Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-19 00:00:00

В лютому 2008 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив постановити рішення про стягнення з відповідача матеріальну шкоду в сумі 3 962 грн. 76 коп., моральну шкоду в сумі 4000 грн. В обґрунтуванні своїх вимог позивач вказав на те, що 29 вересня 2007 року о 07.50 годині водій [PERSON], керуючи автомобілем «Опель Вектра», державний [NUMBER], по пр. Правди у м. Дніпропетровську, при зміні напрямку руху не переконався що це буде безпечним, внаслідок чого скоїв зіткнення з рухавшимся праворуч в попутному напрямку автомобілем ВАЗ, [NUMBER], чим спричинив механічні ушкодження. Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18.12.2007 року [PERSON] був визнаний винним у скоєні ДТП. В березні 2008 року позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 3059 грн. 22 коп., моральну шкоду у розмірі 4000 грн. та судові витрати по справі. А також зазначив, що у зв'язку з пошкодженням автомобіля позивачу було завдано моральної шкоди, яка полягає у моральних стражданнях, хвилюванні, втраті нормального життєвого укладу. Завдану моральну шкоду позивач оцінює в сумі 4 000 грн. Таким чином, він вимушений звернутися до суду для захисту своїх порушених прав. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, посилаючись на підстави зазначені у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні вимоги позивача не визнав просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що у скоєнні ДТП він не винен. Вимоги позивача щодо стягнення моральної шкоди також не визнає в повному обсязі. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно - правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. У відповідності до абз. 2 п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Разом з тим, в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року є роз'яснення, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. У судовому засіданні встановлено, що 29 вересня 2007 року о 07.50 годині водій [PERSON], керуючи автомобілем «Опель Вектра», державний [NUMBER], по пр. Правди у м. Дніпропетровську, при зміні напрямку руху не переконався що це буде безпечним, внаслідок чого скоїв зіткнення з рухавшимся праворуч в попутному напрямку автомобілем ВАЗ, [NUMBER], чим спричинив механічні ушкодження. Згідно постанови Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18.12.2007 року [PERSON] визнаний винним у скоєнні даного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Як вбачається з матеріалів справи, згідно висновку автотоварознавчого дослідження № 533 від 26.10.2007 року матеріальна шкода спричинена володільцю автомобіля ВАЗ 2107 [NUMBER] складає 3059 грн. 22 коп., яка повинна бути стягнута з відповідача на користь позивача. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. В судовому засіданні встановлена вина відповідача у скоєнні ДТП, а також те, що внаслідок порушення прав позивача на керування та розпорядження автомобілем у зв'язку з його пошкодженням порушилися нормальні життєві зв'язки позивача, він пережив моральні страждання та хвилювався. Тому, з урахуванням вимог розумності та справедливості, враховуючи характер порушення прав позивача та глибину його душевних страждань, суд приходить до висновку, що необхідно частково задовольнити вимоги позивача щодо відшкодування моральної шкоди та стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди - 500 грн. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача судових витрат, то вони підлягають задоволенню за сплачений судовий збір 59 грн. 50 коп., за сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн., та витрати по оплаті послуг експерта в сумі 350 грн., а всього 439 грн. 50 коп., оскільки відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено сплачені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Розмір сплати судових витрат за подачу позову даної категорії встановлений Декретом КМУ «Про державне мито» та Постановою КМУ «Про затвердження Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, пов'язаних з розглядом цивільних та господарських справ, та їх розмірів». На підставі викладеного,

Outcome: partial