overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-30 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 01 червня 1991 року вони зареєстрували шлюб в Оришківській сільській раді Гусятинського району Тернопільської області за актовим записом №5. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, він систематично ображав її, в сім'ї часто виникали конфліктні ситуації, сварки, невдоволення. Припинилися сімейні відносини, втратилися спільні інтереси. Відповідач пошкоджує спільне майно та погрожує фізичною розправою. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO] року народження, який проживає разом із відповідачкою та знаходиться на її утриманні. В подальшому даний шлюб зберігати не доцільно. Спроб примирення не було. Позивачка позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач подав суду письмову заяву у якій позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши та оцінивши здобуті в судовому засіданні докази суд встановив слідуючі факти. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 червня 1991 року, що стверджується повторним свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданого 09 серпня 1995, про що зроблено відповідний актовий запис за № 05. Від даного шлюбу у сторін є син [PERSON], [INFO] року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29 січня 1992 року. Сторони миритись не бажають. В даному випадку має місце припинення спільного життя подружжя. Подальше спільне проживання сторін стало неможливе і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Отже, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, та інші обставини життя подружжя, суд прийшов до висновку про доцільність задоволення позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування з відповідача збитків в сумі 2557 грн. 01 коп., заподіяної внаслідок незаконного споживання електроенергії, шляхом самовільного безоблікового підключення до електромережі поза приладом обліку, внаслідок чого електроенергія споживалась, але не обліковувалась. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. В судовому засіданні відповідачка позовні вимоги не визнала, просила зменшити суму відшкодування у зв'язку з тяжким матеріальним становищем. Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, судом встановлено наступне: Відповідно до акту про порушення Правил користування електроенергією побутовим споживачем № 184227 від 01.02.2006р., було встановлено факт розкрадання електроенергії [PERSON], шляхом самовільного безоблікового підключення до електромережі поза приладом обліку, внаслідок чого електроенергія споживалась, але не обліковувалась. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її заподіяла, в повному обсязі. На підставі ст.1193 ЦК України суд може зменшити розмір стягнення з винної особи, врахувавши її матеріальне становище або інше, якщо позивач не заперечує проти цього. Згідно розрахунку сума матеріальної шкоди становить 2557 грн. 01 коп. Однак, з врахуванням життєвих обставин відповідача, суд вважає за можливе зменшити суму стягнення до 1000 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-30 00:00:00

Позивачка звернулася з вказаним позовом до суду, мотивуючи його тим, що з 17.05.1986 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, про що в книзі реєстрації шлюбів Посад-Покровської сільської ради Білозерського району Херсонської області було зроблено актовий запис № 8. Від даного шлюбу мають дорослу доньку - [PERSON], [INFO]. З самого початку подружнє життя було нормальним, основаним на взаємній повазі та коханні один до одного, але поступово, сторони втратили почуття кохання та поваги один до одного, перестали розуміти один одного, почали виникати сварки без наявних на те причин. В 2000 році сторони припинили спільне проживання, позивачка виїхала в Полтавську область до своїх батьків. З 2005 року позивачка стала проживати спільно з іншим чоловіком. Від спільного проживання в них народилося двоє дітей: донька - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO]. У зв'язку з тим, що на момент народження останніх шлюб між сторонами розірвано не було, діти були зареєстровані на прізвище відповідача - [PERSON]. Шлюб між сторонами носить формальний характер. Просила шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, встановив наступне: Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] виданого 17.05.1986 року Посад-Покровською сільською радою Білозерського району Херсонської області між сторонами було укладено шлюб, про що в книзі реєстрації актів зроблено запис № 8. В даний час між сторонами склалися особисті неприязні відносини, які перешкоджають подальшому сімейному проживанню, на примирення сторони не згодні, а тому збереження сім'ї в даній ситуації не є можливим. Розірвання шлюбу не суперечить інтересам сторін, спору про розділ майна не має. Згідно ст. 105 ч.3 