Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-03 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що [INFO] року, приблизно о 08 годині 00 хвилин, на автомобілі марки ВАЗ 21043 реєстраційний номер [NUMBER], яким він керує та розпоряджується на підставі довіреності, він виїхав із с.м.т.Тарутине у с.м.т.Сарата Одеської області. Приблизно о 09 годині 45 хвилин, у с.м.т.Сарата, біля поліклініки, відповідач, керуючи автомобілем марки “Фольксваген” реєстраційний номер [NUMBER], порушив п.10.2 Правил дорожнього руху, не пропустив його автомобиль, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого сталося зіткнення автомобілів. В результаті ДТП його автомобіль отримав механічні ушкодження. Посилаючись на ці обставини, позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог від 15 травня, 04 червня та 29 жовтня 2007 року (а.с.44, а.с.55, а.с.135), прийнятих судом під час розгляду справи, просив стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду, завдану ушкодженням його автомобіля в сумі 7091, 61 гривень; 1656 гривень - вартість придбаних запасних частин, оплата процентів за позичені гроші -1700 гривень; а всього 10 834,96 гривень матеріальної шкоди; моральну шкоду в сумі 1500 гривень; 20 гривень - оплата довідки ДАЇ від [INFO] року; 150 гривень 75 копійок - оплата за буксировку його автомобіля з с.м.т.Сарата до п.Бородино Тарутинсьского району, а потім до с.м.т.Тарутине, тому що у зв*язку з настанням Нового року йому відмовили у ремонті, а після Нового року він відбуксировав свій автомобіль з с.м.тТарутине до с.Березино Тарутинського району; 700 гривень за надання юридичної допомоги; 8,6 гривень- оплата за виготовлення ксерокопій; судовий збір - 91, 80 гривень та витрати на ІТЗ -30 гривень, а також витрати на поїздки до суду в загальній сумі - 1072 гривні. Вимоги про відшкодування моральної шкоди позивач обґрунтував тим, що його автомобіль внаслідок ремонту втратив товарний вигляд, йому довелось часто їздити на СТО та на ринки за запасними частинами, нервувати, бо він не мав грошей на ремонт і був змушений їх позичати під проценти, відповідач не прийняв ніяких мір для добровільного відшкодування шкоди, внаслідок ДТП погіршився стан його здоров*я. Під час розгляду справи позивач та його представник-адвокат [PERSON] позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідач позов визнав частково, у сумі 1442 гривні 07 копійок, оскільки за висновком авто-товарознавського дослідження ушкодженням автомобілю позивачу завдано матеріальної шкоди на суму 1742 гривні 07 копійок. Він згоден компенсувати цю суму, за винятком вартості акумулятора - 240 гривень, який не був ушкодженим при ДТП. Вимоги позивача в іншій частині не визнав, тому що вважає, що вони не підтверджені належними доказами, і в ДТП є вина позивач, який перевищив встановлену швидкість руху і не прийняв ніяких мір, щоб уникнути зіткнення. Свідок [PERSON] пояснив, що [INFO] року він проводив огляд місця ДТП, а також оглянув належні сторонам транспортні засоби. Всі зазначені дії, а також заміри проводились за участю двох понятих, позивача та відповідача. Після огляду він склав відповідні протоколи, а також схему ДТП, яку підписали поняті, а також позивач та відповідач. У відповідача [PERSON] жодних зауважень з приводу правильності складання зазначених документів не виникало. В протоколі огляду автомобіля ВАЗ 21043 він вказав лише зовнішні ушкодження. Акумулятор знаходиться під капотом автомобіля, тому він його не оглядав. Свідок [PERSON], який був понятим, як при проведенні огляду місця ДТП, так і при проведенні огляду транспортних засобів, два пояснення аналогічні поясненням свідка [PERSON] Спеціаліст-товарознавець [PERSON] пояснив, що в кінці грудня 2006 року до нього звернувся позивач [PERSON] з проханням провести автотоварознавське дослідження по визначенню вартості матеріальної шкоди, завданої йому внаслідок ушкодження автомобіля ВАЗ 21043 реєстраційний номер [NUMBER] Він оглянув автомобіль, зробив відповідні фотографії та на підставі існуючої методики визначив вартість цієї шкоди. Однак, при проведенні остаточних розрахунків (а.с.15), складаючи дві цифри: 1187, 34 гривень та 186, 73 гривень, він допустив арифметичну помилку і замість 1374,07 гривень, записав 6449, 08 гривень. Внаслідок цього вартість завданої позивачу шкоди була помилково визначена у сумі 7091,61 гривень (а.с.15). Коли він виявив помилку і провів розрахунок належним чином, то вартість завданої позивачу матеріальної шкоди склала 1742, 07 гривень ( а.с.61-69). При огляді автомобілю позивача він також виявив, що внаслідок зіткнення в цьому автомобілі була розбита акумуляторна батарея. Заслухавши пояснення позивача та його представника, заперечення відповідача, свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON], експерта-товарознавця [PERSON], вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов*язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Постановою Арцизького районного суду Одеської області від 21 лютого 2007 року встановлено, що [INFO] року [PERSON], приблизно о 09 годині 45 хвилин, керуючи автомобілем «Фольксваген» державний реєстраційний номер [NUMBER], рухаючись по другорядній дорозі, не пропустив транспортний засіб «ВАЗ-21043» державний реєстраційний номер [NUMBER], який рухався по головній дорозі, чим порушив правила виїзду з примикаючої території, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «ВАЗ-21043» державний реєстраційний номер [NUMBER], що привело до механічних ушкоджень транспортних засобів. Зазначеними діями [PERSON] порушив п.10.2 Правил дорожнього руху України. Цією ж постановою відповідача [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керувати всіма видами транспортних засобів строком на три місяці (а.