overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій зазначає, що перебуває з [PERSON] у шлюбі з 26 липня 2003 року. В листопаді 2006 року її чоловік -[PERSON] пішов з дому і не повернувся. На даний час місце його перебування їй невідоме. Крім того, [PERSON] станом на 08.08.2008 року перебуває в розшуку за вчинення злочинів, передбачених ст.ст. 190 ч.4, 191 ч.5, 364 ч.2, 366 ч.2 КК України. Визнання безвісно відсутнім її чоловіка необхідно їй для забезпечення стійкості та визначеності цивільних відносин та захисту її прав і інтересів, оскільки її чоловік до свого зникнення уклав усний договір купівлі-продажу квартири і на даний час вона є позивачем у справі про визнання права власності на нерухоме майно. У зв'язку з наведеним просить визнати [PERSON], [INFO], уродженця с. Великий Курінь Любешівського району Волинської області безвісно відсутнім. В суді заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримала повністю, та вказала, що відомостей про місце перебування [PERSON] немає з листопада 2006 року. Відділ РАЦСу Любешівського РУЮ надіслали в суд лист, в якому просили розгляд справи проводити без участі представника відділу РАЦСу, не заперечували проти задоволення заяви [PERSON] Суд, заслухавши пояснення заявника та перевіривши матеріали справи, вирішив, що заява підставна та підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути судом визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Факт відсутності відомостей про місце перебування [PERSON] в місці його постійного проживання [ADDRESS] протягом одного року підтверджується зібраними по справі доказами. Згідно повідомлення Любешівського РВ УМВС України у Волинській області [PERSON], 1977 року народження станом на 08.08.2008 року перебуває в розшуку за вчинення злочинів, передбачених ст.ст. 190 ч.4, 191 ч.5, 364 ч.2, 366 ч.2 КК України. Розшук [PERSON] позитивних результатів не дав. Як вбачається з довідки № 546/23 від 16.09.2008 року виданої виконавчим комітетом Любешівської селищної ради, за місцем проживання [PERSON] з листопада 2006 року по даний час немає відомостей про місце його перебування. Відповідно до ч.2 ст.43 ЦК України у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а вразі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Оскільки матеріали справи свідчать про те, що останні відомості про [PERSON] були у листопаді 2006 року, то початком його безвісної відсутності слід вважати 1 грудня 2006 року. Задоволення заяви [PERSON] має для заявника юридичне значення, оскільки дає змогу забезпечити захист її прав і інтересів. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] безвісно відсутнім. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-15 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON]. про розірвання шлюбу, мотивуючи свій позов тим, що 02.07.1999 року в міському відділі РАЦС м.Лубни Полтавської області вони зареєстрували з Відповідачкою шлюб. Від шлюбу дітей не мають. Сімейне життя з Відповідачкою не склалося по причині різних характерів, поглядів на життя та відсутність спільних інтересів. Шлюбні відносини вони не підтримують тривалий час, проживають окремо. Оскільки Відповідачка, на неодноразові його звернення, не бажає добровільно розірвати шлюб через органи РАЦСу, на підставі ст.106 СК України, оскільки у них немає неповнолітніх дітей, він вимушений був звернутись до суду. Він втратив до Відповідачки почуття любові та поваги, вважає, що їх шлюб носить лише формальний характер і збереження його є недоцільним, тому прохає суд задовольнити його позов, розірвати між ним та Відповідачкою шлюб. В судовому засіданні позивач [PERSON]. позовні вимоги підтримав, прохав їх задовольнити. Відповідачка [PERSON]., будучи повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином, про що свідчать розписки в матеріалах справи, в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила. 16.09.2008 року суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, заслухавши Позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили сімейні стосунки через різні характери та погляди на життя, а також через постійні сімейні непорозуміння та сварки, шлюбні відносини сторони не підтримують тривалий час. Позивач миритись не бажає, наполягає на розірванні шлюбу. При розірванні шлюбу, суд вважає, що судові витрати необхідно стягнути з позивача[PERSON]. про що не заперечує сам позивач. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-15 00:00:00

