Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-14 00:00:00

07.07.2008 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому вказав, що 21.12.2007 року він на виконання вимог відповідача за даною справою [PERSON], як поручителя по договору поруки № 64 - 970 - П від 08.12. 2006 року, сплатив кошти в розмірі 87920,48 гривень, помиляючись щодо суми боргу та обсягу права вимоги, так як [PERSON] було сплачено 51920, 48 гривень. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач не мав права вимоги на суму 36000 гривень за кредитним та іпотечним договорами від 27.12.2006 року та договором поруки від 08.12.2006 року, які фактично були сплачені [PERSON], що встановлено при розгляді цивільної справи № 2-563/07 за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON]., рішення по якій вступило в законну силу. Тому позивач просить стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в розмірі 36000 гривень, які надміру сплачені ним відповідачеві, та судові витрати за справою. У судовому засіданні позивач на задоволенні позову наполягав. Відповідач та його представник проти позову заперечували, вказавши, що між відповідачем та боржником за кредитним договором [PERSON]. малася ще і усна домовленість про виплату відповідачем кредиту [PERSON]. та в наступному про стягнення коштів згідно вимог кредитного договору № 106/ 2005 від 27.12.2005 року у повному розмірі з іпотекодавців згідно іпотечного договору № 106/ 2005-з від 27.12.2005 року . Розрахунки, вказані в заяві для вчинення виконавчого напису і у вимогах нотаріуса, вірні, ці підрахунки перевірялися і в суді при слуханні справи від 07.04.2008 року за позовом відповідача за даною справою -[PERSON]. до [PERSON] [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, де йому було відмовлено в позові. Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача та представників сторін, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.12.2005 року було укладено кредитний договір № 106/2005 між ВАТ “Мегабанк” та [PERSON]., згідно якого кредитодавець ВАТ “Мегабанк” надав позичальнику [PERSON]. грошові кошти в розмірі 50000 гривень, на умовах та в порядку, визначеному в договорі. На забезпечення виконання [PERSON]. вимог за кредитним договором укладено іпотечний договір № 106/2005-з між іпотекодавцями [PERSON], [PERSON], [PERSON]. та іпотекодержателем ВАТ “Мегабанк”, де предметом іпотеки вказано не житлову будівлю комплексно-приймального пункту, яка розташована у [ADDRESS] Наприкінці закінчення терміну дії кредитного договору між боржником [PERSON] та відповідачем за даною справою [PERSON] було укладено усну угоду, за якою[PERSON]. зобов'язувався погасити борг по кредитному договору [PERSON]. в сумі, вказаній у договорі, та мав право в наступному вимагати від іпотекодавців [PERSON] на повне відшкодування, в тому числі і на стягнення штрафних санкцій. 08.12.2006 року було укладено договір поруки № 64-970-П між ВАТ “Мегабанк” та [PERSON], згідно якого поручитель[PERSON]. поручився перед кредитором ВАТ “Мегабанк” за виконання боржником [PERSON]. обов'язків, що виникли з вищевказаного кредитного договору. Згідно п. 4.1 договору поруки, до поручителя у разі виконання ним зобов'язань боржника за кредитним договором, переходять усі права кредитора за вказаним зобов'язанням. 23.11.2007 року відповідач за даною справою -[PERSON]. звернувся до приватного нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису з боржника [PERSON]. та іпотекодавців [PERSON], в якій висунув вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором в сумі 87920,48 гривень. Приватним нотаріусом була направлена вимога про усунення порушень, у відповідь на яку 21.12.2007 року [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]. подали нотаріусу заяву (а.с.35), в якій просили прийняти на його депозит грошову суму 88799,73 гривень для передачі її кредиторові[PERSON]., кошти в розмірі 87920,48 гривень були ними сплачені. Договір поруки і вимоги нотаріуса від 23.11.2007 року, про виплату коштів саме в такому розмірі [PERSON] не оспорювався і в даний час позивачем за справою також не оспорюється і питання про це в позові позивачем не ставиться, все це вказує на те, що позивач з вимогами про сплату коштів в сплаченому розмірі був згоден. Заплативши кошти за вимогою нотаріуса, позивач підтвердив, що дійсно між [PERSON] і [PERSON] була домовленість про сплату іпотекодавцями - [PERSON] саме такої суми, яку б вони повинні були сплатили кредитодавцеві - банку, якби за них не сплатив кошти [PERSON], ця сума в суді підтверджується як розрахунками [PERSON] (а.с.29), так і нотаріуса (а.с.32-34) від 23.11.2007 року. З даною сумою позивач був згоден до теперішнього часу, все це підтверджує, що в дійсності між сторонами була домовленість про сплату цієї суми відповідачу за справою, суми, яку мав би вимагати банк з урахуванням штрафних санкцій. Згідно частини 2 ст. 556 ЦК України, при укладенні договору поруки та виплаті коштів банку [PERSON], до нього, як до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, перейшли всі права, вказані в кредитному договорі. Суд вважає, що кошти були набуті відповідачем правомірно і вимоги нотаріуса від 23.11.2007 року добровільно виконані іпотекодавцями [PERSON], в тому числі і позивачем за даною справою [PERSON], прізвище якого вказано в квитанції про сплату коштів по усуненню порушень по іпотечному договору (а.с.25). На підставі вищевикладеного необхідно відмовити у задоволенні позовних вимог позивача про стягнення 36000 гривень з відповідача. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, то необхідно також відмовити позивачу у стягненні судових витрат.

Outcome: dismissed