів: укладення договору позики і його умов, в контексті ст.375 ЦК УРСР, між нею і відповідачами [PERSON] і [PERSON]; позики відповідачем [PERSON] відповідачці [PERSON]. саме її грошей, отриманих за продаж будинку. Таким чином, обов'язків відповідачів [PERSON] і [PERSON] по вчиненню дій, викладених в прохальній частині позову, не вбачається, а обов'язки [PERSON], за смислом позову, є похідними від обов'язків перших. Доказів, які б спростовували наведені обставини, позивачкою не надано. Суд виходить з принципів судочинства про змагальність судового процесу та ухвалення рішення судом лише на підставі доказів, наданих сторонами. Факту спричинення відповідачами позивачці [PERSON] матеріальної шкоди і виникнення у них обов'язків по її відшкодуванню, у визначений позовом спосіб, також не вбачається. Порушення відповідачами прав позивачки, і як наслідок винекнення права останньої на їх захист, судовим розглядом не встановлено. Суд враховує, що відповідачка [PERSON] є рідною дочкою позивачки і таким чином є зацікавленою у задоволенні позову. Тому, до її пояснень суд відноситься критично, як до таких, що є необ'єктивними і мають на меті створення штучної доказової бази для задоволення позову близького родича. Внаслідок того, що позивачка є інвалідом I групи а.с.9, вона підлягає звільненню від оплати судових витрат. У відповідності до ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають компенсації за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed