Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду 17 жовтня 2008 року з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 06 травня 1989 року міським відділом ЗАГС м. [ADDRESS], про що у книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний запис [NUMBER]. Від зазначеного шлюбу подружжя має дітей, сина - [PERSON] [INFO] народження, та сина - [PERSON] [INFO] народження. Позивачка зазначає, що відповідач зловживає спиртними напоями, чим принижує її та дітей. Всі намагання [PERSON] зберегти шлюб виявились марними, оскільки відповідач не бажає змінити свою поведінку. Зараз [PERSON] не бажає спільно проживати з [PERSON] оскільки зловживання останнім алкоголю негативно відбивається на стані здоров'я дітей та стані здоров'я самої позивачки. Після розірвання шлюбу діти залишаться мешкати з матір'ю, а відповідач буде у добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Спору, щодо поділу спільного майна подружжя, немає. У зв'язку з викладеним позивачка звернулась до суду і просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАЦС позивачка просить віднести на відповідача у повному обсязі. У судовому засіданні, позивач підтримала свій позов та проохала його задовольнити, при цьому подала до суду письмову заяву якою прохала суд не стягувати на її користь з відповідача понесені нею при зверенні до суду судові витрати та покласти саме на неї сплату державного мита при отриманні в органа РАГСу свідоцтва про розірвання шлюбу, а відповідача від них звільнити. При цьому позивач вказала, що шлюб у них обох з відповідечем перший і її дошлюбне прізвище - [PERSON] Відповідач у судове засідання не з»явився. Однак, 27 жовтня 2008 року від його імені до суду подано письмову заяву, в якій він зазначив, що на розлучення з годен і прохає справу слухати за його відсутності. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З 06 травня 1989 року сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований міським відділом ЗАГС м. [ADDRESS], актовий запис [NUMBER] (а.с№14). Від шлюбу подружжя має дітей, сина - [PERSON] [INFO] народження, та сина - [PERSON] [INFO] народження, що підтверджується копіями свідоцтв про народження останніх (а.с. № 16, 17). Шлюб в обох сторін перший. Дошлюбне прізвище позивача - [PERSON] про що свідчить ксерокопія свідоцтва про народження на її ім.»я (а.с.№15). Відповідно до пояснень, які надано позивачем та письмової заяви відповідача, судом було встановлено, що сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подружні стосунки припинились, спільне господарство не ведеться. Судом було з'ясовано, що між сторонами не має спору про розподіл сумісно нажитого майна та місця проживання дітей, якщо шлюб буде розірвано. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Витрати по оплаті державного мита при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС, з урахуванням заяви позивача (а.с.№24), суд вважає можливим покласти на неї, а відповідача від вказаних витрат - звільнити. Згідно до п. 6 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. З огляду на матеріали справи, судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду було сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи на суму в 07 грн. 50 коп. (а.с.№2), а також сплачено (судовий збір) державне мито у розмірі 08 грн. 50 коп. (а.с. №1). Однак, як вже вище було вказано, у судовому засіданні, позивачем було подано заяву, в якій ввона прохав суд, не стягувати з відповідача на його користь, понесені ним при зверненні до суду судові витрати.

Outcome: approved