overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-28 00:00:00

В вересні 2008 року заявниця звернулася до суду із зазначеною заявою. В обґрунтування своїх вимог в заяві і в ході судового засідання заявниця посилалась на те, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, що складається з квартири № [ADDRESS] у м. Дніпропетровську. Після смерті чоловіка, вона фактично прийняла спадщину, вступивши в володіння та користування спадковим майном, оскільки з померлим знаходилась у зареєстрованому шлюбі, проживала разом з ним до дня його смерті, вели спільне господарство. Інших спадкоємців крім неї не має. В установлений законом шестимісячний строк вона не подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, в зв'язку з цим, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Просила встановити факт прийняття нею спадщини, яка відкрилася після смерті її чоловіка [PERSON], померлого [INFO]. Представник зацікавленої особи Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився. Відповідно до листа просили слухати справу без їх представника та винести рішення на розсуд суду. Вислухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про одруження, виданого 20 січня 1951 року відділом РАЦС Красногвардійським району м. Дніпропетровська, актовий запис № 81, [PERSON] є дружиною [PERSON]. Як показала в судовому засіданні заявниця і підтверджується свідоцтвом про смерть її чоловіка - [PERSON] помер [INFO]. Після його смерті в шести місячний строк із заявою про прийняття спадщини вона в Шосту дніпропетровську державну контору не зверталася, а фактично прийняла спадщину в вигляді квартири № [ADDRESS] у м. Дніпропетровську. Так вона із січня 1951 року по день смерті проживала разом з чоловіком та доглядала за ним. Інших спадкоємців першої черги не має. Відповідно до листа Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори, після смерті [PERSON], померлого [INFO] спадкова справа не заводилася, свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він в установлений строк не відмовився від спадщини. Таким чином, суд вважає, що мається достатньо доказів, що підтверджують факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті її матері. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-28 00:00:00

Позивачка звернулася до відповідача з позовом про стягнення аліментів. На підставу своїх вимог спираєтьс[PERSON] те, що 5 серпня 1995 року в селі Косенівці, Уманського району, Черкаської області укладено шлюб між позивачкою та відповідачем, актовий запис № 6. Дошлюбне прізвище позивачки - [PERSON]. [INFO] від шлюбу народилася дочка [PERSON], [INFO] - дочка [PERSON], а [INFO] - дочка [PERSON], батьком яких є відповідач. З лютого 2008 року позивачка з відповідачем не проживає. Добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач не бажає, що і змусило позивачку звернутись з позовом до суду. Позивачка в судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву в який позовні вимоги підтримала та просила справу слухати в її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце справи слухання справи був належним чином повідомлений, необхідних документів про причини своєї відсутності суду не надав, тому суд вважає за можливе слухати справу в його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, рахує за необхідне позов задовольнити, згідно вимог ст. ст. 180-183 СК України, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, 5 серпня 1995 року в селі Косенівці, Уманського району, Черкаської області укладено шлюб між позивачкою та відповідачем, актовий запис № 6. Дошлюбне прізвище позивачки - [PERSON]. [INFO] від шлюбу народилася дочка [PERSON], [INFO] - дочка [PERSON], а [INFO] - дочка [PERSON], батьком яких є відповідач. З лютого 2008 року позивачка з відповідачем не проживає. Добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач не бажає, тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Судові витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-28 00:00:00

22 травня 2008 року КВ ЖРЕП Самарського району м. Дніпропетровська звернулося до суду із позовом до [PERSON]про стягнення заборгованості за користування житлом. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідач мешкає в квартирі[ADDRESS]. Квартира загальною площею 48,7 кв.м., жилою площею 27,7 кв.м . Будинок № 2 по вул. А.Барто знаходиться на балансі КВ ЖРЕП Самарського району, котрий здійснює комплекс робіт з утримання будинку і прибудинкової території. КВ ЖРЕП Самарського району надає послуги обов'язкові для збереження та підтримки будівель у належному стані, вартість яких включена до затвердженого тарифу рішенням міської ради. Однак власник та члени його сім'ї добровільно сплатити заборгованість за користування житлом відмовляються. Позивач просить стягнути з відповідача на користь КВ ЖРЕП Самарського району м. Дніпропетровська суму заборгованості та судові витрати по справі. У судовому засіданні представник позивача свої вимоги підтримала та просила стягнути суму заборгованості. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає судові підстави для застосування положень ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Представник позивача не заперечувала проти такого порядку розгляду справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги належать задоволенню із наступних підстав. Зазначені правовідносини регулюються Житловим Кодексом України. У відповідності зі ст.68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги вносяться щомісяця у встановлені строки. Відповідно до ст. 64 ЖК УРСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Згідно п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, наймач зобов'язаний своєчасно сплачувати квартирну плату, яка обчислюється виходячи із загальної площі квартири. Судом встановлено, що за вказаною адресою зареєстрована та мешкає [PERSON] (а.с. 3). У відповідача склалася заборгованість за користування житлом у розмірі 796,59 грн., а в межах строку позовної давності з лютого 2006 року по травень 2008 року у розмірі 796, 59 грн. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню відповідачем. Крім того, з відповідачів необхідно стягнути витрати позивача на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи і судовий збір згідно зі ст.88 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-28 00:00:00

