Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-21 00:00:00

В квітні 2008 року позивач [PERSON] звернулася з позовом, уточнивши його 04.07.2008 р. (а.с.90), в якому просила визнати недійсним договір купівлі-продажу [NUMBER] від 14.02.1995 року квартири [ADDRESS], що укладений між [PERSON] з одного боку та [PERSON], [PERSON], [PERSON] та повернути сторони в первісний стан. Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що у вересні 1994 роки вона, її батьки - [PERSON], [PERSON] та старша сестра [PERSON] скористалися своїм правом на приватизацію та стали власниками квартири [ADDRESS]. На протязі всіх цих років вони користувалися цією квартирою. Після смерті в 2006 році матері - [PERSON] - вона дізналася, що в березні 2008 році власником їх квартири зареєстрований відповідач [PERSON] В подальшому вона дізналася, що квартира була куплена останнім на підставі договору купівлі-продажу [NUMBER] від 14.02.1995 року, що укладений між [PERSON] з одного боку та [PERSON], [PERSON], [PERSON] В цьому договорі вона, як власник квартири, взагалі не була зазначена. На час укладання договору їй було 11 років. Позивач вважає, що оскільки під час укладенні договору були порушені її права як неповнолітнього співвласника, то в силу ч.1 ст. 48 ЦК України (в редакції 1963 року), то цей договір є недійсним. Крім того, її батьки під час укладання договору діяли всупереч її інтересам. Дозвіл на продаж квартири орган опіки та піклування не давав. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24.07.2008 р. були частково задоволені позовні вимоги [PERSON] Визнаний недійсним договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS]. За [PERSON] визнано право власності на &frac14; частину даної квартири, а за [PERSON] визнано право власності на &frac34; цієї квартири. З [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто по 2 380 грн. З [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті судові витрати в розмірі 55,11 грн. Скасований арешт, що був накладений на спірну квартиру. В решті позову відмовлено. В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати рішення суду від 24.07.2008 р. і ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] В апеляційній скарзі [PERSON] та [PERSON] просять скасувати рішення суду від 24.07.2008 р. і направити справу на новий розгляд. В апеляційній скарзі [PERSON], просить скасувати рішення суду від 24.07.2008 р. і ухвалити нове, яким повністю задовольнити її позовні вимоги. Доводи апеляційної скарги [PERSON] зводяться до того, що при розгляді справи по суті судом не враховано те, що на час укладення договору купівлі-продажу квартира належала трьом особам - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Суд безпідставно прийняв до уваги дублікат свідоцтва про право власності на житло, де власниками квартири було вже чотири особи - [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Також на думку апелянта суд вийшов за межі позовних вимог, задовольнивши частково позов та не застосував строки позовної давності. Апелянти [PERSON] та [PERSON] вважають рішення суду незаконним, при його ухваленні суд порушив норми матеріального та процесуального права. Апелянти наголошують на тому, що договір в 1995 році вони підписали перебуваючи у вкрай тяжкому стані. Вважають, що суд безпідставно відмовив їм у допиті свідка [PERSON], що посвідчувала як нотаріус угоду, та у клопотанні про зупинення провадження у справі. Крім того, апелянти не згодні із сумою, що була стягнута з них на користь відповідача [PERSON] у повернення вартості &frac14; частини спірної квартири. Апелянт [PERSON] також вважає рішення суду незаконним та зазначає, що суд дійшов вірного висновку що договір слід визнати недійсним, проте не на &frac14; частину, а на всю квартиру. Апелянт зазначає, що під час продажу квартири не було згоди між всіма учасниками спільної часткової власності, тому договір купівлі-продажу є недійсним цілком. Також апелянт не згодна з відмовою їй у задоволенні клопотання про об'єднання в одне провадження справ за її позовом та позовом [PERSON] та [PERSON] про визнання недійсним цього ж договору. Позивач та відповідач [PERSON] проти задоволення апеляційної скарги [PERSON] заперечували. Проти задоволення обопільних скарг [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не заперечували. Відповідач [PERSON] просив апеляційні скарги [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відхилити. Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали даної справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, суд вважає, що апеляційна скарга [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі, апеляційні скарги [PERSON], [PERSON], [PERSON] - частковому задоволенню, а рішення суду - скасуванню з постановленням нового рішення, виходячи з наступного: Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Постановляючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до дублікату свідоцтва про право власності на житло від 22.09.1994 року квартира [ADDRESS] належала на праві приватної спільної власності [PERSON] та членам її сім'ї [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах (а.с.12). Під час продажу квартири батьки [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] приховали що власником квартири була неповнолітня [PERSON]. Проте, такий висновок не ґрунтується на матеріалах справи. Відповідно до рішення №205 від 08.10.2007 р. виконавчого комітету Новозаводської районної у м. Чернігові ради, відділу по приватизації державного житлового фонду районної у місті ради в зв'язку з допущеною помилкою щодо не включення до складу сім'ї співвласника та змінами у прізвищах доручено підготувати розпорядження на виготовлення дублікату замість загубленого свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS], що приватизована сім'єю [INFO] складом з чотирьох осіб (а.с.113). Зазначеному рішенню передувала доповідна записка завідувача відділу по приватизації державного житлового фонду районної у місті ради, згідно якої оригінал свідоцтва про право власності за [NUMBER] від 20.09.1994 р. містив лише трьох власників квартири [ADDRESS] - [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.115). Наявність тільки цих трьох власників спірної квартири на момент вчинення правочину купівлі-продажу підтверджується довідкою - характеристикою ЧМБТІ від 10.02.1995 р. [NUMBER] (а.с.84), довідками КП ЧМБТІ від 22.08.2007 р. [NUMBER] (а.с.117) та [NUMBER] від 17.06.2008 р. (а.с.131) Під час розгляду справи судом були витребувані і оглянуті оригінали наданих сторонами при укладенні договору купівлі-продажу 14.02.1995 р. документи, в тому числі і оригінал свідоцтва про право власності на житло від 22.09.1994 року, який відповідачі [PERSON], [PERSON] заявили як втрачений при звернення до голови Новозаводської районної у місту Чернігові ради (а.с.119), приховавши і сам факт продажу квартири в 1995 році. Оглянутий судом оригінал свідоцтва про право власності на житло від 22.09.1994 року (копія якого є на а.с.85 ) також містить три прізвища власників - [PERSON], [PERSON], [PERSON] Внесення в подальшому, а саме в 2007 році, в дублікат свідоцтва про право власності на житло прізвища четвертого співвласника - [PERSON] не може бути підставою для визнання недійсним договору купівлі-продажу від 14.02.1995 р. Дублікат документу повинен відповідати оригіналу. Він повинен містити весь текст посвідченого або виданого документа. Внесення будь - яких змін в документ може мати місце лише при внесенні відповідних змін до рішення, на підставі якого видавався цей документ. На а.с.126 є розпорядження органу приватизації від 20.09.1994 р. №1270 (а.с.126) про задоволення заяви [PERSON] про передачу у приватну спільну власність спірної квартири. Сама заява від [PERSON] містить клопотання про передачу у приватну спільну власність спірної квартири тільки трьом особам - [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.128). Оскільки питання про внесення змін чи скасування розпорядження органу приватизації від 20.09.1994 р. №1270 позивач чи інші зацікавлені особи не ставили, поява в подальшому в дублікаті свідоцтва про право власності на житло четвертої особи - [PERSON] - на думку суду, не тягне за собою набуття права власності на частину у спірній квартирі. Сама по собі видача дублікату свідоцтва про право власності на житло не повинна була вчинятися, оскільки відповідно до п. 6.4 Наказу Міністерства юстиції України від 28.01.2003 р. №6/5, що зареєстрований в МЮ України 28.01.2003 р. „Про внесення змін та доповнень до Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно” видача такого дублікату допускається лише у разі крадіжки, втрати, пошкодження тощо свідоцтва про право власності. Як зазначалося вище, оригінал свідоцтва залишився в документах нотаріальної контори в 1995 році, при укладанні договору купівлі-продажу квартири. Посилання позивача та його представника на наявні „підтертості” в оригіналі свідоцтва про право власності на житло та наявність четвертого прізвища в копії свідоцтва про право власності, що знаходиться в приватизаційній справі, не може бути прийнято судом до уваги, оскільки факт приватизації в 1994 році квартири саме на трьох осіб - [PERSON], [PERSON], [PERSON] - підтверджується матеріалами справи та спростовується викладеним вище. Не можуть бути підставою для визнання договору недійсним і той факт, що батьки позивача, після укладення договору, не придбали інше житло, чим порушили майнові права неповнолітньої. Як встановлено вище, позивач на час укладення договору купівлі-продажу не була співвласником спірної квартири, тому її претензії щодо не придбання іншого житла повинні пред'являтися не в рамках цієї цивільної справи. Укладення договорів між [INFO] про користування електричною енергією (а.с.93), про надання послуг з газопостачання (а.с.95) та про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкових територій (а.с.97) не тягне за собою набуття права власності наймачами на житлову площу, що вони займають. Враховуючи вищенаведене, рішення суду підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. З позивача на користь [PERSON] та на користь [PERSON] слід стягнути сплачені ними при подачі апеляційних скарг судові витрати по 125,22 грн. (а.с.163-164, 169-170). Також з позивача на користь держави слід стягнути недоплачену при подачі позовної заяви суму судового збору - 139,44 грн. (сума судового збору 190,44 грн., сплачено 51 грн., різниця - 139,44 грн.). На підставі викладеного,

Outcome: partial