Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-25 00:00:00

Позивач звернулась 04 серпня 2008 року до Добровеличківського районного суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином, мотивуючи позовні вимоги тим, що 25 березня 2008 року близько 21 години відповідачі відносно позивача вчинили хуліганські дії, а саме : кидали каміння в вікно житлового будинку, пошкодили віконну раму, вибили вхідні двері, а відповідач [PERSON] завдав позивачу тяжких тілесних ушкоджень у вигляді крововиливів, перелому черепа, нижньої щелепи, кісток носу, які є небезпечними для життя в момент їх заподіяння. Вироком Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 20.06 .2008 року [PERSON] визнаний винним по ч.2 ст.296, ч.1 ст.121 КК України з призначенням покарання 6 років 1 місяць позбавлення волі. [PERSON] визнаний винний по ч.2 ст.296 КК України з призначенням покарання обмеження волі строком на 2 роки з встановленням іспитовоо строку на 1 рік. У зв”зку з одержаними травмами позивач опинилась в реанімаційному відділенні Добровеличківської ЦРЛ, де проходила лікування з 26.03.2008 року по 22.04.2008 року, а потім була направлена з ЦРЛ до Піщанобрідської дільничної лікарні, де знаходилась на лікуванні з 22.04.2008 року по 08.05.2008 року. На придбання ліків та медикаментів позивачем було витрачено 2 934 грн.43 коп. Позивач вважає, що матеріальну шкоду, тобто витрати на лікування повинен відшкодувати [PERSON] Крім цього неправомірними діями відповідачів позивачу [PERSON] завдана моральна шкода, яка виразилась у тяжких моральних стражданнях, викликаних побиттям та спричиненням фізичного болю і душевних страждань пов»язаних з нанесенням тілесних ушкоджень. При визначені моральної шкоди позивач враховує ступінь тяжкості її тілесних ушкоджень, те що тривалий час вона знаходилась у стані нерухомості і на даний час їй необхідно докладати додаткових зусиль для організації свого побуту. Вона продовжує хворіти, відчуває сильні головні болі, в неї крутиться голова. Позивач не має можливості нормально обходити сама себе. Також моральна шкода завдана позивачу пошкодженням майна. Під час вчинення відповідачами хуліганських дій, ними була вибита рама вікна, пошкоджені вхідні двері. Позивач перенесла великий стрес, відчула сильний переляк від дій відповідачів. Розмір моральної шкоди завданої відповідачем [PERSON] представник позивача в судовому засіданні оцінює в 40 000 грн., розмір моральної шкоди завданої [PERSON] представник позивача в судовому засіданні оцінює в 5 000 грн. Представник позивача [PERSON], адвокат позивача [PERSON] в судовому засіданні зменшені позовні вимоги підтримали повністю, обґрунтували їх поясненням яке відповідає мотивації позовної заяви та доказами , які маються в матеріалах цивільної справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не доставлений будучи належним чином повідомленим про день час і місце розгляду справи, перебуває в слідчому ізоляторі м.Кіровоград. Надав суду письмове заперечення на позовну заяву [PERSON] в якій вказує, що розмір матеріальних витрат які понесла потерпіла він визнає повністю, з сумою моральної шкоди яку відшукує позивач відповідач [PERSON] не погоджується вважає її завищеною, окрім цього вважає, що моральну шкоду потерпілій слд стягнути солідарно з нього та з [PERSON] Відповідач [PERSON] в судове засідання не з”явився будучи належним чином повідомленим про день час і місце розгляду справи, заперечень проти позову суду не надав. Заслухавши пояснення представника позивача, адвоката позивача, дослідивши письмові матеріали справи судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини сторін: згідно вироку Добровеличківського районного суду від 20.06.2008 року відповідач [PERSON] визнаний винним в скоєні злочину передбаченого ч.2 ст.296, ч.1 ст.121 КК України, з призначенням покарання у вигляді 6 років 1 місяць позбавлення волі. Цим же вироком [PERSON] визнаний винним в скоєні злочину передбаченого ч.2 ст.296 КК України, з призначенням покарання у вигляді 2 роки обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік. Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 26 серпня 2008 року вирок Добровеличківського районного суду Кіровоградської області відносно відповідачів по справі залишено без змін. Цим вироком позов потерпілої до підсудних не розглядався. Відповідно до довідки № 567 від 18.06.2008 року виданої Добровеличківською ЦРЛ позивач знаходилась на стаціонарному лікуванні в реанімаційному відділені Добровеличківською ЦРЛ з 26.03.2008 року по 22.04.2008 року і витратила на придбання ліків 2573 грн.23 коп. (а.с.7,8); згідно з довідкою виданою Добровеличківською філією ЦРА № 21 ЗАТ „Ліки Кіровоградщини” позивач придбала за готівку медикаменти для лікування на суму 361 грн.20 коп.(а.с.9); згідно до виписки з медичної картки стаціонарного хворого Піщанобрідської дільничної лікарні Добровеличківського району позивач [PERSON] перебувала на лікуванні з 22.04.2008 року по 08.05.2008 року з діагнозом тяжка закрита черепно-мозкова травма, забій мозку тяжкого ступеня, перелом зводу та основи черепа (а.с.6). При виписці з Піщанобрідської дільничної лікарні Добровеличківського району позивачу [PERSON] рекомендовано нагляд лікаря-невропатолога. Сума матеріальних витрат позивача на лікування тілесних ушкоджень спричинених внаслідок злочину складає 2934,43 грн. і ця сума матеріальних витрат визнається повністю відповідачем [PERSON]. Згідно вищеназваного вироку суду судом встановлено, що [PERSON] спричинив потерпілій [PERSON] тяжкі тілесні ушкодження небезпечн для життя в момент їх спричинення, чим вчинив злочин кваліфікований судом за ч.1 ст. 121 КК України. Окрім цього [PERSON] за попереднім зговором в групі осіб з [PERSON] вчинили відносно потерпілої злочин кваліфікований судом за ч.2 ст. 296 КК України. Протиправні дії відповідачі знаходяться в прямому причинному зв»язку з негативними наслідками які зазнала позивач внаслідок вищеописаних злочинів. Згідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім»ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи а також ділової репутації. Статтею ст.1166 ч.1 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків встановлених ч.2 цієї статті. Відповідно до ч.1 ст.1195 ЦК України фізична чи юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров”я фізичній особі, зобов”язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід, втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Згідно до ч.2 ст. 1190 ЦК України за заявою потерпілого , суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди , у частці відповідно до ступеня їхньої вини. Відповідно до п.9 Постанови ПВСУ“Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди № 4 від 31.03. 1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Аналізуючи зібрані у справі докази, оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку що позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підлягає задоволенню повністю, оскільки позивач внаслідок злочину спричиненого відносно неї понесла матеріальних витрат пов»язаних з лікуванням в сумі 2934,43 грн. і ці збитки підлягають стягненню з особи яка спричинила тілесних ушкоджень. Характер тілесних ушкоджень, ступінь втрат потерпілої внаслідок завдання їй тяжких тілесних ушкоджень, вказує суду на необхідність задоволення позовних вимог про стягнення з відповідачів грошового виразу моральної шкоди. На переконання суду розмір відшкодування моральної шкоди яку слід стягнути з відповідача [PERSON] становить 40000 грн., розмір моральної коди яка була спричинена позивачу [PERSON] на позицію суду складає 5000 грн., які підлягають стягненню в судовому порядку.

Outcome: approved