Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-27 00:00:00

17.09.2008 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача - виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що як власниця житлового будинку [ADDRESS] , самовільно на земельній ділянці біля нього, яка була надана останній для обслуговування житлового будинку та належить їй на праві приватної власності на підставі Державного Акту на право власності на земельну ділянку, виданого [INFO] , збудувала наступне нерухоме майно: [INFO] , загальною вартістю [INFO] Посилаючись на вимоги ч.5 ст. 376 ЦК України та на те, що при цьому позивачкою були дотримані будівельно - архітектурні, санітарні, екологічні, протипожежні норми, про що, остання, має відповідні довідки, зазначена земельна ділянка використовувалася за призначенням, не порушувалися права та законні інтереси держави та інших осіб, просила винести рішення про визнання за нею права власності на вище зазначене самочинно збудоване нерухоме майно. Позивачка в судове засідання не з’явилася. Згідно заяви, що надіслала на адресу суду, просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача – виконкому Вознесенської міської ради Миколаївської області в судове засідання не з’явився, в заяві на адресу суду просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно визнав у повному обсязі. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з’явилися, в заявах на адресу суду просили розглянути справу за їх відсутності, не заперечували проти задоволення позовних вимог [PERSON] Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив, що позивачці належить житловий будинок [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від [INFO] посвідченого державним нотаріусом Першої Вознесенської державної нотаріальної контори. Відповідно до Державного Акту на право приватної власності на землю, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [INFO] [PERSON] є також власницею земельної ділянки, площею 0,0796 га, яка була надана їй для обслуговування вищевказаного житлового будинку. На зазначеній земельній ділянці позивачкою було побудовано: [INFO] Відповідно до вимог, передбачених ч.3 ст. 375 ЦК України, будівництво проведено з дотриманням будівельно - архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних норм та Правил, що підтверджується відповідними довідками, з використанням земельної ділянки за призначенням, не порушуючи прав та законних інтересів держави і інших осіб, тому, згідно ч.5 ст. 376 ЦК України, позивачка має право на узаконення самочинного будівництва. Оскільки, [INFO] , є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле, то відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 4.10.1991 року з посл. змінами “Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок”, суд визнає за позивачкою право власності на самочинно збудоване майно, як на єдине ціле до будинку, що їй належить, а не на кожний об’єкт окремо.

Outcome: approved