Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом. Вказала, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного проживання народився син [PERSON], [INFO]народження. Згідно рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 28.09.2006 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 150 гривень щомісячно. Однак дитина часто хворіє, потребує медикаментозного лікування на що необхідні великі кошти. Відповідач не надає допомоги в лікуванні сина. Також позивачка вказує, що відповідач не виконує рішення Ямпільського районного суду про стягнення з нього аліментів і заборгував позивачці станом на 17.12.2007 року 1915 гривень 90 копійок. Тому позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом і просить стягнути з відповідача на утримання сина аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 300 гривень, кошти, витрати на лікування сина в сумі 2188 гривень 40 копійок, а також заборгованість по аліментах в розмірі 1915 гривень 90 копійок та неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 1915 гривень 90 копійок. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Просила їх задоволити. В частині позовних вимог, а саме - стягнення неустойки (пені), яка виникла у зв'язку з заборгованістю відповідачем по сплаті аліментів, позивачка відмовилася. Відповідач позовні вимоги не визнав. Пояснив, що позовні вимоги позивачки є незаконні та необгрунтовані. На підставі двох рішень Ямпільського районного суду Вінницької області від 26.09.2000 року та від 28.09.2006 року з нього стягуються аліменти на двох неповнолітніх дітей: на доньку від першого шлюбу [PERSON], [INFO]народження, в розмірі &frac14; частини заробітку та на сина від другого шлюбу [PERSON], [INFO]народження, в розмірі 150 гривень щомісячно. Він працював на підприємстві ДП «Фасад реставрація» і отримував невелику заробітну плату, яка становила в середньому 700 гривень на місяць. Після винесення попередніх судових рішень його матеріальний та сімейний стани не змінилися, а навпаки погіршився, так як на даний час він не працює і його звільнено з роботи з ДП «Фасад реставрація». Тому він вважає, що немає підстав для збільшення розміру аліментів. Також він вказав, що позивачка не надала жодних документів, які доказують те, що син має тяжку хронічну хворобу і нею витрачені значні кошти на лікування сина. Заборгованості по аліментах він не допускав, так як регулярно сплачує аліменти, що підтверджується квитанціями та заявою позивачки, яка є в матеріалах справи. Тому просив в позові відмовити. Представник відповідача [PERSON]. позовні вимоги не визнала, дала аналогічні пояснення поясненням відповідача [PERSON]. і надала суду свої заперечення та пояснення в письмовій формі. Просила суд в задоволенні позовних вимог - відмовити. Судом встановлено такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Із показів свідка [PERSON]. встановлено, що даним виконавчим провадженням він не займався, однак йому відомо, що сума заборгованості вказана помилково, що пов'язано з пересилкою виконавчих документів, а тому вини відповідача в цьому немає. Із наданих документів встановлено, що [PERSON] дійсно являється батьком [PERSON], [INFO]народження, який знаходиться на утриманні матері. Позивач сплачує аліменти на дитину, згідно рішення Ямпільського районного суду від 28.09.2006 року, в твердій грошовій сумі в розмірі 150 гривень щомісячно. Також згідно рішення Ямпільського районного суду Вінницької області №2-282 від 26.09.2000 року він сплачує аліменти на доньку від першого шлюбу [PERSON], [INFO]народження, в розмірі &frac14; частини заробітку. Відповідно до ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Тому, враховуючи дані обставини, суд вважає в даній частині позовних вимог - відмовити, поскільки, як встановлено з матеріалів справи та пояснень відповідача, матеріальний або сімейний стан відповідача не змінився, а навпаки погіршився, так як відповідач на даний час не працює, про що свідчить витяг з його трудової книжки, а саме - відповідач звільнений з роботи 06.10.2008 року. В частині стягнення додаткових витрат на лікування, суд також вважає відмовити, поскільки в судовому засіданні позовні вимоги в даній частині не знайшли свого підтвердження, так як позивачкою не були надані докази про хворобу дитини та пов'язані з цим витрати на лікування, які позивачка понесла.. А також на вимогу суду, при перевірці доказів у справі, позивачка не надала суду довідку про сплату коштів за лікування дитини в санаторії «Орізонт» Одеської області, поскільки на санаторно-курортній путівці стоїть штамп, з якого встановлено, що путівка оплочена за кошти Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Суд критично оцінює довідку Клембівської дільничної лікарні, яку надала позивачка, про список медикаментів та їх вартість, поскільки позивачка не підтвердила дану обставину рецептами, виписаними лікарем. А тому встановити чи дійсно ліки призначались для дитини, чи іншої особи, встановити неможливо. В частині стягнення заборгованості по аліментах, суд вважає також відмовити, поскільки вини відповідача в допущенні заборгованості по аліментних платежах немає і на даний час відповідачем дана заборгованість відшкодована позивачці. Сама позивачка точної суми заборгованості по аліментних платежах, а також те, чи є заборгованість взагалі, в судовому засіданні не могла назвати. Крім цього, свідок [PERSON]. в судовому засіданні вказав, що дана заборгованість вказана помилково і вона пов'язана з пересилкою виконавчих документів, а тому вини відповідача в цьому немає. Дані правовідносини врегульовані ст.ст. 180, 182, 184, 191, 192, 195, 197 Сімейного Кодексу України.

Outcome: dismissed