с.7). Вина [PERSON] у порушенні Правил дорожнього руху підтверджується витягом з ЖРЗПЗ [NUMBER] від [INFO] року про аварію, протоколом огляду місця події та схемою до нього, протоколами огляду транспортних засобів (а.с.1-5 відмовного матеріалу). За висновком спеціаліста авто-товарознавця (а.с.61-69) ринкова вартість автомобіля ВАЗ 21043 реєстраційний номер [NUMBER]складає 10 830 гривень. Сума завданої позивачу матеріальної шкоди складає 1742 гривні 07 копійок, включаючи вартість запчастин, що підлягають заміні, ремонтних робіт та робіт по фарбуванню (а.с.61-69). Висновок спеціаліста - товарознавця (а.с.8-16) про те, що вартість шкоди, завданої ушкодженням автомобілю ВАЗ 21043 складає 7091,61 гривню, суд не може взяти до уваги, тому що з цього висновку вбачається, що експерт при проведенні розрахунків допустив арифметичну помилку (а.с.15). Крім того, цей висновок спростовується поясненнями цього ж спеціаліста - товарознавця [PERSON] про те, що така сума була визначена ним помилково, внаслідок неправильного розрахунку. Суд не може погодитись з твердженнями позивача про те, що на ремонтні роботи він витратив - 7091, 61 гривень; а на суму 1656 гривень придбав запасні частини, тому що ці твердження спростовуються висновком експерта-товарознавця (а.с.61-69). Крім того, зазначені витрати не підтверджені належними доказами. Рахунок - фактуру[NUMBER]від [INFO] року суд не може взяти до уваги, тому що позивачем не надано чек на оплату цього рахунку. Довідку приватного підприємця [PERSON] про те, що за проведений ремонт автомобіля [PERSON] оплатив йому 7100 гривень суд також не може взяти до уваги, тому що в ній не зазначено, які саме деталі були замінені та вартість робіт по їх заміні, який ремонт проведений та його вартість, які деталі пофарбовані та вартість фарбування. Крім того, підпис [PERSON] на цій довідці належним чином не засвідчений. Вимоги позивача про оплату процентів за позичені гроші -1700 гривень; 20 гривень - оплата довідки ДАЇ від [INFO] року; 150 гривень 75 копійок - оплата за буксировку автомобіля не підлягають задоволенню, тому що ці витрати не підтверджені належними доказами. Судом встановлено, що відповідач заподіяв позивачеві шкоду, керував автомобілем “Фольксваген” реєстраційний номер [NUMBER] на підставі довіреності (а.с.10,11 відмовного матеріалу). Ст.1187 ЦК України визначає, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об*єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Оскільки шкоди завдано позивачеві з вини відповідача [PERSON], то на підставі ст. 1187 ЦК України з останнього, як з володільця джерела підвищеної небезпеки, слід стягнути на користь позивача за пошкоджений автомобіль одну тисячу сімсот сорок дві гривні 07 копійок. На підставі ст.1167 ЦК України вимоги позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди у сумі 1500 гривень підлягають повному задоволенню. Визначаючи розмір грошової компенсації моральної шкоди, суд враховує ступінь вини відповідача та характер, обсяг, глибину та тривалість завданих позивачу моральних страждань, який внаслідок ДТП змушений був ремонтувати свій автомобіль, не міг ним користуватися, що змінило звичний спосіб його життя, внаслідок ДТП погіршився стан його здоров*я. Відповідно до ст.ст. 86, 88 ЦПК України на користь позивача слід стягнути з відповідача витрати, пов*язані з проведенням автотоварознавського дослідження у сумі 208 гривень, які підтверджені квитанцією (а.с.2, 47). Підлягають задоволенню і вимоги щодо стягнення з відповідача 700 гривень за надання правової допомоги, які підтверджені наявними у справі квитанціями (а.с.2а, 122), оскільки їх відшкодування передбачено ст.84 ЦПК України. За виготовлення ксерокопій документів у даній справі з відповідача на користь позивача слід стягнути 8,6 гривень (а.с.18). Згідно ст.88 ЦПК України з позивача на користь позивача слід також стягнути судовий збір в сумі 51 гривня пропорційно до розміру задоволених позовних вимог та витрати на ІТЗ в сумі 30 гривень. Відповідно до ч.2 ст.85 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, та її представникові оплачуються іншою стороною добові (у разі переїзду до іншого населеного пункту), а також компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Тому вимоги про стягнення витрат на поїздки до суду в загальній сумі - 1072 гривні не підлягають задоволенню, оскільки їх відшкодування не передбачено законом, а вимоги щодо стягнення добових позивачем не заявлялись. Таким чином, загальна сума, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 4239 гривень 67 копійок ( 1742 грн.07 коп.+1500 грн.+208 грн.+700 грн.+8,6 грн.+51 грн.+ 30 грн.). В іншій частині позову слід відмовити. Твердження відповідача про те, що у ДТП винен позивач, суд не може взяти до уваги, тому що вони спростовуються постановою Арцизького районного суду від 21 лютого 2007 року, протоколом огляду місця події та схемою до нього, протоколами огляду транспортних засобів. З цих самих підстав суд не може взяти до уваги пояснення свідка [PERSON] про те, що позивач перевищив встановлену швидкість руху. Суд також вважає необґрунтованими посилання відповідача на те, що акумулятор у автомобілі позивача внаслідок ДТП не був пошкодженим, тому що вони спростовуються протоколом огляду транспортного засобу від [INFO] року, фототаблицями (а.с.17-19) та поясненнями спеціаліста-товарознавця [PERSON]

Outcome: partial