Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду с позовом до [PERSON] про визначення порядку користування земельною ділянкою, мотивуючи тим, що йому на праві власності належить 1/2 частка жилого будинку [ADDRESS] з відповідною часткою надвірних будівель. З відповідачкою, яка є власницею другої частки домоволодіння, вони не можуть дійти згоди щодо користування земельною ділянкою. Просить суд визначити порядок користування земельною ділянкою відповідно до висновку експерта № 82 від 05.07.2007р. У судовому засіданні позивач позов підтримав та просив суд визначити порядок користування земельною ділянкою на підставі того, що йому належить частина будинку, яка знаходиться на спірній земельній ділянці. Відповідачка позов не визнала та пояснила, що не згодна з висновком експерта № 82 від 05.07.2007р. і просить суд визначити порядок користування земельною ділянкою відповідно до висновку експерта № 38 від 22.03.2007р. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є співвласниками будинку [ADDRESS]. Згідно п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади. Згідно ч. 3 ст. 125 Земельного кодексу України приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж в натурі, одержання документа, що посвідчує право на неї та державної реєстрації забороняється. Позивач просить суд визначити порядок користування земельною ділянкою відповідно до часток співвласників у домоволодінні, проте зазначені вимоги не засновані на законі. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на ст..ст. 88 ЗК України, мотивуючи тим, що він просить визначити порядок користування земельною ділянкою, бо він є власником Ѕ частки домоволодіння, яке на ній розташоване. Проте, зазначені норми регулюють відносини між співвласниками земельних ділянок. Позивачем доказів того, що він є власником спірної земельної ділянки не надано. Згідно ч.2 ст. 377 ЦК України якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. За таких обставин, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, у зв'язку з тим, що позивач просить суд визначити порядок користування земельною ділянкою, яка не є власністю сторін. Доказів надання у встановленому порядку сторонам земельної ділянки відповідного розміру не надано. Крім того, як вбачається з висновку експерта та не заперечувалося сторонами, в їх фактичному користуванні знаходиться ділянка, площею 363 кв.м., що більше ніж зазначено у технічному паспорті на 40 кв.м. Доказів правомірності користування земельною ділянкою такої площі сторонами не надано. На підставі ст. ст. 125 Земельного кодексу України, п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України, ч.2 ст. 377 ЦК України,

Outcome: dismissed