Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-03 00:00:00

У липні 2008 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила постановити рішення про стягнення з відповідача матеріальної шкоди в сумі 3841 грн. 53 коп., витрати по оплаті послуг експерта в сумі 350 грн., моральну шкоду у розмірі 5 000 грн., та судові витрати по справі в сумі 81 грн. В обґрунтуванні своїх вимог позивачка вказала на те, що 15 травня 2008 року відповідач керуючи автомобілем «Міцубісі Паджеро», державний [NUMBER] у дворі будинку 73 по вул. Робочій у м. Дніпропетровськ, здійснюючи рух заднім ходом не витримав безпечну дистанцію та скоїв наїзд на стоячий автомобілем «Шевролет Лачетті», державний [NUMBER]. Місце пригоди відповідач залишив. Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25.06.2008 року [PERSON] був визнаний винним у скоєні ДТП. Внаслідок ДТП автомобіль «Шевролет Лачетті», державний [NUMBER], який належить позивачці, був пошкоджений, розмір матеріальної шкоди складає 3841 грн. 53 коп. Для визначення розміру шкоди позивачка понесла витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 350 грн. Крім того позивачці була спричинена моральна шкоди, яка полягає у порушенні звичайного укладу життя та нервуванням у зв'язку з пошкодженням автомобіля. Тому, позивачка вимушена звернутися до суду для захисту своїх порушених прав. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити, посилаючись на підстави зазначені у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити, та пояснив, що провину він свою не визнає, а також не згоден з сумою відшкодування, оскільки вона завищена. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно - правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. У відповідності до абз. 2 п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Крім того, в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року є роз'яснення, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. У судовому засіданні встановлено, що згідно постанови Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25.06.2008 року [PERSON]був визнаний винним у скоєні ДТП, що сталася 15 травня 2008 року у дворі будинку 73 по вул. Робочій у м. Дніпропетровськ. З оглянутого у судовому засіданні адміністративного матеріалу на водія [PERSON]по ст. ст. 122-2, 124 КУпАП слідує, що водій [PERSON] травня 2008 року, керуючи автомобілем «Міцубісі Паджеро», державний [NUMBER] у дворі будинку 73 по вул. Робочій у м. Дніпропетровськ, здійснюючи рух заднім ходом не витримав безпечну дистанцію та скоїв наїзд на стоячий автомобіль «Шевролет Лачетті», державний [NUMBER]. Місце пригоди відповідач залишив. Згідно постанови голови апеляційного суду Дніпропетровської області постанова Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25.06.2008 року про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON], була змінена у частині накладення адміністративного стягнення - замінено позбавлення права керування транспортним засобом строком на 1 рік на штраф у розмірі 170 грн. Як вбачається з матеріалів справи, 12.07.2008 року судовим експертом Цаберябим В.М. було складено висновок спеціаліста № 150/08 автомобіля «Шевролет Лачетті», державний [NUMBER]. Даний експерт має кваліфікацію судового експерта з правом проведення автотоварознавчих експертиз по спеціальності 12.2 «Визначення вартості автотранспортних засобів та вартості матеріальної шкоди, завданої володільцю транспортного засобу», згідно свідоцтва № 571 від 05.12.2007 року, яке дійсне до 05.12.2010 року. Дослідження проведено у відповідності до Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1440 від 20.11.2003 року, та згідно Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України № 145/5/2092 від 24.11.2003 року. Так, згідно вказаного вище висновку спеціаліста № 150/08 від 12.07.2008 року вартість матеріального збитку, з технічної точки зору, завданого власнику автомобіля «Шевролет Лачетті», державний [NUMBER], складає: 3841 грн. 53 коп. Таким чином, оскільки вина відповідача в скоєнні ДТП встановлена, то на нього слід покласти обов'язок по відшкодуванню матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля «Шевролет Лачетті», державний [NUMBER], та стягнути з відповідача на користь позивача шкоду в сумі 3841 грн. 53 коп. Що стосується посилань відповідача про те, що сума шкоди завищена, то дані ствердження є безпідставними та необґрунтованими та не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. Окрім того, при проведенні огляду транспортного засобу «Шевролет Лачетті» для встановлення розміру шкоди була присутня представниця відповідача [PERSON], яка підписала протокол огляду. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. В судовому засіданні встановлена вина відповідача у скоєнні ДТП, а також те, що внаслідок порушення прав позивачки у зв'язку з пошкодженням її автомобіля у позивачки порушилися нормальні життєві зв'язки, вона пережила моральні страждання та хвилювалася. Тому, з урахуванням вимог розумності та справедливості, враховуючи характер порушення прав позивачки та глибину її душевних страждань, суд приходить до висновку, що необхідно частково задовольнити вимоги позивачки щодо відшкодування моральної шкоди та стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди - 500 грн. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача судових витрат, то вони також підлягають задоволенню за сплачений судовий збір 51 грн., за сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн., та витрати по оплаті послуг експерта в сумі 350 грн., а всього 431 грн., оскільки відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено сплачені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. А також, у зв'язку з тим що при подачі позову позивачем не було доплачено судовий збір на користь держави за відшкодування моральної шкоди у розмірі 8 грн. 50 коп., з відповідача на користь держави слід стягнути дану суму. На підставі викладеного,

Outcome: partial