Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-25 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачки вказуючи в заяві, що [PERSON]. та відповідачка перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO]. Рішенням суду від 24 лютого 2006 року шлюб було розірвано і згідно рішення суду дитина знаходиться на вихованні у відповідачки. Після розірвання шлюбу відповідачка порушує право спілкування з дитиною, не виконує рішення виконкому Великоновосілківської селищної ради, не дає можливості брати участь у вихованні дитини. Просять суд зобов'язати відповідачку надавати можливість не менше одного разу на тиждень забирати дитину за місцем їхнього проживання не менше як на добу, а у святкові дні- на дві доби. В судовому засіданні позивачі [PERSON].. [PERSON]., [PERSON] підтримали позовні вимоги і просять суд зобов'язати відповідачку надавати можливість не менше одного разу на тиждень забирати дитину за місцем їхнього проживання не менше як на добу, а у святкові дні- на дві доби. Представник позивачів [PERSON]. також підтримав позовні вимоги позивачів і просить суд позов задовольнити у повному обсязі, так як відповідачка порушує вимоги Сімейного Кодексу України, не дає можливості позивачам брати участь у вихованні дитини та спілкуванні з нею. Відповідачка вимоги позивачів та їх представника не визнала і пояснила, що за час проживання з позивачем [PERSON], останній зловживав спиртними напоями, що і призвело до розірвання шлюбу. Так як протягом чотирьох років після розірвання шлюбу позивачі не цікавились життям дитини, не проявляли бажання приймати участь у її вихованні, то рішення виконкому вона не виконує і в теперішній час заперечує на спілкуванні позивачів з дитиною. Свідок [PERSON]. пояснив, що він два рази привозив позивача [PERSON]. за місцем проживання відповідачки з метою поспілкуватися з дитиною у час, який був визначений виконкомом селищної ради, але такої можливості позивачеві надано не було. [PERSON]. йому поясняв, що його колишня дружина не дає можливості спілкуватися з дитиною. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Із виписки рішення суду вбачається, що рішенням Великоновосілківського районного суду від 24 лютого 2006 року шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON]. було розірвано. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON]., [INFO] позивач [PERSON]. є батьком дитини, а [PERSON]. та [PERSON] дідом та бабою згідно свідоцтва про народження [PERSON]. серії [NUMBER]. Відповідно до ст.. 141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно ст.. 153 цього ж Кодексу, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою. Ст.257 Кодексу встановлено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми онуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батько чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають право перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання онуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чинять, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Як встановлено в судовому засідання із пояснень позивачів та відповідачки,остання не заперечує той факт, що вона не дає можливості позивачам спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні. -2- Таким чином, вимоги позивачів про надання ім. можливості у спілкування з дитиною підлягають задоволенню, так як відповідачка порушує вимоги Сімейного Кодексу України, а її ствердження, що відповідач [PERSON]. зловживає спиртними напоями і негативно впливає на виховання дитини судом не можуть братися до уваги, так як вони ніякими письмовими доказами не підтверджені. Згідно рішення виконкому Великоновосілківської селищної ради від 29 березня 2006 року позивачеві [PERSON]. було визначено час побачення з дитиною кожної суботи з 9 годин до 18 годин. Але враховуючи малолітній вік дитини, вимоги позивачів про надання їм можливості забирати дитину за місцем їх проживання не менше одного разу на тиждень і не менше як на добу, а у святкові дні - на дві доби, не підлягають задоволенню. На підставі викладеного та ст. ст.141,153,257 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial