Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, згідно якого просила суд ухвалити рішення, яким визнати недійсним договір дарування квартири [ADDRESS] від 10 травня 2007 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] в інтересах малолітнього [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 5065. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що 10 травня 2007 року між нею та відповідачами було укладено договір відчуження квартири [ADDRESS]. На підтвердження намірів розрахунку відповідач [PERSON] 10 травня 2007 року видав позивачці розписку про зобов»язання виплатити вартість квартири до 1 вересня 2007 року, та того ж дня виплатив позивачці грошову суму в розмірі 5 000 доларів США в рахунок авансу. Однак в обумовлений строк відповідач [PERSON] решту грошей не передав і отримавши копію договору позивачка виявила, що між нею та відповідачами був укладений договір дарування квартири на користь малолітнього сина відповідачів [PERSON]. Даний правочин був вчинений [PERSON] внаслідок помилки з її боку та обману з боку відповідачів, оскільки вона намір продати, а не подарувати належну їй квартиру. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просив суд постановити рішення яким визнати недійсним договір дарування 10 травня 2007 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] в інтересах [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 5065. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] проти задоволення позовних вимог не заперечував, вказавши, що даний правочин був вчинений внаслідок помилки, оскільки [PERSON] дійсно переконав [PERSON] в тому, що між ними буде укладено договір купівлі-продажу належної останній квартири та вчинив це під впливом погроз відповідачки [PERSON] про заборону побачень із сином - [PERSON]. Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача - Органу опіки та піклування Автозаводської районної ради міста Кременчука в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував. Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, але в судове засідання не з»явився, надавши суду заяву про слухання справи без його участі. В ході судового розгляду справи представник відповідачки [PERSON]заперечувала проти задоволення позовних вимог, мотивуючи свої заперечення тим, що твердження позивачки про намір продати, а не подарувати квартиру не відповідають дійсності, оскільки [PERSON] особисто зверталась до органів опіки та піклування для отримання дозволу на укладення договору дарування та безоплатно передала [PERSON] квартиру [ADDRESS], а також невірно вказала в позовній заяві вартість квартири, яка є предметом договору дарування . В судове засідання відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] не з» явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час і місце слухання справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідачки [PERSON]на підставі наявних в справі матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Суд, вислухавши представника позивачки [PERSON], представника відповідача [PERSON], представника третьої особи без самостійних вимог Органу опіки та піклування Автозаводської районної ради міста Кременчука, третю особу приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON], дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про право власності, виданого 11 квітня 2007 року Управлінням житлово-комунального господарства Кременчуцької міської ради Полтавської області [PERSON] на праві приватної власності належала квартира [ADDRESS]. 10 травня 2007 року між [PERSON] з одного боку та [PERSON], [PERSON], як законними представниками малолітнього [PERSON], з іншого боку, було укладено договір дарування квартири [ADDRESS], який посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] Відповідно до умов зазначеного вище договору [PERSON] безоплатно передала у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Згідно вимог статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків. Положеннями частини 3 статті 203 Цивільного кодексу України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п»ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України. Статтею 229 Цивільного кодексу України передбачено, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значенні має помилка щодо природи правочину, прав та обов»язків сторін, таких властивостей і якостей речей, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Відповідно до вимог статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов»язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов»язується прийняти майно майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно статті 717 Цивільного кодексу України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов»язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Як вбачається з наявної в матеріалах справи розписки [PERSON] від 10 травня 2007 року, остання отримала від [PERSON] грошову суму в розмірі 5 000 доларів США в рахунок оплати переданої [PERSON] квартири [ADDRESS]. Згідно розписки [PERSON] від 10 травня 2007 року, останній зобов»язався до 1 вересня 2007 року сплатити [PERSON] грошову суму в розмірі 85 000 доларів США в рахунок оплати переданої його сину - [PERSON] квартири [ADDRESS]. Таким чином, враховуючи факт визнання відповідачем вчиненого обману по відношенню до позивачки при укладені спірного договору, обставини укладення останього, те, що відповідач є рідним братом позивачки та факт отримання позивачкою авансу, суд, вважає, достовірно доведеним дійсний намір [PERSON] укласти з [PERSON] та [PERSON] договір купівлі-продажу належної їй на праві власності квартири та помилковість її переконань щодо суті та істотних умов фактично укладеного договору. Суд критично сприймає посилання представника відповідачки [PERSON]на те, що позивачка [PERSON] мала намір укласти саме договір дарування, оскільки остання особисто зверталась до органів опіки та піклування для надання дозволу на вчинення правочину в інтересах малолітньої дитини, у зв»язку з тим, що у відповідності до вимог чинного цивільного законодавства України, правочини в інтересах малолітньої дитини мають право здійснювати лише її законні представники, якими можуть бути батьки дитини, опікуни та піклувальники. Враховуючи викладене, аналізуючи матеріали справи, документи, приймаючи до уваги пояснення представника позивача [PERSON], представника відповідача [PERSON], представника третьої особи органу опіки та піклування Автозаводської районної ради міста Кременчука, третьої особи приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON], , а також те, що в судовому засіданні достовірно доведено факт вчинення позивачкою [PERSON] правочину під впливом помилки, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним договору дарування є законними та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved