Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право користування нежитловими приміщеннями: Ѕ часткою сараю літ. «З» площею 8, 8 кв.м. та Ѕ часткою навісу літ. « І» площею 4, 8 кв.м., розташованих на прибудинковій території будинку [ADDRESS] та зобов'язати комунальне підприємство БТІ м. Ялта внести в технічний паспорт на її домоволодіння [ADDRESS] ці приміщення. Вимоги мотивує тим, що вона є власником будинку [ADDRESS], який не має підсобних приміщень. На прибудинковій території будинку [ADDRESS] розміщені житлові будинки та господарські споруди, в тому числі сарай літ. «З» та навіс літ. « І». Згідно акту користування будинком та дворовими спорудами будинку визначений порядок користування дворовими спорудами, із якого слідує, що спірні споруди належать відповідачеві. Ці споруди знаходяться поруч з її будинком, у зв'язку з чим, вона звернулася до відповідача з проханням про передачу їх в її користування та внесення в технічний паспорт на будинок. Їй було рекомендовано звернутися до суду. Представник позивача позов підтримав в повному обсязі. Представник відповідача позов визнав та пояснив, що спірні приміщення дійсно знаходяться у користуванні КП РЕО № 3 і можуть бути передані позивачці, оскільки її будинок не має підсобних приміщень. Представник третьої особи КП БТІ м. Ялта у судове засідання не з'явився, був повідомлений про день та час слухання справи належним чином, надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, рішення прийняти на розсуд суду. Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В силу ч. 4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення в разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 і ст. 175 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для цього законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що позивачка є власником будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 13 березня 2006 року. Згідно договору купівлі-продажу та технічного паспорта будинок має загальну площу 60, 6 кв.м., в тому числі одну житлову кімнату площею 30, 3 кв.м., кухню, коридор та санвузол. Других підсобних приміщень та господарських споруд будинок не має (л.с.6,7). На прибудинковій території будинку [ADDRESS] розташовані житлові будинки, в тому числі житловий будинок позивачки та господарські споруди. Згідно акту користування будинком та дворовими спорудами відповідачеві належать нежитлові приміщення: Ѕ частка сараю літ. «З» площею 8, 8 кв.м. та Ѕ частка навісу літ. « І» площею 4, 8 кв.м.(л.с.14-15). Відповідач не заперечує проти визнання за [PERSON] права користування спірними приміщеннями, в зв'язку з тим, що вони знаходяться близько до її будинку та можуть використовуватись для його обслуговування, так як пов'язані з ним загальним призначенням. Згідно із ст. 186 ЦК України приналежністю головної речі є річ, призначена для обслуговування головної речі і пов'язана з нею загальним призначенням, і при цьому приналежність слідує за головною річчю в тому випадку, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позив підлягає задоволенню, а тому за [PERSON] повинно бути визнано право користування нежитловими приміщеннями: Ѕ часткою сараю літ. «З» площею 8, 8 кв.м. та Ѕ часткою навісу літ. « І» площею 4, 8 кв.м. і на цій підставі вважае можливим зобов'язати КП «Бюро технічної інвентаризації м. Ялта» зареєструвати ці приміщення. На підставі викладеного,

Outcome: approved