overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-13 00:00:00

05.08.2008р.[PERSON] звернувся до суду з позовом про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, пославшись на те, що рішенням Докучаєвського міського суду Донецької області від [INFO] р. його батька [PERSON] визнано померлим. Після його смерті відкрилася спадщина, у вигляді житлового будинку [ADDRESS]. Він є спадкоємцем першої черги по закону. Вказане спадкове майно було ним прийняте і він фактично вступив в управління і володіння спадщиною з моменту смерті батька . Документи на будинок знаходяться у нього. Нотаріусом Докучаєвської державної нотаріальної контори йому відмовлено в видачі свідоцтва про право власності у зв'язку з необхідністю підтвердження факту прийняття спадщини. Просить суд встановити факт прийняття спадщини і визнати за ним право власності на будинок [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, надавши пояснення , аналогічні тим, що зазначені у позові. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнані позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Рішенням Докучаєвського міського суду Донецької області від [INFO] р. [PERSON] визнано померлим. Позивач є сином померлого [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Докучаєвським міським бюро РАГС Донецької області від 05.07.2008, запис акту № 79. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді жилого будинку [ADDRESS], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.04.1994р.. Згідно зі ч.1 ст.524 , ч.1 ст.549 ЦК України ( в ред..1963р.) спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. Визнається , що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав держаній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Аналіз приведених доказів свідчить про те, що позивач є спадкоємцем за законом, юридично прийняв спадщину , яка відкрилася після смерті його батька, документи на будинок знаходилися у нього, таким чином фактично вступив в управління та володіння спадковим майном і тому вважається, що він прийняла спадщину. Згідно із ч.2 ст.548 ЦК України / 1963/, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що в шлюбі з відповідачкою він перебуває з 15 липня 1994 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спочатку їхні сімейні відносини були гарними, але потім стали виникати сварки та конфлікти з побутових причин, внаслідок чого вже п'ять років вони проживають окремо. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю і пояснив, що з відповідачкою фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, проживають окремо і наміру відновити сімейні стосунки з відповідачкою не має. Спору про майно не має. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про причину неявки суду не повідомила, про день слухання справи була повідомлена належним чином у зв'язку з чим за згодою відповідача суд ухвалив справу розглядати заочно відповідно до п.4 ст.169, ст.224 ЦПК України на підставі наявних у ній даних чи доказів. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 15 липня 1994 року у відділі РАЦС виконкому Бабушкінської районної ради м.Дніпропетровська (а.с.6), актовий запис №526. Спільних неповнолітніх дітей не мають. Спочатку відносини між сторонами були гарні, але потім сімейно-шлюбні відносини погіршились, внаслідок чого сторони припинили сімейно-шлюбні стосунки і п'ять років проживають окремо. Сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинені, намірів відновити сімейні стосунки вони не мають, що свідчить про те, що зберегти сім'ю не можливо. Спору про майно не має. За таких підстав суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. Тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст.105,112 Сімейного Кодексу України. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-13 00:00:00

позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON]., посилаючись на те, що 22 вересня 2001 року між ними було укладено шлюб у відділі РАГС Ватутінського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 98, від якого вони мають неповнолітню дочку [PERSON][INFO], яка після розірвання шлюбу буде проживати з нею. Однак сімейне життя між ними не склалося. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Між ними часто виникають непорозуміння з приводу різного розуміння вирішення життєвих проблем. Постійні суперечки та сварки, які виникають між ними, негативно впливають на виховання їхньої дочки. На даний час вони разом не проживають, сімейних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. На примирення вона категорично не згідна, оскільки вважає, що відновлення сімейних стосунків з відповідачем неможливе. Відповідач [PERSON] . на розгляд справи не з*явився, а подав в суд заяву в якій просить розглянути справу у його відсутність. З позовом згідний повністю та просить суд державне мито при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з нього, а тому суд вважає за необхідне розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних в справі доказів. Суд, вислухавши позивачку та вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне заявлений позов задовільнити повністю. Вимоги позивачки законні, обгрунтовані і в судовому засіданні доведені. В судовому засіданні було встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22 вересня 2001 року. В шлюбі у них народилася дочка [PERSON][INFO] , яка проживає та буде проживати з позивачкою. На даний час сторони втратили між собою почуття любові та поваги. Постійні суперечки, що виникають між ними негативно впливають на виховання дитини. Сторони тривалий час разом не проживають, сімейних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, шлюб між ними існує лише формально, а тому суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу суд стягує з відповідача держмито на користь держави, а позивачку від сплати державного мита звільняє. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-13 00:00:00