22 травня 2008 року КВ ЖРЕП Самарського району м. Дніпропетровська звернулося до суду із позовом до[PERSON]про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідач є власником квартири [ADDRESS]. Квартира загальною площею 48,7 кв.м., жилою площею 28,9 кв.м. Будинок № 43 по вул. 20 років Перемоги знаходиться на балансі КВ ЖРЕП Самарського району, котрий здійснює комплекс робіт з утримання будинку і прибудинкової території КВ ЖРЕП Самарського району надає послуги у межах діючого тарифу, затвердженого рішенням міської ради, та передбачені Договором про надання послуг з утримання будинків і прибудинкових територій. Однак, власник плату за утримання будинку та прибудинкової території не сплачує, добровільно сплатити заборгованість відмовляється. Позивач просить стягнути з відповідача на користь КВ ЖРЕП Самарського району м. Дніпропетровська суму заборгованості та судові витрати по справі. У судовому засіданні представник позивача свої вимоги підтримала та просила стягнути суму заборгованості. Відповідач[PERSON]в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлен належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає судові підстави для застосування положень ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Представник позивача не заперечувала проти такого порядку розгляду справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги належать задоволенню із наступних підстав. Зазначені правовідносини регулюються Цивільним Кодексом, Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», Правилами користування приміщеннями житлових будинків. Згідно п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, власник зобов'язаний брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території. Судом встановлено, що за вказаною адресою зареєстрований та мешкає[PERSON] (а.с. 7). В період з 01 серпня 2006 року по 01 травня 2008 рік у відповідача склалася заборгованість за утримання будинку і прибудинкової території у розмірі 505,53 грн. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню відповідачем. Крім того, з відповідача необхідно стягнути витрати позивача на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи і судовий збір згідно зі ст.88 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-28 00:00:00

22 травня 2008 року КВ ЖРЕП Самарського району м. Дніпропетровська звернулося до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за користування житлом. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідачі мешкають в квартирі [ADDRESS]. Квартира загальною площею 66,0 кв.м., жилою площею 37,6 кв.м . Будинок № 2 по вул. А.Барто знаходиться на балансі КВ ЖРЕП Самарського району, котрий здійснює комплекс робіт з утримання будинку і прибудинкової території. КВ ЖРЕП Самарського району надає послуги обов'язкові для збереження та підтримки будівель у належному стані, вартість яких включена до затвердженого тарифу рішенням міської ради. Однак власник та члени його сім'ї добровільно сплатити заборгованість за користування житлом відмовляються. Позивач просить стягнути з відповідачів на користь КВ ЖРЕП Самарського району м. Дніпропетровська суму заборгованості та судові витрати по справі. У судовому засіданні представник позивача свої вимоги підтримала та просила стягнути суму заборгованості. Відповідачі[PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає судові підстави для застосування положень ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Представник позивача не заперечувала проти такого порядку розгляду справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги належать задоволенню із наступних підстав. Зазначені правовідносини регулюються Житловим Кодексом України. У відповідності зі ст.68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги вносяться щомісяця у встановлені строки. Відповідно до ст. 64 ЖК УРСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Згідно п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, наймач зобов'язаний своєчасно сплачувати квартирну плату, яка обчислюється виходячи із загальної площі квартири. Судом встановлено, що за вказаною адресою зареєстровані та мешкають[PERSON], [PERSON] (а.с. 3). У відповідачів склалася заборгованість за користування житлом у розмірі 1423,56 грн., а в межах строку позовної давності з травня 2005 року по травень 2008 року у розмірі 648, 78 грн. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню відповідачами. Крім того, з відповідачів необхідно стягнути витрати позивача на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи і судовий збір згідно зі ст.88 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-28 00:00:00