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАЦС, суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-30 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON] до управління земельних ресурсів в Ізяславському районі про визнання права власності на земельну ділянку. В обгрунтування позову посилається на те, що перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON]. У шлюбі народилися двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. [INFO] батько неповнолітніх [PERSON] помер, неповнолітні діти являються його спадкоємцями. Померлому [PERSON] належав земельний сертифікат [NUMBER], який був втрачени. Через втрату земельного сертифікату діти не мають можливості прийняти спадщину у нотаріальному порядку, тому позивачка просить визнати за дітьми право власності на земельну ділянку у землі КСП «Полісся» с. Борисів розміром 2,35 умовних кадастрових гектара. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовну заяву підтримала. Представник управління земельних ресурсів в Ізяславському районі Клімчук В.О. проти позову не заперечив, просив справу розглянути у його відсутність. Суд, заслухавши представника позивачки, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі 05 лютого 1994 року по 25 березня 2004 року про що свідчать свідоцтва про одруження та про розірвання шлюбу. У шлюбі у подружжя народилися дочки - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. [PERSON] помер [INFO]. Після його смерті в управління спадковим майном вступили його діти [PERSON] і [PERSON], які на день смерті спадкодавця проживали разом з ним, забрали речі померлого під свою охорону. Відповідно до довідки виконавчого комітету Борисівської сільської ради [PERSON] видавався земельний сертифікат на земельну частку (пай) [NUMBER] у землі КСП «Полісся» с. Борисів розміром 2,35 умовних кадастрових гектари. Зареєстрований земельний сертифікат у журналі реєстрації видачі сертифікатів по Борисівській сільській раді за реєстраційним номером 915. У місцевих засобах масової інформації друкувалося оголошення про загублений земельний сертифікат, що видавався на ім»я [PERSON] (газета «Партнер» за 10.04.2008 року). Неповнолітні діти є спадкоємцями першої черги, прийняв спадщину за законом, проживаючи разом із спадкодавцем, тому за ними слід, тому за ним слід визнати право власності на земельну частку (пай). Статтею 1225 Цивільного кодексу України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-30 00:00:00

16 вересня 2008 року в Ізяславський районний суд звернулася [PERSON] із заявою про встановлення факту родинних відносин. В обгрунтування заяви зазначила, що перебувала у шлюбі з [PERSON]. За час подружнього життя у них народилися діти семеро дітей :[PERSON], 1952 р.н., [PERSON], 1955 р.н., [PERSON], 1957 р.н., [PERSON], 1960 р.н., [PERSON], 1962 р.н., [PERSON], 1965 р.н., [PERSON], 1968 р.н. В актових записах про народження дітей у графі «мати» зазначено [PERSON], а згідно паспортних даних правильне прізвище - [PERSON]. У зв»язку з тим, що діти проживають в різних місцевостях, немає змоги внести виправлення в актові записи про народження, а тому слід встановити факт родинних відносин. Встановлення даного факту пов»язане із присвоєння почесного звання «Мати-героїня». У поданій заяві [PERSON]просила справу розглянути у її відсутність, оскільки за станом здоров»я не може з»явитись у судове засідання. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. Згідно довідки Щуровецької сільської ради [PERSON],[INFO], дійсно народила та виховала до восьмирічного віку семеро дітей, а саме, [PERSON], 1952 р.н., [PERSON], 1955 р.н., [PERSON], 1957 р.н., [PERSON], 1960 р.н., [PERSON], 1962 р.н., [PERSON], 1965 р.н.,[PERSON], 1968 р.н.. Також довідкою виконавчого комітету стверджено, що згідно записів по щуровецькій сільській раді в період з 1952 по 1980 роки у житловому будинку [ADDRESS], були зареєстровані всі зазначені діти. Головою двору являвся [PERSON], 1923 р.н. 01.11.1966 року указом Президії Верховної Ради Української РСР [PERSON] була нагороджена медаллю «Медаль материнства» 1 ступеню, а 26.02.1970 року - орденом «Материнська слава» 3-го ступеню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-30 00:00:00

Брати [PERSON] та [PERSON]звернулись з позовом до Колодяжненської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок та господарські споруди по [ADDRESS] в с.Волошки Ковельського району в порядку спадкування за законом після смерті матері, [PERSON], яка померла [INFO] року, мотивуючи позов тим, що у встановленому законом порядку прийняли спадщину, однак не отримали в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спадкового майна , а саме домогосподарство по [ADDRESS]в с.