представник позивача просить суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь Ватутінського виробничого управління житлово-комунального господарства 585 гривень 05коп. заборгованості по квартирній платі за період часу з 01.05.2007 року по 01.07.2008 року, посилаючись на те, що відповідачі, проживаючи в квартирі [ADDRESS], яка належить позивачу, постійно користуються вказаною квартирою, але несвоєчасно оплачують її і станом на 01.07.2008 року мають заборгованість за користування вказаною квартирою в сумі 585 гривень 05 коп., яку добровільно не погашають. На неодноразові попередження відповідачі не реагують, що і змусило позивача звернутися до суду. Відповідачі в судове засідання не з*явилися, а подали в суд заяви, в якій просять суд розглянути справу в їх відсутність. З позовом згідні повністю, а тому суд вважає за необхідне розглянути справу у відсутність відповідачів на підставі наявних в справі доказів. Суд, вислухавши представника позивача та вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне заявлений позов задовільнити повністю. Вимоги позивача законні, обгрунтовані і в судовому засіданні доведені. В судовому засіданні суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини: Між Ватутінським виробничим управління житлово-комунального господарства, яке являється власником квартири [ADDRESS]та [PERSON] . був укладений договір про надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій від 27 березня 2007 року (а.с.4-5), відповідно до якого підприємство зобов*язувалось надати [PERSON] . та членам його сім*ї в користування вищевказану квартиру, а [PERSON]. зобов*язувася своєчасно оплачувати квартирну плату. Однак на даний час, відповідачі, згідно довідки №17 від 09.07.2008 року(а.с.6) проживаючи у квартирі [ADDRESS], постійно користуються вказаною квартирою, але несвоєчасно сплачують квартирну плату і станом на 01.07.2008 року мають згідно розрахунку (а.с.7) заборгованість по квартирній платі в сумі 585 гривень 05 коп., яку добровільно не погашають. На неодноразові попередження (а.с.8) відповідачі не реагують, внаслідок чого підприємство і звернулося до суду з позовом про примусове стягнення коштів за квартирну плату. Відповідно до діючого законодавства, наймач та члени його сім*ї зобов'язані своєчасно вносити квартирну плату, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь Ватутінського виробничого управління житлово-комунального господарства 585 гривень 05 коп. заборгованості по оплаті за користування квартирою за період часу з 01.05.2007 року по 01.07.2008року, 30 гривень понесених позивачем судових витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи та 51 гривню державного мита в доход держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-13 00:00:00

