overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] 20.04.2006 р. звернулася до суду з позовною заявою, у якій просить усунути перешкоди у користуванні ним земельною ділянкою за адресою:[ADDRESS], зобов'язавши відповідача [PERSON] пересунути межу між цим домоволодінням і домоволодінням відповідача за адресою:[ADDRESS] „а” у бік останнього, посилаючись на те, що позивачка є власником будинку за адресою:[ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 7.02.1997 р. Межі земельної ділянки були порушені відповідачем, внаслідок чого зменшився її розмір. В судовому засіданні позивачка підтримала позов, підтвердила обставини справи, що були нею викладені у позовній заяві, стверджує, що після купівлі будинку вона тривалий час вважала, що розмір земельної ділянки відповідає документам. Але нещодавно шляхом замірів встановила порушення власного права. Відповідач заперечував проти позову, стверджує, що права позивачки він не порушував, будинок купив з розміром та конфігурацією земельної ділянки, які мають місце і на сьогодні. Вислухавши сторони, перевіривши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: У відповідності з ч. 2. ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. З матеріалів справи вбачається, що сторони є власниками будинків на суміжних земельних ділянках. Розглядом справи не встановлено, що саме відполвідач порушив права позивачки. Більш того, вона сама визнала, що на момент купівлі будинку відповідачем порушення меж вже мало місце. Згідно вимог чч.1-3 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що право позивачки порушене і може бути відновлене шляхом зобов'язання відповідача привести земельну ділянку за адресою:[ADDRESS] , у відповідність з конфігурацією та розмірами, зазначеними у технічних паспортах від 6.02.1997 р., від 19.12.2001 р. та у додатку № 3 до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 1147/11486 від 10.07.2008р., проведеної за ухвалою суду у цій справі, тобто з довжиною межі по червоній лінії вул.Толстого - 13,65м. та довжиною межі з тильного боку ділянки 13,90м. Понесені позивачкою розходи у зв'язку з розглядом справи мають бути поділені порівну з урахуванням конкретних обставин справи і відсутності у порушенні вини відповідача. Тому половина понесених позивачкою розходів має бути стягнута на її користь з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-03 00:00:00

Заявник [PERSON] просить встановити факт належності йому посвідчення про відрядження до Чорнобильського району Київської області від 13 травня 1986 року №401, виданого [PERSON] При цьому заявник пояснив, що він, працюючи водієм на Олександрійській автобазі ДП ДХК «Олександріявугілля», був направлений у відрядження в м.Чорнобиль Київської області для перевезення вантажу, де перебував в період з 13.05.1986р. по 15.05.1986р. Він, як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, вправі претендувати на отримання пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи», за умови, що доведе факт перебування в зазначеній зоні, однак перепоною цьому є те, що в посвідченні про відрядження зазначено лише його прізвище та ініціал імені. Заінтересована особа - Управління Пенсійного фонду України в м.Олександрія просить розглянути справу за відсутності його представника, що суд визнав можливим. Вислухавши пояснення та доводи заявника, показання свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Факт належності заявникові посвідчення про відрядження до м.Чорнобиль Київської області від 13 травня 1986 року №401, виданого [PERSON], підтверджується доказами: дублікатом посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 2, [NUMBER]), яке видано 5 липня 1995р. [PERSON]; даними трудової книжки заявника, які свідчать про те, що в 1986 році він працював водієм в автоколоні №1 Олександрійської автобази виробничого об'єднання по видобутку вугілля; показаннями свідка [PERSON] про те, що він разом з [PERSON] та іншими водіями автоколони №1 з 13 по 15 травня 1986 року перебував у відрядженні в м.Чорнобиль Київської області, куди доставляв вантаж. Він, свідок, має посвідчення учасника наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та отримує пенсію з цих підстав. З огляду на наведене суд вважає, що заявник довів свої вимоги, а факт, про встановлення якого він просить, має місце.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-03 00:00:00

Заявник [PERSON] просить встановити факт родинних відносин з [PERSON], який помер [INFO], доводячи, що останній є її батьком. При цьому пояснила, що після смерті [PERSON] залишилась спадщина - будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS], та грошові заощадження. Єдиною спадкоємицею за законом першої черги є вона, [PERSON] Спадкоємицею за законом другої черги є рідна сестра померлого - [PERSON]. Батько залишив заповіт заявникові [PERSON], однак, щоб скористатися пільгою з податку з фізичних осіб при отриманні спадщини, їй необхідно довести факт родинних відносин, оскільки існують розбіжності при написанні прізвищ спадкодавця та спадкоємця, зокрема: в актовому записі про її народження прізвище батька записано як [INFO], відповідно її прізвище -[INFO], тоді як в актовому записі про смерть батька зазначене прізвище померлого - [INFO]. Також існує розбіжність в актовому записі про шлюб заявника з [PERSON] в частині написання її прізвища. Заінтересована особа [PERSON] підтвердила факт родинних відносин між заявником та померлим [PERSON], пояснивши, що останній являється батьком заявника та її рідним братом. Спору з приводу спадщини між ними немає. Вислухавши пояснення заявника, заінтересованої особи, показання свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судовий порядок встановлення факту родинних відносин передбачений п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України. Факт родинних відносин між заявником та [PERSON] підтверджується наступними доказами: поясненнями заінтересованої особи [PERSON] щодо факту родинних відносин; свідченнями [PERSON], який підтвердив, що сім'ю [INFO] він знає давно. Його батько працював на одному підприємстві з [PERSON], який торік помер. Про останнього до його смерті піклувалася дочка [PERSON]; свідченнями [PERSON], яка показала, що її батьки товаришували з батьками [PERSON] - батьком [PERSON] і матір'ю [PERSON] та проживали по-сусідству. З [PERSON] вона теж підтримувала дружні стосунки та не замислювалась над тим, як правильно пишеться прізвище її подруги, однак померлий дійсно являється її батьком; даними заповіту від 10 березня 1998 року, підписаного [PERSON] саме на користь [PERSON]. Отже, суд вважає доведеним факт родинних відносин між заявником та [PERSON] і як таким, що має юридичне значення, оскільки породжує правові наслідки - отримання спадщини та користування пільгами з податку з фізичних осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-03 00:00:00