Волошки, у зв'язку з відсутністю технічної документації на будівлю. Просять визнати за ними в рівних частках право власності на вказане спадкове майно. В судовому засіданні позивач [PERSON]та представник позивача [PERSON] заявлений позов підтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав заяву в якій просить справу слухати у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Суд , заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. Як вбачається з довідки Колодяжненської сільської ради [NUMBER] від 11.07.2008 року [PERSON] проживала в с.Волошки по [ADDRESS] та на неї оформлено особовий рахунок на дане домогосподарство. Згідно копії свідоцтва про смерть [NUMBER] виданого Колодяжненською сільською радою, [PERSON], померла [INFO] року. Згідно повідомлення Ковельської державної нотаріальної контори заповіт від імені [PERSON]не посвідчувався, позивачі прийняли спадщину за законом шляхом подання заяв до нотаріальної контори. Відповідно до ст.1261 ЦК України позивачі є спадкоємцями першої черги за законом. Прийняли спадщину відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України. Згідно вимог ст.1267 ЦК України частки спадкоємців є рівними. Таким чином, позов підлягає до повного задоволення. Судові витрати по справі слід залишити за позивачами, відповідно до їх клопотання. На підставі ст.ст.1261,1267,1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-30 00:00:00

ДП «Судоремонтне виробництво «Іллічівський судоремонтний завод» (далі - Підприємство) звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 12197,66 грн. в порядку регресу, яка була сплачена позивачем за рішенням Іллічівського міського суду Одеської області. Просить стягнути з відповідача також судові витрати 152,00грн. на свою користь. В судовому засіданні представник позивача підтвердив вимоги. Відповідач вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено, що за вироком Іллічівського міського суду Одеської області від 06 квітня 2005 року по справі за позовом[PERSON] до ДП «Судноремонтне виробництво «Іллічівський судноремонтний завод» було стягнуто з Підприємства в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 2145,13 грн., щомісячні платежі по 290,00 грн., витрати на компенсацію - 67,95грн. щомісячно та моральну шкоду в розмірі 15000,00грн. (а.с.10-11). Товариством сплачено на користь[PERSON] 12197,66 грн. на виконання вказаних рішень (а.с.8). Згідно ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідачів про визнання договору купівлі-продажу землі дійсним, обґрунтовуючи це тим, що [INFO] року за письмовим договором купівлі-продажу вона придбала у відповідачів належну їй на праві власності земельну ділянку, площею [INFO] га в [ADDRESS]. Однак відповідачі ухилилися від нотаріального посвідчення договору, в зв'язку з чим позивачка змушена звернутися до суду. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю, надавши суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідачі - в судове засідання не з'явилися, попередньо надавши суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнають та проти їх задоволення не заперечують. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні відповідачами позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачами позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав: [INFO] року між сторонами було укладено письмовий договір купівлі-продажу земельної ділянки площею [INFO] га передану для обслуговування житлового будинку та господарських споруд в [ADDRESS](а.с.7), яка належала відповідачам на праві спільної сумісної власності за нотаріально-посвідченим договором купівлі-продажу(а.с.12). Сторонами договору були виконані всі його істотні умови та проведено фактичний розрахунок, що підтверджується розписками(а.с.8-11). Однак всупереч вимогам ст. 657 ЦК України відповідачі ухилилися від нотаріального посвідчення договору. Згідно ст. 220 ЦПК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджуються письмовими доказами та відбулося повне виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування, обґрунтовуючи це тим, що [INFO]р. померла його мати, якій на праві приватної власності належало домоволодіння в [ADDRESS]. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом, однак не має змоги юридично оформити право власності на спадкове майно в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів н домоволодіння. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, надавши суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Представники відповідача - Судіївської сільської ради Полтавського району та третьої особи Державної нотаріальної контори Полтавського району в судове засідання не з'явилися, попередньо надавши суду заяви про розгляд справи без їх участі, зазначивши, що у вирішенні спору покладаються на розсуд суду та проти задоволення позову не заперечують. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні відповідачами позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачами позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав: [INFO] року померла мати позивача [PERSON](а.с.11), після смерті якого залишилось спадкове майно у вигляді: житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в [ADDRESS], розташований на земельній ділянці державного фонду(а.с.5-9,12,14). Після своєї смерті [PERSON] заповіт не залишила. Таким чином спадкоємцем за законом є позивач, який у встановлений законодавством строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак не має змоги юридично оформити право на спадкове майно в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Відповідно до ст. 1223 ЦК України в разі відсутності заповіту здійснюється спадкування за законом. Згідно ст. 1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Відповідно до ч.2 ст. 1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщенні. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-30 00:00:00

