Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-02 00:00:00

В серпні 2008 року позивачка звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до відповідача про визначення частки у спільній сумісній власності та визнання права власності. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка в позовній заяві і в ході судового засідання посилався на те, що їй, її чоловіку [PERSON] та її сину [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить приватизована квартира [ADDRESS]. [INFO] помер мій чоловік [PERSON]. [INFO] помер мій син [PERSON]. Після їх смерті відкрилася спадщина на належну їм частини квартири [ADDRESS]. Єдиними спадкоємцями першої черги є позивачка по справі та її дочка. Шоста державна нотаріальна контора відмовилася видати позивачу свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування за законом, оскільки в свідоцтві про право власності на житло, яке видане 09.03.2006 року управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської Ради право власності на квартиру визначено, як спільна сумісна власність. Просила визнати, що розмір часток у праві спільної сумісної власності в кв. [ADDRESS] між власниками є рівними і становить за [PERSON](померлим) - 1/3 частину, [PERSON] (померлим) - 1/3 частину та за [PERSON]- 1/3 частину квартири. Також позивачка просила визнати за нею право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] після смерті її чоловіка [PERSON] та її сина[PERSON] у порядку спадкування за законом. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі і, посилаючись на обставини, викладені в позові, просила позов задовольнити. Представник відповідач у судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, заслухавши позивача, відповідача вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 09 березня 2006 року, виданого управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської Ради, квартира [ADDRESS], загальною площею 66,3 кв. м. належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] Згідно до ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного із них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно до ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. [PERSON] помер [INFO], [PERSON] помер [INFO] і здійснити виділ часток не можливо. Відповідно до п.224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті одного із учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні. При таких обставинах суд вважає за можливим визначити за [PERSON] - 1/3 частини квартири, за [PERSON] - 1/3 частини квартири, за [PERSON] - 1/3 частини квартири. Згідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін. Згідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох або більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Outcome: partial