22 травня 2008 року КВ ЖРЕП Самарського району м. Дніпропетровська звернулося до суду із позовом до [PERSON], [PERSON]про стягнення заборгованості за користування житлом. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідачі мешкають в квартирі [ADDRESS]. Квартира загальною площею 61,3 кв.м., жилою площею 31,4 кв.м . Будинок № 46 по вул. Семафорна знаходиться на балансі КВ ЖРЕП Самарського району, котрий здійснює комплекс робіт з утримання будинку і прибудинкової території. КВ ЖРЕП Самарського району надає послуги обов'язкові для збереження та підтримки будівель у належному стані, вартість яких включена до затвердженого тарифу рішенням міської ради. Однак власник та члени його сім'ї добровільно сплатити заборгованість за користування житлом відмовляються. Позивач просить стягнути з відповідачів на користь КВ ЖРЕП Самарського району м. Дніпропетровська суму заборгованості та судові витрати по справі. У судовому засіданні представник позивача свої вимоги підтримала та просила стягнути суму заборгованості. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає судові підстави для застосування положень ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Представник позивача не заперечувала проти такого порядку розгляду справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги належать задоволенню із наступних підстав. Зазначені правовідносини регулюються Житловим Кодексом України. У відповідності зі ст.68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги вносяться щомісяця у встановлені строки. Відповідно до ст. 64 ЖК УРСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Згідно п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, наймач зобов'язаний своєчасно сплачувати квартирну плату, яка обчислюється виходячи із загальної площі квартири. Судом встановлено, що за вказаною адресою зареєстровані та мешкають [PERSON], [PERSON] (а.с. 7). У відповідачів склалася заборгованість за користування житлом у розмірі 513,25 грн., а в межах строку позовної давності з травня 2005 року по травень 2008 року у розмірі 513,25 грн. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню відповідачами. Крім того, з відповідачів необхідно стягнути витрати позивача на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи і судовий збір згідно зі ст.88 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з [INFO] року, від спільного подружнього життя сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] року народження, відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає, тому вона просила суд стягнути з відповідача аліменти утримання [PERSON]. у розмірі ј частини від всіх вдів доходу відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у попереднє судове засідання не з'явилася, позов підтримала, справу просила слухати за її відсутність, про що надала суду письмову заяву. Відповідач у попереднє судове засідання не з'явився, позов визнав, попереджений про наслідки визнання позову, справу просив слухати у його відсутність, про що надав суду письмову заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з [INFO] року, від спільного подружнього життя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] року народження, відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, є передбачені ст. ст. 180, 182 СК України підстави для стягнення аліментів, розмір аліментів є обґрунтованим, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-28 00:00:00

24.07.2008 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. В заяві зазначено, що 21 вересня 1991року вона з відповідачем зареєструвала шлюб від якого має двох дітей: доньку - [PERSON], [INFO] року народження та сина - [PERSON], [INFO] року народження. Спільне життя з відповідачем не склалося: на протязі останнього часу у них почали виникати непорозуміння, що привело до взаємного відчуження. При таких обставинах збереження сім?ї не можливе, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позов підтримала та пояснила, що збереження шлюбу дійсно не можливе, оскільки відповідач вже майже два роки мешкає окремо, а коли приїздить додому, постійно чинить сварки в сім'ї, до того ж схильний до вживання алкогольних напоїв. Від усього цього страждають діти, вихованням яких та матеріальним забезпеченням батько не займається. Діти після розірвання шлюбу будуть проживати разом з їх матір'ю. Відповідач в судовому засіданні був відсутній, хоча належним чином повідомлений про день час та місце судового розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення йому судової повістки - виклику. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши докази, що є у справі, вислухавши позивача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 21 вересня 1991 року сторони зареєстрували шлюб, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії[NUMBER] від 21 вересня 1991 року, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Валківського РУЮ в Харківській області ( а.с 4). Як вбачається з пояснень позивача подальше сумісне подружнє життя їх з відповідачем не можливе та суперечить її інтересам, оскільки відповідач вже тривалий час мешкає окремо, а коли приїздить додому, то стає ініціатором частих сварок, до того ж схильний до вживання алкогольних напоїв, що негативно відображається на психологічному стані дітей та не забезпечує їх належного виховання. Всі ці обставини свідчать про небажання позивача надалі мешкати однією сім'єю з відповідачем. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб на даний час носить формальний характер і повинен бути розірваний. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Спору про розподіл майна у сторін не виникає. Витрати по справі необхідно покласти на відповідача, оскільки суд вважає його винним в розпаді сім'ї. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-28 00:00:00

Посилаючись на те, що сім'я фактично розпалася і примирення між ними неможливе, позивачка звернулася з цим позовом до суду. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленням (а.с.20). Причини своєї неявки суду не повідомив. За таких обставин, суд зі згоди позивача вважає за можливе відповідно до положень ст.224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. 09 жовтня 1997 року сторони уклали шлюб (а.с.5). Від спільного проживання позивачка та відповідач мають одну неповнолітню дитину: [PERSON][INFO]народження(а.с.7), яка на даний час проживає з позивачкою. Згоди щодо утримання та виховання дитини сторони досягли. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З травня 2008 року сторони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства. Позивачка разом з донькою проживає окремо. Наміру помиритися з відповідачем позивачка не має. За таких обставин, суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечить їхнім інтересам, тому шлюб між ними слід розірвати.

Outcome: approved