[PERSON] просить встановити факт родинних відносин з батьком [PERSON], який помер [INFO] і посилається на те, що вона народилася [INFO]. Однак її свідоцтво про народження не збереглося, немає і актового запису про її народження в архівах відділів реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції та Головного управління юстиції у Хмельницькій області за 1927 рік. Встановлення факту родинних відносин між померлим батьком заявниці і самою заявницею потрібно для одержання свідоцтва про право на спадщину. Вислухавши пояснення [PERSON], вивчивши матеріали справи, допитавши свідків, суд знаходить, що заява останньої підлягає до задоволення з таких підстав. У відповідності із ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення юридичного факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 ЦК України. Із пояснень заявника вбачається, що вона є єдиною спадкоємицею після смерті свого батька [PERSON]. Інших спадкоємців не має. Однак оформити спадщину вона не може, оскільки актовий запис про її народження за 1927 рік в архівах відділів реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції та Головного управління юстиції у Хмельницькій області по м. Шепетівка Хмельницької області відсутній. Їй необхідно встановити факт родинних відносин з батьком для оформлення спадщини. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що заявник [PERSON] з дня народження виховувалася батьками, матір'ю [PERSON] та батьком [PERSON], у будинку [ADDRESS] весь час проживали разом однією сім'єю до самої смерті батьків, вели спільне господарство, заявниця доглянула матір і батька до їх смерті, поховала їх та довгий час проживала у будинку за вищевказаною адресою, який належав її батькові. Суд визнає ці покази достовірними і вони не протирічять другим зібраним по справі доказам. Так, згідно даних домової книги по будинку [ADDRESS] прописаними значилися [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Таким чином, суд вважає, що є достатньо доказів, які підтверджують факт родинних відносин між [PERSON] та її батьком [PERSON]. Даних, які б спростовували пояснення заявника, суд не встановив, а тому, погоджуючись з вимогами заявниці, слід визнати, що померлий [INFO] [PERSON] був батьком [PERSON]. На підставі ст.ст. 1258, 1262 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому зазначила, що 23 вересня 1995 року вона вступила в шлюб з [PERSON],[INFO]. Шлюб був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Заводського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 300. За твердженням позивачки одруження з відповідачем виявилось невдалим, вони перестали розуміти один одного і стали часто сваритися. На протязі останніх семи років сторони спільно не проживають і не спілкуються. Як зазначено у позові, на протязі останніх шести років позивачка проживає з іншим чоловіком, з яким має намір укласти шлюб, але цьому перешкоджає шлюб з відповідачем. Позивачка вважає примирення з відповідачем неможливим, а надання їм строку для примирення - недоцільним. В позові позивачка просить суд шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин. Про час і місце слухання справи судом був повідомлений своєчасно. Справа за згодою позивачки на підставі ст. 224 ЦПК України розглянута судом заочно у відсутність відповідача. Вислухавши пояснення позивачки, а також ретельно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 23 вересня 1995 року [PERSON] вступила в шлюб з [PERSON] Шлюб був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Заводського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 300. Як вбачається з пояснень позивачки, спільне життя у сторін не склалося, шлюбні відносини фактично припинилися ще в 2001 році. З того часу сторони сумісно не живуть, ніяких відносин не підтримують. З 2002 року позивачка спільно проживає з іншим чоловіком, з яким має намір укласти шлюб, але цьому перешкоджає шлюб з відповідачем. Сторони на примирення не згодні, вважають його і подальше сумісне життя неможливим, а надання їм строку для примирення недоцільним. За таких обставин суд вважає за необхідне позов [PERSON] до [PERSON]. про розірвання шлюбу задовольнити.

Outcome: approved