Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-23 00:00:00

11.09.2008 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому зазначила, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 22.09.2000 року. Від даного шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з часу звернення її до суду і до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, чим ставить сім'ю у скрутне матеріальне становище, так як їй одній важко утримувати дітей, які знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Відповідач працездатний, працює на сезонних роботах в ТОВ «Рахнянсько-Лісовий консервний завод», тому має змогу сплачувати аліменти на утримання дітей. В попередньому судовому засіданні позивачка [PERSON] заявлені вимоги підтримала, посилаючись на ті самі обставини, що і в позовній заяві. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з часу звернення її до суду і до досягнення дітьми повноліття. Не заперечує, щоб рішення по справі було ухвалене в попередньому судовому засіданні, про що подала суду письмову заяву. Відповідач [PERSON]. в попередньому судовому засіданні позов визнав, згоден сплачувати аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з часу звернення позивачки з позовом до суду і до досягнення дітьми повноліття. Не заперечує, щоб рішення по справі було ухвалене в попередньому судовому засіданні, про що подав суду письмову заяву. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності до того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.09.2000 року (а.с.4). Від даного шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5-6), батьком яких в свідоцтві про народження зазначений відповідач. Відповідач з сім'єю не проживає, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, чим ставить сім'ю в скрутне матеріальне становище, хоча працездатний і може надавати допомогу на утримання дітей. Діти знаходяться на повному матеріальному утриманні матері (а.с.9). Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.ст.180-183,191 СК України, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У разі ухилення батьків від утримання дитини, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються судом у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При призначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, або частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ст.184 СК України). Оскільки право позивачки та її неповнолітніх дітей на матеріальне утримання з боку батька порушено, то воно підлягає судовому захисту. При визначенні розміру аліментів у твердій грошовій сумі суд враховує, що відповідач фізично здоровий, що стверджував [PERSON] у судовому засіданні, і може сплачувати аліменти на утримання дітей, що він не має на утриманні інших осіб, що в судовому засіданні також стверджував відповідач. Також при визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги те, що відповідач не має стабільного заробітку, а тільки сезонні заробітки, що підтвердив відповідач в попередньому судовому засіданні та що стверджується довідкою про доходи (а.с.12). При таких обставинах суд вважає, що розмір аліментів, які стягуватимуться з відповідача на користь позивачки на утримання дітей у твердій грошовій сумі, є необхідним. Суд вважає, що, оскільки дохід відповідача не стабільний, то розмір аліментів на дітей, які слід стягнути з відповідача, повинен бути в твердій грошовій сумі. На кожну дитину слід стягнути з відповідача аліменти в розмірі 300 грн., щомісячно, починаючи з 11.09.2008 року, тобто з часу пред'явлення позовної заяви до суду, відповідно до ст.191 СК України, до досягнення дітьми повноліття. Таким чином, позов [PERSON]. підлягає задоволенню. При цьому суд виходить також із захисту інтересів дітей, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності, збереження того рівня життя, який діти мали тоді, коли проживали з обома батьками, оскільки визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі якраз і забезпечить надійний захист інтересів дітей та отримання ними надійного стабільного матеріального утримання з боку батька. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч.2 ст.184 СК України). Відповідно до п.1ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Підлягає стягненню з відповідача в дохід держави державне мито в сумі 51 грн. відповідно до вимог ст.88 ЦПК України. Відповідно до ст.81 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 7,5 грн., згідно Розмірів витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 року за №1258.

Outcome: approved