Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-07 00:00:00

Позивач СТ „Кальфа-1” звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення суми безпідставно придбаних коштів у розмірі 20 905,32 грн., уточнивши протягом розгляду справи позовні вимоги представник позивача просила стягнути з відповідачки суму нестачі у розмірі 24 491 грн., а також суми пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань у розмірі 7 734,85 грн. Вимоги позову мотивовані тим, що відповідач знаходилася з СТ „Кальфа-1” у трудових стосунках, а саме працювала у товаристві казначеєм, при проведенні фінансової ревізії 25.02.2007 р. була виявлена нестача на зазначену вище суму, у зв'язку з чим, відповідачці було направлено претензію з вимогою повернути кошти у добровільному порядку, проте потім вона від даних зобов'язань відмовилася та до даного часу грошові кошти не повернула, тому позивач просить стягнути цю суму з відповідачки у судовому порядку, також стягнути суму пені за прострочення виконання грошового зобов'язання, яка становить 7 734,85 грн. Не погодившись із доводами позовної заяви, відповідачкою був пред'явлений до суду зустрічний позов, в якому вона просить визнати недійсним акт перевірки ревізійної комісії від 25.02.2007 р., оскільки його складено неналежною комісією, яка була створена головою товариства та затверджена на засіданні правління, тоді як відповідно до діючого статуту товариства, вона має обиратися на Загальних зборах, до того ж, [PERSON] не знаходилася із СТ „Кальфа-1” у трудових відносинах, лише здійснювала збори членських внесків та не займалася бухгалтерським документообігом та звітністю, тому, враховуючи, що безпідставним зверненням до суду позивачці за зустрічним позовом було заподіяно значну моральну шкоду, яка виразилася у душевних стражданнях та хвилюваннях, [PERSON] просить стягнути на її користь суму у відшкодування моральної шкоди у розмірі 2 500 грн. В судовому засіданні представники позивача за первинним позовом заявлені ними вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві та з урахуванням проведеної по справі експертизи, звертали увагу суду на те, що при проведенні експертизи, призначеної судом, експертом не були враховані також внески членів садового товариства, які вони сплачували особисто [PERSON] та які вона отримала від голови товариства під особистий розпис, у зв'язку з чим загальна сума недостачі [PERSON] становить більше, ніж це визначено в експертному висновку. Вимоги зустрічної позовної заяви не визнали, посилаючись на безпідставність викладених в неї доводів та незаснованості доводів на вимогах діючого закону, а тому у задоволенні зустрічного позову просили відмовити. Відповідачка за первинним позовом та її представник в судовому засіданні позовні вимоги первинного позову не визнавали, вимоги зустрічного позову підтримали у повному обсязі, просили його задовольнити, по викладених в ньому підставах. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оригінали членських книжок членів садового товариства, касової книги, наданих для огляду в судовому засіданні, суд вважає позовні вимоги за первинним позовом такими, що підлягають частковому задоволенню, а вимоги зустрічного позову такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. В судовому засідання встановлено, що відповідач за первинним позовом [PERSON] є членом садового товариства „Кальфа-1”. Відповідно до ст. 28 Статуту СТ „Кальфа-1”, правління товариства є виконавчим органом, який підпорядкований у своїй роботі загальним зборам членів товариства. Згідно ст.33 Статуту СТ „Кальф-1”, правління садового товариства обирає зі свого складу заступників голови правління, секретаря та казначея. Як вбачається з виписки протоколу №1 від 17.04.2004 р. (арк.с.162), [PERSON] була обрана казначеєм садового товариства „Кальфа-1”. Згідно Статуту товариства до обов'язків казачея входило: збирання та збереження зборів садоводів, проведення розрахунків за воду, електричну енергію, ведення касової книги. Як встановлено в судовому засіданні та не спростовувалося сторонами [PERSON] приступила до виконання обов'язків та протягом тривалого часу виконувала обов'язків казначея, передбачені статутом товариства. Відповідно до ст. 21 КзПП України, трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою. З підляганням внутрішньому розпорядкові, а власник підприємства установи, організації або уповноваженим ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові плату, забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю... В судовому засіданні встановлений факт того, що [PERSON] була призначена на посаду казначея „Кальфа-1”, приступила до виконання своїх обов'язків, протягом більш ніж двох років виконувала їх, а також отримувала оплату за свою працю, що підтверджується випискою з протоколу зборів від 04.04.2004 р., відповідно до якого казначею товариства було встановлено оплату праці за рахунок членських внесків, в розмірі 80% від оплати голови товариства щомісячно, а також відомостями, що були надані в судовому засіданні представником позивача за первинним позовом. Таким чином, суд вважає, що можливо зробити висновок, що фактично між сторонами по справі існували трудові правовідносини, а тому при розгляді спору суд застосовує норми Кодексу Законів про Працю України. Відповідно до акту перевірки ревізійної комісії СТ „Кальфа-1” від 25.03.2007 р. (а.