В позовній заяві позивач просив суд стягнути з відповідачів заборгованість за користування природним газом за період з 01.08.1996 р. по 13.04.2007 р. в сумі 1418,60 грн., заборгованість за користування природним газом за період з 14.04.2007 р. по 01.07.2008 р. в сумі 304,34 грн. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення 30грн. В судове засідання представник позивача надав суду заяву, в якій змінив позовні вимоги, просив стягнути з відповідачів заборгованість за користування природним газом за період з 01.08.1996 р. по 13.04.2007 р. в розмірі 750,51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. Відповідачі до суду не з'явились, заперечень проти позову не представили, були повідомлені про час розгляду справи належним чином. Судом ухвалено слухати справу у відсутності відповідачів заочно, згідно до ст.224 ЦПК України. З договору про надання населенню послуг з газопостачання, розрахунків заборгованості, акту обстеження квартири, витягу з особового рахунку № 215418 , виданому на ім'я [PERSON]., встановлено, що у відповідачів перед позивачем склалася заборгованість за користування природним газом в квартирі [ADDRESS]за період з 01.08.1996 р. і станом на 16.09.2008 року становить 750,51 грн. Між сторонами склалися правовідносини, що виходять з договору про надання населенню послуг з газопостачання, а також з договору, що фактично відбувся, на оплачуване надання послуг з постачання природного газу. Позивач виконав свої зобов'язання по договору, подав у квартиру відповідачів газ, а відповідачі не здійснили оплату спожитого природного газу. Згідно ст. 526 ЦК України, ст. ст. 151, 161 ЦК України (1960р.), зобов'язання повинні виконуватися належним чином. Згідно ст. 64, 156 ЖК України повнолітні члени сім'ї власника, що проживають з ним, зобов'язані брати участь у витратах по наданню комунальних послуг. Згідно ст. 543 ЦК України, відповідачі в даному випадку несуть солідарні зобов'язання перед позивачем. Позивач виконав свої зобов'язання, має право вимагати від відповідачів оплати за надані послуги, відповідно до встановлених тарифів у розмірі дійсно наданих послуг. Тому стягненню з відповідачів в солідарному порядку підлягає сума боргу за період з 01.08.1996р. по 13.04.07р. у сумі 750,51 грн. Підстав для звільнення відповідачів від виконання зобов'язань або для зменшення стягуваної суми не встановлено. Заяв про застосування строків позовної давності від сторони на надавали. Також, стягненню на користь позивача з відповідачів підлягають витрати з інформаційно-технічного забезпечення у сумі 30 грн.; та на користь держави судовий збір у розмірі 51 грн.. На підставі ст.ст. 526, 543 ЦК, ст.ст. 151, 161 ЦК України (1960 р.), ст.ст. 64, 156 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-15 00:00:00

Позивач[PERSON]. звернувся до суду з позовом до[PERSON], третя особа Лубенське ВГІРФО, про визнання особи такою, що втратила права користування житловим приміщенням. Свій позов мотивував тим, що 19.05.2005 року він придбав у громадянина[PERSON]. Ѕ частину житлового будинку, що розташований в[ADDRESS] З 2005 року у вищевказаній частині будинку був зареєстрований брат колишнього власника будинку - відповідач[PERSON]., який з моменту продажу будинку жодного дня не проживав за місцем реєстрації і добровільно знятись з реєстрації не бажає, що змусило його звернутись до суду. Позивач[PERSON]. прохає суд визнати[PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме Ѕ частиною житлового будинку [ADDRESS], внаслідок відсутності в ньому понад 6 місяців без поважних причин. В судовому засіданні позивач[PERSON]. свої позовні вимоги підтримав, прохав їх задовольнити. Відповідач [PERSON]заперечував щодо задоволення позовних вимог[PERSON] однак факт своєї відсутності у вищевказаному будинку понад 6 місяців без поважних причин визнав. Представник третьої особи - Лубенського ВГІРФО в судове засідання не з'явився, надіслав заяву з проханням розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що позивач[PERSON]. придбав у громадянина[PERSON]. Ѕ частину житлового будинку, що розташований в [ADDRESS]і, що підтверджується договором купівлі-продажу (а.с.7). У вищевказаній частині будинку зареєстрований відповідач[PERSON]., відповідно до адресної довідки (а.с.13), який з 2005 року за місцем реєстрації не проживає, що підтверджується актом вуличного комітету від 30.07.2008 року (а.с.15), тобто він не проживав в даній квартирі понад 6 місяців. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в судовому засідання знайшов підтвердження той факт, що відповідач без поважних причин не проживав понад 6 місяців за місцем реєстрації, про що не заперечує сам відповідач, а тому є підстави для задоволення позову [PERSON] Оскільки позивач[PERSON]. являється інвалідом 2 групи відповідно до посвідчення про інвалідність (а.с.16), то він звільнений від сплати судового збору. При таких обставинах судовий збір підлягає стягненню з відповідача[PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-15 00:00:00

Позивач просить суд постановити рішення, яким встановити йому додатковий строк, достатній для подання заяви до Краснопільської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер [INFO], мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті [PERSON]. відкрилася спадщина, на яку позивач має право, як спадкоємець за законом, проте він вчасно не звернувся в нотаріальні органи для прийняття спадщини, оскільки вступив у спадщину шляхом фактичного розпорядження спадковим майном, тому вважав, що свідоцтво про право на спадщину зможе отримати лише після спливу шести місяців з дня смерті [PERSON]. у будь-який час. Позивач у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав повністю. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява, в якій він просить суд справу розглядати без його участі, з позовом згоден. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер дядько позивача, [PERSON] (а.с.4), який до дня смерті проживав в с. Мезенівка Краснопільського району Сумської області, один, і заповіт від його імені у виконкомі Мезенівської сільської ради не посвідчувався (а.с.9). Після смерті [PERSON]. відкрилася спадщина, зокрема, у вигляді земельної частки (паю), розташованої на території Мезенівської сільської ради та іншого спадкового майна (а.с.5, 10,11) Тому позивач, як спадкоємець за законом після смерті [PERSON]., звернувся до державної нотаріальної контори для прийняття спадщини, але йому було відмовлено, так як ним було пропущено строки для подання заяви про прийняття спадщини, передбачені ст.1270 ЦК України. Дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Так, позивач пояснив суду , що він дійсно не звернувся своєчасно в нотаріальну контору для одержання свідоцтва про право на спадщину. Це сталося з причини необізнаності з спадковим законодавством, оскільки він вважав, що звернутися до нотаріальної контори зможе лише після спливу шести місяців з дня смерті [PERSON]., а крім того, він володів правовстановлюючими документами на майно, здійснював догляд за спадковим майном, тому і вважав, що вступив у володіння спадковим майном шляхом фактичного ним розпорядження, і не звертався до нотаріальної контори раніше. Заяв про прийняття спадщини після померлого [PERSON]. ніхто не подавав, що підтверджується довідкою Краснопільської РДНК (а.с.16). Згідно вимог ст.1272 ч.3 ЦК України, за позовом спадкоємця, суд може визначити додатковий час, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, якщо строк прийняття спадщини пропущено з поважних причин. В судовому засіданні було підтверджено, що позивач дійсно пропустив встановлений строк з поважних причин, що дає суду підстави для винесення рішення про задоволення позову позивача. Тому, ст.10, 60, 212, 215, 218 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-15 00:00:00

Позивачка просить суд постановити рішення, яким стягнути аліменти з відповідача на утримання дітей сторін - доньку [PERSON], [INFO] та сина[PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку кожного місяця, починаючи стягнення з дня звернення до суду з цією заявою до досягнення дітьми віку повноліття. Свої вимоги вона мотивує тим, що на даний час сторони мешкають разом, однією сім'єю, але відповідач недостатньо надає матеріальної допомоги на утримання дітей, чим ставить сім'ю в скрутне матеріальне становище. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні з позовом погодився. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних причин. Судом встановлено, що з 9 лютого 1990 року сторони перебувають у шлюбі (а.с. 4) Від даного шлюбу сторони мають трьох дітей, двоє з яких є неповнолітніми - син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO] (а.с. 4,5 ) На даний час сторони проживають разом, але діти сторін знаходяться на утриманні позивачки (а.с.3), відповідач недостатньо надає матеріальної допомоги на утримання своїх неповнолітніх дітей, хоча працює, отримує заробітну плату (а.с. 6), інвалідом не являється і спроможний виплачувати аліменти. Тому позивачка звернулася в суд з позовом. Відповідно до ст.180-183 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері), або у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, коли аліменти визначаються в твердій грошовій сумі. Враховуючи те, що діти сторін знаходяться на утриманні позивачки, відповідач надає допомогу на їх утримання в недостатній мірі, хоча працює, отримує регулярно заробітну плату, інших утриманців не має і за станом здоров”я спроможний сплачувати аліменти, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку кожного місяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 02 вересня 2008 року. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь держави судові витрати у розмірі 51 грн., оскільки позивачка при зверненні до суду була звільнена від сплати судових витрат. Згідно ст.81 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн., оскільки в справах про стягнення аліментів дані витрати стягуються після розгляду справи судом..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-15 00:00:00

