Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-28 00:00:00

ВАТ Всеукраїнський Акціонерний Банк в особі Луганської філії ВАТ „ВіЕйБі Банк” звернувся до суду з дійсним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 15 жовтня 2007 року з відповідачем по справі був укладений договір кредиту № 612\07 на споживчі потреби, відповідно до якого позивач надав позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 12100,00грн., зі сплатою 24% річних з кінцевим терміном повернення 14 жовтня 2010 року. Погашення кредиту здійснюється щомісячно включно до 20 числа, згідно встановленого графіку. В якості забезпечення виконання зобов”язань [PERSON] за кредитним договором був укладений договір поруки від 15 жовтня 2007 року з [PERSON]. Однак [PERSON] умови договору не здійснювались, в результаті чого виникла сума боргу станом на 29 вересня 2008 року у розмірі 15761,34 грн. (із розрахунку: сума заборгованості по кредиту - 12100,00 грн., прострочені відсотки відсоткам - 2362,01 грн., сума штрафу за несвоєчасне повернення кредиту - 1299,33 грн.). Добровільно відповідачі погашати наявний борг відмовляється. У зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідачів на свою користь суму боргу по договору кредиту в розмірі 15761,34 грн., державне мито в розмірі 153,33 грн., витрати з інформаційно - технічного забезпечення розгляду цивільних справ у розмірі 30 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, на вимогах наполягає, просить розглянути справу без його участі, про що надав відповідну заяву. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, з позовом згодні. Суд вважає за можливе розглянути цю цивільну справу за відсутністю сторін на підставі матеріалів, які знаходяться у справі, котрі містять достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що дійсно 15 жовтня 2007 року між сторонами був укладений договір кредиту № 612\07 на споживчі потреби , відповідно до якого Банк надав позичальнику кошти (кредит) у тимчасове користування в сумі 12100,00 грн., дата повернення кредиту 14 жовтня 2010 року, процентна ставка 24% річних. Позичальник зобов'язався повернути кредит в термін відповідно до умов Договору. Однак умови договору не виконувались, в результаті чого сформувалась заборгованість за користування кредитними коштами станом на 29 вересня 2008 року в розмірі 15761,34 грн. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 611, ч. 2 ст. 625 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача суму боргу за договором кредиту в розмірі 15761,34 грн., державне мито в сумі 153,33 грн., витрати з інформаційно - технічного забезпечення розгляду цивільних справ у розмірі 30 грн. На підставі ст. ст. 526, 553, 554, 611, 625 ЦК України,

Outcome: approved