Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-01 00:00:00

Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем та стягнути аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень щомісяця до повноліття доньки. Позов мотивує тим, що сімейне життя не склалося, через відсутність взаємопорозуміння і не сумісності характерів, що призвело до розладу в родині, подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, у кожного своє життя, почуття кохання втрачене, подальше спільне життя та збереження родини неможливе, коштів на утримання доньки не надавав. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, надав згоду на розірвання шлюбу та на стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 300 гривень щомісяця. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того закон­них підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи, вислухавши позивача, відповідача, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що в юридичний шлюб сторони вступили 21 серпня 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] (л.с.9). Від спільного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]року народження, що підтверджується копією свідоцтва про народження[NUMBER] Подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що вони подружні відносини не підтримують з грудня 2007 року, спільне господарство не ведуть, єдиного бюджету не мають, мешкають по різним адресам, не виконують зобов'язань и не користуються правами подружжя, що суперечить ст.3 Сімейного Кодексу України, яка говорить, що родину становлять спільно проживаючі особи, зв'язані загальним побутом, що мають права й обов'язки. З позовом про розірвання шлюбу у суд звертаються у другий раз. При таких обставинах суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, родину зберегти не можливо, вона розпалася остаточно і шлюб необхідно розірвати, поклавши витрати на відповідача. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. При цьому у відповідності зі ст.182 Сімейного Кодексу України суд, визначаючи розмір аліментів, враховує вік дітей, їх матеріальне становище, сторін, а так само ту обставину, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При таких обставинах вимоги позивачки засновані на законі й підлягають задоволенню. З відповідача на користь позивача на підставі ст.184 СК України підлягають стягненню аліменти у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст.184 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Оскільки відповідач у добровільному порядку не бере участь у матеріальному утриманні дочки, то з відповідача примусово належить до стягнення аліменти в твердій грошовій сумі, тому що він не має постійного заробітку, а також приймає до уваги його стан здоров'я ы вважає можливим стягнути у розмірі 400 гривень щомісяця до повноліття дочки. Зазначений розмір аліментів відповідає вимогам ч.2 ст. 181 СК України та ч.3 ст. 70 закону України «Про виконавче провадження». На підставі викладеного,

Outcome: approved