с. 6-7), позивачем була проведена перевірка фінансового стану товариства, за результатами якої була виявлена нестача в розмірі 20 905 грн. 32 коп. Як вбачається з зазначеного акту, на момент його складення, [PERSON] погодилася із виявленою сумою нестачі, зобов'язалася її погасити, про що написала відповідну заяву, однак протягом розгляду справи, спростувала зазначені факти, посилаючись на те, що на момент проведення перевірки, вона знаходилася у важкому моральному становищі, викликаному смертю чоловіка та не могла у повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У зв'язку з чим, судом по справі призначалася судово-економічна експертиза (арк.с. 102-122), відповідно до результатів якої вказаний в акті ревізійної комісії від 25.02.2007 року розмір нестачі грошових коштів, який дорівнює сумі 20 905,32 грн. за період з 09.04.2006 р. по 13.11.2006 р., не підтверджується, в той же час експерт приходить до висновку про менший розмір нестачі, зазначаючи, що залишок грошових коштів у касі СТ „Кальфа-1” мав скласти 19 821, 22 грн. Даний висновок експерту наданий за відсутністю даних зі списку членських книжок садоводів, при цьому в ньому також зазначається, що за умови, якщо судом будуть прийняті дані зі списку членських книжок і зошит голови правління, як документ підтверджуючий отримання головою садового товариства СТ „Кальфа-1” від членів цього товариства грошових коштів і передачу їх казначею, за період з 01.04.2006 р. по 13.11.2006 р., сума нестачі буде складати 3 417,63 грн. В ході судового засідання, шляхом дослідження членських книжок садоводів товариства (користувачів ділянок № 37, 55, 344, 348 51, 71, 75, 250, 280, 269, 286, 289, 314, 325, 334, 84, 125, 130, 168, 169,) в яких малися підписи [PERSON] про отримання нею особисто коштів, а також зошиту розходів грошових коштів голови садового товариства у якому маються особисті підписи відповідачки про отримання нею грошових коштів (арк.с.180-184), достовірність яких нею не оспорена, суд також вважає доведеною суму нестачі, на яку також посилається експерт у п.2 висновку у розмірі 3 417,63 грн. Відповідно до ст. 130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. Згідно п.5. ч. 1 ст. 134 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли... шкоду завдано недостачею... За таких обставин, суд вважає обґрунтованими та заснованими на вимогах закону, вимоги позову щодо стягнення з [PERSON] суми нестачі, яка взагалі становить 23 238 грн. 85 коп. (19 821, 22 грн. + 3 417,63 грн.) Вимоги позову щодо стягнення на користь СТ „Кальфа-1” пені за прострочення виконання зобов'язань, суд вважає такими, що не підлягають задоволенню з тих підстав, що вони не засновані на законі, приймаючи таке рішення суд виходив з того, що між сторонами по справі виникли трудові правовідносини, а не спір, пов'язаний з невиконанням зобов'язань, а тому посилання позивача на ст.509,549 ЦК України, як на обґрунтування своїх вимог, суд вважає безпідставним. Вимоги зустрічного позову щодо визнання незаконним акту ревізійної комісії СТ „Кальфа-1” та стягнення на користь [PERSON] суми у відшкодування моральної шкоди, суд також вважає такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Суд не може прийняти до уваги доводи представника позивачки за зустрічним позовом, що зазначений вище акт було складено неуповноваженим на це органом садового товариства, тому що відповідно до гл.4 Статуту СТ „Кальфа”, крім Загальних зборів, вирішувати питання щодо діяльності товариства також можуть й збори уповноважених делегатів від членів товариства, відповідно до виписки з протоколу №1 зборів уповноважених (а.с.170), питання, які не вирішені на зборах та виникають протягом року між загальними зборами, у тому числі й фінансові, надано право вирішувати правлінню. Як вбачається з протоколу засідання правління від 18.02.2007 р., прийнято рішення про призначення проведення ревізійної перевірки фінансового стану товариства та обраний її склад(а.с.171-174), у зв'язку з наведеним, суд приходить до висновку, що ревізійну перевірку, було проведено уповноваженим на це органом, обраним відповідно до Статуту СТ „Кальфа”, у зв'язку з чим, не вбачає підстав для визнання складеного комісією акту від 25.03.2007 акту. Проте суд звертає увагу на те, що при постанові рішення, визначаючи розмір збитків суд керувався висновком судово-економічної експертизи, яка проводилася судом, за клопотанням відповідачки. Оскільки, у задоволенні основних вимог [PERSON] про недійсність акту ревізійної комісії від 25.03.2007 р. судом відмовлено, не підлягають задоволенню і вимоги похідні від них про відшкодування суми моральної шкоди. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягненню з [PERSON] на користь позивача підлягають судові витрати, які складаються з суми судового збору у розмірі 51 грн., а також витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи у суді у розмірі 30 грн. Також стягненню з неї на користь держави підлягає сума судового збору в розмірі 151 грн. На підставі ст.ст.130,134 КЗпП Украины,

Outcome: approved