Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-13 00:00:00

Представник відповідача Територіальної громади в особі виконкому Інгулецької районної в місті ради в судове засідання не з"явився, про розгляд справи повідомлений своєчасно, заперечень проти позову не надав. За таких обставин, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи згідно ст. ст. 224-225 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив, що квартира [ADDRESS] була приватизована на праві приватної спільної сумісної власності на його матір [PERSON] та [PERSON] . 27 вересня 2004 року його мати [PERSON] померла, але залишила заповіт на його ім”я, у зв”язку з чим він звернувся із заявою до нотаріуса для оформлення спадкових прав після смерті матері, але отримав постанову нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки за життя його матері не були визначені частки у спільному майні. Просить визначити за померлою [PERSON] 1/ 2 частку в квартирі [ADDRESS] . Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - П"ятої криворізької державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, направив листа про слухання справи за його відсутності. Вислухав пояснення позивача, дослідив письмові докази суд вважає встановленими такі обставини. На підставі свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 26.08.1993 року, виданого органом приватизації – Управлінням житлово-комунального господарства Криворізької міської ради, згідно з розпорядженням №і-82 від 21 червня 1993 року на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] належить приватизована квартира [ADDRESS] (а.с.9). Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданим КП "Криворізьке БТІ" в книзі 29п-190, підтверджується право приватної спільної сумісної власності на квартиру за [PERSON] та [PERSON] , частки не визначені (а.с.12). Квартира 2-х кімнатна на 4 поверсі 5 поверхового житлового будинку, загальною площею 41,8 кв.м, житловою площею 27,72 кв.м.. Загальна вартість квартири станом на 17.03.2005р. становить 6349 гривень, а вартість 1/ 2 частки квартири відповідно- 3174 гривні 50 коп.. 27 вересня 2004 року [PERSON] померла, актовий запис про смерть №797 (а.с.15). Остання являється матір”ю [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.13). Постановою державного нотаріуса 5-ї криворізької державної нотаріальної контори від 17 листопада 2007 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої матері, у зв'язку з тим, що не виділена (визначена) частка померлої у спільному майні (а.с.16). Згідно п.224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус може видати свідоцтво про право власності на спадщину після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого в спільному майні. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що випливають із ст. 370 ЦК України, де передбачається, що у разі виділу частки із майна, що є в спільній сумісній власності, частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду та правовідносини, що випливають з права на спадкування. Відповідно до положень ст.1226 ЦК України, суб”єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Таким чином, оскільки при спадкуванні частки в майні, розмір якої не визначено, істотне значення має встановлення її розміру, що може бути зроблено також після відкриття спадщини, спадкоємець не позбавлений законом такого права, і його право на визначення частки померлого витікає з поняття спадкування, яке відповідно до ст. 1216 ЦК України, є перехід права та обов”язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Позивач [PERSON] є сином померлої [PERSON] та відповідно до положень ст.1261 ЦК України, має право на спадкування після смерті матері в першу чергу. На підставі вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обгрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Outcome: approved