Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Уютненської сільської ради про визнання права власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Уютненської сільської ради, яка належала за життя [PERSON]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що його бабуся [PERSON] померла [INFO] р. Після смерті залишився заповіт від її імені на ім'я позивача на державний акт на право власності на земельну ділянку площею 4,58 га. Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва з тих підстав, що заповіт укладено не на земельну ділянку, яка належить на праві власності спадкодавцю, а на державний акт про право власності, тобто правовстановлюючий документ. Враховуючи, що при укладенні заповіту було припущено помилку, яка перешкоджає позивачу в отриманні правовстановлюючих документів на спадкове майно у вигляді земельної ділянки, просить захистити його права, визнавши за ним право власності на спірну ділянку. Сторони до суду не з'явилися, направили заяви з клопотанням розглянути справу у їх відсутності, позивач просить позов задовольнити, відповідач з позовом погодився. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що [PERSON]. на підставі державного акту на право власності серії [NUMBER] від 01.04.2005 р., виданим Сакською райдержадміністрацією згідно з розпорядженням № 295-р від 15.04.2004 р., належала земельна ділянка площею 4,58 га на території Уютненської сільської ради. Цільове призначення ділянки - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно зі свідоцтвом про смерть [PERSON] померла [INFO] р. Відповідно до заповіту від 20.02.2006 р., який посвідчено секретарем Уютненської сільської ради, [PERSON] заповідала державний акт на право власності на земельну ділянку площею 4,58 га позивачу. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Судом достовірно встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом, оформити свої спадкові права на земельну ділянку [PERSON] в нотаріальному порядку позбавлений можливості, оскільки при укладенні заповіту припущено помилку, невірно вказано об'єкту спадкових прав - замість ділянки вказано правовстановлюючий документ, який не відноситься до цінного паперу, а тому через не визнання його спадкових прав згідно зі ст. 16 ЦК України він вправі на визнання за ним права власності на ділянку в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved