Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на Ѕ частину земельного паю в порядку спадкування за законом і просила визнати за нею право власності в порядку спадкування по закону на Ѕ частину земельної ділянки за державним актом на право приватної власності на землю серія [NUMBER], виданого на ім'я померлої [INFO] року [PERSON]. На підтвердження своїх позовних вимог позивачка вказала наступне: [INFO] року в селі Петропілля Ізюмського району померла її мати [PERSON]. На час смерті померлій належала земельна ділянка, на яку на ім'я померлої був виданий Державний акт на право приватної власності на землю. Після смерті матері відповідач [PERSON] - брат позивачки, забрав собі всі документи померлої і в тому числі і Державний акт на землю і ніяких прав позивачки на спадкове майно не визнає. Позивачка вчасно звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, але свідоцтво про право власності в порядку спадкування на Ѕ частину земельної ділянки не одержала, оскільки в неї відсутній оригінал державного акту на землю, а її брат - відповідач по справі, навмисно не з'являється на виклики до нот контори і не надає оригінал вказаного акту на землю. Спочатку позивачка вважала, що дублікат Державного акту на землю має видати держадміністрація, але в суді на цих вимогах не наполягала. На підставі викладеного вважала, що позов підлягає задоволенню. Заводська сільська рада Ізюмського району, на території якої знаходиться спірна земельна ділянка позов визнала в повному обсязі. Представник Ізюмської державної адміністрації позов, в частині надання дублікату Державного акту на землю, не визнала з тих підстав, що даний акт не загублений, а знаходиться у відповідача. Вважала, що законом установлено порядок видачі дублікату Державного акту на землю власником земельного паю, яким позивачка не являється і тому не має права на видачу дублікату. Вважала, що до визнання права власності між спадкоємцями держадміністрація ніякого відношення не має. Відповідач [PERSON] позов не визнав у повному обсязі. На заперечення проти позову вказав, що позивачка один акт на землю, що належав діду забрала собі і тому цей акт матері має належати йому. Крім того позивачка розголошує по селу невірні відомості про нього і тому він не хоче нічого переоформлювати на позивачку. На підставі викладеного вважав, що позов не підлягає задоволенню і просив відмовити в позові. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, документи, суд приходить до висновку, що позов в частині визнання права власності на Ѕ частину земельної ділянки підлягає задоволенню, а в решті позовних вимог задоволенню не підлягає. До такого висновку суд приходить з наступних підстав: Сторони по справі [PERSON] і [PERSON] є рідними братом і сестрою. [INFO] року померла мати сторін [PERSON] і відкрилась спадщина. Сторони є спадкоємцями першої черги і вони викладене не оспорюють. Позивачка своєчасно подала заяву про прийняття спадку до державної нотаріальної контори. Відповідач [PERSON] не оспорює той факт, що Державний акт на землю на ім'я померлої матері знаходиться у нього і він не дав його до нотаріальної контори. Заяви [PERSON] про те, що позивачка поширює по селу плітки про нього, суд вважає не належними доказами. З викладеного суд робить висновок, що позивачка подала належні докази і її вимоги в частині права на спадкове майно підлягають задоволенню.

Outcome: partial