02 червня 2008 року ВАТ "Волиньгаз" звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 479,38 грн. заборгованості за використаний природний газ за період з жовтня 2005 року по травень 2008 року включно, та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи сплачених позивачем при подачі позову до суду. Вимоги обгрунтовує тим, що відповідач проживає в квартирі, за адресою [ADDRESS], користується газоспоживчим обладнанням, проте плати за користування газом в повному обсязі не вносять. Внаслідок цього утворилась заборгованість в розмірі 479,38 грн. за період з жовтня 2005 року по травень 2008 року включно, яку просить стягнути позивач з відповідача. Представник позивача ВАТ «Волиньгаз» в судове засідання не з'явилась про що подала до суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала повністю, не заперечує щодо задоволення вимог позивача. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК Украни у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для стягнення боргу, суд позов задовольняє і стягує з [PERSON] в користь позивача 479,83 грн. боргу за використаний природний газ за період з жовтня 2005 року по травень 2008 року включно та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, що підтверджується документально (а.с.1,2) та 51,00 грн. судового збору в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-13 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17 вересня 1988 року відділом РАЦС м. Антрацит Луганської області, актовий запис № 23. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач звернувся в суд з даним позовом, на примирення не згоден, разом з дружиною тривалий час не проживає, через те, що вона зловживає спиртними напоями, вважає, що подальше спільне життя буде суперечити його интересам. У судовому засіданні позивач на своїх вимогах наполягає, відповідачка позов визнала, про що вказава у заяві, просить розглянути справу в її відсутність. Суд, вислухавши [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає, що його позов підлягає задоволенню, оскільки сторони не створили міцної родини, миритися не бажають, їхня родина розпалася і подальше проживання спільно не можливе і суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до територіальної громади м. Антрацит про надання додаткового терміну для подачі заяви про прийняття спадщини. В обгрунтування заявлених вимог [PERSON] зазначила, що [INFO] померла її сестра [PERSON], яка мала рахунки в Ощадбанку, але заявниці це було не видимо, тому вона не зверталася до держнотконторі з заявою про прийняття спадку. Вона фактично прийняла спадок, володіючи іншим майном сестри, тобто пропустила термін на подання заяви про прийняття спадку нотаріально з поважної причини. Але в даний час її у нотаріальній конторі у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовляють у зв'язку з пропуском терміну для подачі заяви про прийняття спадщини, що і спонукало [PERSON] звернутися в суд з даною заявою, у якої вона просить встановити додатковий термін для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у виді двох місяців із дня вступу рішення в законну силу. У судовому засіданні [PERSON] підтримала цілком свої вимоги, просить їх задовольнити, та суду надала пояснення, які повністю совпадають з доводами позову. Зацікавлена особа - територіальна громада с. Верхний Нагольчик м. Антрацит не заперечує проти їхнього задоволення, просить розглянути справу без їхнього представника (а.с.8). Вислухавши [PERSON], дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки сукупність добутих у суді доказів вірогідно підтверджує її законність і обґрунтованість: заявниця дійсно пропустила термін для прийняття спадщини з поважної причини і є всі підстави встановити їй додатковий термін для подачі заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду за наступними підставами: При перевірці 06.07.2007 року за адресою: [ADDRESS] контролерами Володарського РЕМ був складен акт №017640 про порушення “Правил користування електричною енергіею для населення”, затвердженою КМ України від 26.07.1999 року №1357 побутовим абонентом [PERSON]. При огляді на місці було виявлено, що споживач скоїв крадіжку електроенергії шляхом безоблікового користування електроенергії (самовільне підключення до електромережі, після припинення енергопостачання по причині порушення “Правил користування електричною енергіею для населення”), чим заподіяв шкоду енергопостачальній організації. Згідно п.53 вищевказаних правил, на підставі акта споживачу було нараховано - 1119,10 гривень за спричинену шкоду, завдану постачальнику, але у добровільному порядку відповідач відмовиляється від сплати спричиненної шкоди. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та наполягав на їх задоволені. Відповідач у судове засідання неодноразово не з*явився, хоча належним чином був повідомлен про час та місце розгляду справи, що дає суду право розглянути справу на підставі наявних у справі доказів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечував та наполягав представник позивача. Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі, тому що доводи позивача підтверджуються дослідженними у судовому засіданні доказами: · актом №017640 про порушення правил користування електричною енергією для населення; · зобов*язанням [PERSON]. про погашення заборгованості впродовж 6 місяців до січня 2008 року; · розрахунком по данному акту, згідно якого сума, що підлягає сплаті складає 1119,10 гривень. Таким чином, у судовому засідання підтвердився факт порушення правил безоблікового користування електричною енергією (самовільне підключення до електромережі, після припинення енергопостачання по причині порушення “Правил користування електричною енергіею для населення”), який підтвержується актом №017640. Крім того, суд вважає, що судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-13 00:00:00

«Іллічівський судноремонтний завод» у формі товариства з обмеженою відповідальністю (далі - Товариство) звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 136432,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 21200,00 грн. в порядку регресу, які були сплачені позивачем за рішенням Іллічівського міського суду Одеської області. Просить стягнути з відповідача також судові витрати 242,00грн. на свою користь. В судовому засіданні представник позивача підтвердив вимоги. Відповідач з вимогами не погодився в частині розміру, посилаючись на скрутне майнове становище. Просив вимоги задовольнити частково. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено, що за вироком Іллічівського міського суду Одеської області від 26 січня 2005 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ст.272 ч.2 КК України (а.с.15-16). За рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 16 серпня 2007 року та рішенням Апеляційного суду Одеської області від 28 листопада 2007 року з Товариства стягнуто на користь [PERSON]. 21200,00грн. на відшкодування шкоди яку було спричинено [PERSON], працівником Товариства (а.с.3-8). Товариством сплачено [PERSON]. 21200,00грн. на виконання вказаних рішень (а.с.13). Згідно ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ч.4 ст.1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину. Згідно ст.ст.10, 27, 60 ЦПК України сторони, яки приймають участь у справі, користуються рівними правами відносно надання доказів, їх дослідження та доведення до суду їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд не находить законних підстав зменшення суми яка підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-13 00:00:00

[PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків відносно неповнолітньої дочки [PERSON] 1996 року народження. Дитина постійно перебуває під доглядом тітки [PERSON]. В судовому засіданні прокурор позов підтримав, суду пояснив, що [PERSON], житель с. Жовчів Рогатинського району є батьком неповнолітньої [PERSON], утриманням і вихованням якої не займається, матеріальної допомоги не надає. Вихованням і утриманням дитини займається тітка [PERSON]. Мама дитини, [PERSON] померла[INFO], а батько, [PERSON] 20.06.2002 року нотаріально посвідчив заяву про відмову від виховання та утримання своєї неповнолітньої дочки [PERSON]. Опікунська рада на своєму засіданні від 07 липня 2008 року визнала за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дочки [PERSON]. Просить суд позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час і місце слухання справи повідомлялися у встановленому порядку, про що свідчить розписка про отримання ними повістки. Представник служби в справах дітей просить суд позов задоволити. [PERSON] в судове засідання не з”явилася , суду написала заяву, що позов підтримує в повному обсязі, справу просить слухати в її відсутності. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини: Судом встановлено, що [PERSON] вихованням та утриманням своєї неповнолітньої дочки [PERSON] не займається. У відповідності до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання батьківських обов»язків. З протоколу № 6 від 07 липня 2007 року вбачається, що опікунська рада вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітньої дочки [PERSON]. Представник органу опіки і піклування суду пояснила, що такого висновку опікунська рада прийшла, після опитування сусідів, вчителів, представників сільської Ради та дітей. Опікунська рада переконалася, що батько дітьми не піклується, їх вихованням та утриманням не цікавиться, нотаріально посвідчив заяву, що відмовляється від утримання та виховання дітей. По місцю роботи та реєстрації характеризується позитивно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-13 00:00:00

[PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків відносно неповнолітнього сина [PERSON] 2003 року народження. Дитина постійно перебуває в Долинському дитячому будинку. В судовому засіданні прокурор позов підтримав, суду пояснив, що [PERSON] , жителька с. Стратин Рогатинського району є матір»ю неповнолітнього [PERSON], утриманням і вихованням якого не займається, матеріальної допомоги не надає. Дитина перебуває на вихованні та утриманні Долинського дитячого будинку. Просить суд позов задоволити. Відповідачка в судове засідання не з”явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася вчасно у встановленому законом порядку, про що свідчить розписка про вручення їй судової повістки. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини: Судом встановлено, що [PERSON] вихованням та утриманням свого сина [PERSON] не займається, від нього відмовилась і згідно путівки управління освіти і науки Івано-Франківської облдержадміністрації № 658 від 31.08.2007 дитина влаштована в Долинський дитячий будинок, а перед цим перебувала в Надвірнянському дитячому будинку. У відповідності до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання батьківських обов»язків. З акту про невідвідування дитини [PERSON] від 17.03.2007 року вбачається, що ніхто з рідних та близьких людей дитини не провідував, нею не цікавився впродовж всього часу перебування в дитячому закладі. Представник служби в справах дітей Рогатинської РДА суду пояснила, що з мамою [PERSON] проводились бесіди, але вона не намірена провідувати дитину чи признавати її, навіть не поцікавилась в якому дитячому будинку перебуває її син. Опікунська рада переконалася, що мати дитиною не піклується, її вихованням та утриманням не цікавиться. Згідно ч.2,3 ст.166 Сімейного кодексу України - особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов”язку щодо утримання дитини і суд на вимогу позивача або з власної ініціативи повинен вирішити питання про стягнення аліментів.

Outcome: approved