Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-21 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом, у якому просить визначити їм додатковий строк на прийняття спадщини, посилаючись на наступні обставини. [INFO] в с.Нерушай Татарбунарського району Одеської області померла їх матір [PERSON]. Після її смерті на території Нерушайської сільської ради Татарбунарського району залишились земельна ділянка площею 4.97 умовно кадастрових гектара, житловий будинок по вул.Суворова,15 с.Нерушай Татарбунарського району Одеської області та майновий пай на суму 3348 грн. у сільськогосподарському кооперативі ім.Шевченко, що знаходиться в с.Нерушай Татарбунарського району Одеської області, які позивачі мають право успадкувати у перешу чергу. У зв'язку з пропуском позивачів по причині необізнаності із законодавством шестимісячного терміну на прийняття спадку, їм було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом, у зв'язку з чим вони вимушені звернутись до суду з позовом про надання їм додаткового терміну для прийняття спадщини, посилаючись на те, що фактично вони вступили у володіння рухомим майном та не відмовилася від спадку у встановленому законом порядку. У судове засідання позивачі підтримали позовні вимоги. Представник Нерушайської сільської ради в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про можливість слухання справи у його відсутність, позов визнав. Представник СК ім.Шевченко двічі не з'явився до суду без поважних причин. Вислухавши пояснення та доводи позивачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Із копій свідоцтва про право на спадщину [NUMBER] (а.с.12) вбачається, що [PERSON], який помер[INFO], був чоловіком померлої [PERSON], яка після його смерті прийняла спадщину. Згідно копії свідоцтва про смерть [NUMBER] від 18.03.2003 року (а.с.11) видно, що [PERSON] померла [INFO]. Копіями свідоцтва про народження [NUMBER] від 13.10.1987 року та [NUMBER] від 02.04.1992 року (а.с.7-8) підтверджується, що [PERSON] була матір'ю [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З копії довідки про укладення шлюбу №253 та свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1915 №0001320 від 09.01.2001 року (а.с.9-10) простежується, що позивачка [PERSON] змінила призвіще на “[PERSON]”. Із копії технічного паспорту на житловий будинок №1-77 від 29.05.2002 року (а.с.13) вбачається, що будинок по [ADDRESS] належить[PERSON]. Відмова нотаріуса (а.с.22) свідчить про неможливість позивачів отримати свідоцтво про право власності на спадок за заповітом по мотиву пропуску ними встановленого законом строку на прийняття спадщини. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні з'ясовано, що [PERSON] та [PERSON]. є спадкоємцями по закону першої черги після смерті [PERSON]. По незнанню спадкового законодавства, вони пропустили шестимісячний термін для подачі заяви до нотаріуса про прийняття спадщини, але фактично вступили у володіння спадковим майном, так як на руках у них залишились Державні акти на право приватної власності на землю на ім'я спадкодавця, не відмовилися від спадщини в установленому законом порядку. За таких обставин, суд вважає за можливе визначити позивачами додатковий строк, достатній для подання ними заяви про прийняття спадщини тривалістю шість місяців, так як є всі підстави вважати, що вони пропустили строк для прийняття спадщини з поважної причини.

Outcome: approved