23.07.2008 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що шлюбні відносини припинені з січня 2007 року через те, що між ним та відповідачкою не було досягнуто взаєморозуміння, у зв’язку з чим позивач звернувся до суду. В судове засідання позивач не з’явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з’явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23 квітня 1988 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між ними припинені з січня 2007 року через те, що між сторонами не було досягнуто взаєморозуміння, що призвело до втрати почуття любові та поваги. Таким чином, суд вважає, що їх сім’я розпалася і зберегти її неможливо, тому згідно ст. ст. 110, 112 СК України позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них і мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] в розмірі по 500 грн. щомісяця до досягнення повноліття дитиною. В судовому засіданні позивачка змінила свої позовні вимоги і просила постановити рішення про стягнення з відповідача аліменти в розмірі 300 грн. щомісяця, при цьому пояснивши, що від шлюбу з відповідачем у них народилася дочка [PERSON]. Відповідач якої-небудь матеріальної підтримки в утриманні дитини не надає. Хоча між нею та відповідачем і була досягнута усна домовленість про те, що вона відмовиться від претензій про сплату аліментів до того у випадку, якщо [PERSON]. придбає їй житло - останній сплатив лише частину грошей за житло (2500 грн.), при вартості житла 4000 грн. В теперішній час вона не працює і не може утримувати дитину. Просить задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з»явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі. Позов визнає частково і згоден на стягнення з нього аліментів у розмірі 100 грн. щомісяця. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON], яка народилася [INFO] є [PERSON] і [PERSON]. Згідно довідки Писарівської сільської ради Кодимського району Одеської області №646 від 28 липня 2008 року на утриманні [PERSON] перебуває дочка [PERSON], 2006 року народження. Згідно заяви про перевід[NUMBER] [PERSON] відправив [PERSON] 2500 грн. Згідно довідки Вікнянської сільської ради Гусятинського району, Тернопільської області №705 від 26 серпня 2008 року [PERSON] не працює. Вислухавши вимоги позивачки, дослідивши позицію відповідача та матеріали справи, суд прийшов до висновку, що вимоги стосовно стягнення аліментів обгрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зазначена норма закону визначає, що утримання дитини є обов»язок, а не право батьків утримувати дитину. Статтею 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров”я та матеріальне становище платника аліментів. Суд, при прийнятті рішення, врахував ту обставину, що відповідач не працює, а також те, що мати з дитиною проживають в іншому населеному пункті і позбавлені будь-якої іншої сторонньої допомоги. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, вважаючи вимоги позивачки виваженими і обґрунтованими. На підставі ст. ст. 180, 182,184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-15 00:00:00

В своїй позовній заяві [PERSON] просив постановити рішення суду про розірвання шлюбу з [PERSON], посилаючись на те , що подружнє життя в них не склалося, так як вони різні за характером люди, а тому в сім'ї постійно виникали непорозуміння, сварки, конфлікти. Протягом останніх п'яти років вони разом не проживають, ніяких зв'язків не підтримують, поновлювати подружні відносини не бажають, а тому просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позов підтримав, дав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. При цьому доповнив, що зразу після одруження в них в сім'ї почалися сварки, конфлікти, непорозуміння. Через два роки після весілля дружина вигнала його з дому і з того часу вони проживають окремо, ні він ні дружина не бажають поновлювати подружні відносини, а тому настоює на розірванні шлюбу. Відповідачка в суд не з'явилася, але подала заяву в якій просить справу вирішувати у її відсутності, шлюб розірвати, терміну для примирення не надавати, а тому суд вважає що справу вирішувати в даному судовому засіданні. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких міркувань. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 вересня 2003 року по даний час . Від спільного проживання в них народилася одна дитина, яка проживає з відповідачкою. Сторони не змогли створити міцної сім'ї, так як зразу після одруження в них почали виникати непорозуміння, сварки, конфлікти, у зв'язку з чим в 2005 році вони припинили подружні відносини і з того часу проживають окремо, ніяких зв'язків не підтримують, поновлювати подружні відносини не бажають. І позивачка і відповідач настоюють на розірванні шлюбу. Наведені факти свідчать що сім'я розпалася і не може бути збережена , а тому шлюб необхідно розірвати .

Outcome: approved