Позивач ЗАТ «Український Мобільний Зв'язок» звернувся до суду і просить стягнути з відповідача [PERSON] 797,64гр., а також відшкодувати судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами було укладено договір про надання послуг мобільного зв'язку , умови якого відповідачем не було виконано, а саме не було оплачено послуги в сумі 283,08гр. що надавались відповідно до зобов'язань взятих на себе позивачем. При цьому відповідачу було нараховану 1,92гр. за кожний день, що залишився до закінчення терміну дії відповідної Додаткової угоди, з дня припинення дії відповідного Договору, що склало 514,56гр. Представник позивача просив розгляд справи проводити у його відсутність. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлено. про час і місце судового розгляду за останнім відомим місцем проживання, в судове засідання не з»явилась , своїх заперечень по суті спору не подала. Суд дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Під час судового розгляду встановлено, що між ЗАТ «Український Мобільний Зв'язок» та [PERSON] було укладено договір про надання послуг мобільного зв'язку за № 2387412/1.11258714 від 13.08.2005р. Згідно вказаного договору відповідачу були надані абонентській номер стандарту GSM:504104975 та підключено до мережі зв'язку позивача. З метою здійснення розрахунків за послуги зв'язку відповідачу був присвоєний особовий рахунок [NUMBER].Відповідачем були обрані тарифні пакети GSM «UMC 30 хвилин » та замовлені послуги, які передбачені договорами. Відповідно до умов договору та умов користування мережами мобільного зв'язку ЗАТ «Український Мобільний Зв'язок», що є невід»ємною частиною договору, відповідач взяв на себе обов'язок своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги та плату за утримання номера в мережі зв'язку позивача , особисто перевіряти залишок авансу, вносити при необхідності черговий аванс. Умовами договору також передбачено, що оплата послуг мобільного зв'язку має здійснюватись відповідачем до 15 числа місяця, що є наступним за розрахунковим. Відповідач не оплатив отримані ним послуги зв'язку за період з 01.07.2007р. по 01.09.2007р., що стало підставою для тимчасового відключення від мережі зв'язку ЗАТ «УМЗ». Відповідно до п.1.2. Додаткової угоди до договору, в якості забезпечення зобов'язань відповідачу була нарахована договірна санкція, розмір якої складає 1,92гр. за кожен день, що залишився до закінчення терміну дії відповідної додаткової угоди, починаючи з дня припинення дії відповідного договору. Отже сума заборгованості за вказаний період становить 797,64гр., що складається з суми заборгованості 283,08гр., та суми договірної санкції 514,56гр. Вище встановлені судом обставини переконують суд в обґрунтованості вимог позивача, а отже очевидна необхідність задоволення його вимог та відшкодування в повному обсязі судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-03 00:00:00

Позивач ЗАТ «Український Мобільний Зв'язок» звернувся до суду і просить стягнути з відповідача [PERSON] 1046,01гр., а також відшкодувати судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами було укладено договір про надання послуг мобільного зв'язку , умови якого відповідачем не було виконано, а саме не було оплачено послуги в сумі 128,11гр. що надавались відповідно до зобов'язань взятих на себе позивачем. При цьому відповідачу було нараховану 2,74гр. за кожний день, що залишився до закінчення терміну дії відповідної Додаткової угоди, з дня припинення дії відповідного Договору, що склало 917,90гр. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з»явився, своїх заперечень по суті спору не подав. Представник позивача просив розгляд справи проводити у його відсутність. Суд дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Під час судового розгляду встановлено, що між ЗАТ «Український Мобільний Зв'язок» та [PERSON] було укладено договір про надання послуг мобільного зв'язку за №3541599/1.11667411 від 06.05.2007р. Згідно даного договору відповідачу був наданий абонентський номер стандарту GSM:952861745 та підключено його до мережі зв'язку позивача. З метою здійснення розрахунків за послуги зв'язку відповідачу був присвоєний особовий рахунок [NUMBER].Відповідачем був обраний тарифний пакет GSM «UMC Доступний » та замовлені додаткові послуги. Відповідно до умов договору та умов користування мережами мобільного зв'язку ЗАТ «Український Мобільний Зв'язок», що є невід»ємною частиною договору, відповідач взяв на себе обов'язок своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги та плату за утримання номера в мережі зв'язку позивача , особисто перевіряти залишок авансу, вносити при необхідності черговий аванс. Умовами договору також передбачено, що оплата послуг мобільного зв'язку має здійснюватись відповідачем до 15 числа місяця, що є наступним за розрахунковим. Відповідач не оплатив отримані ним послуги зв'язку за період з 01.06.2007р. по 01.09.2007р., що стало підставою для тимчасового відключення від мережі зв'язку ЗАТ «УМЗ». Відповідно до п.1.3. Додаткової угоди до договору, в якості забезпечення зобов'язань відповідачу була нарахована договірна санкція, розмір якої складає 2,74гр. за кожен день, що залишився до закінчення терміну дії відповідної додаткової угоди, починаючи з дня припинення дії відповідного договору. Отже сума заборгованості становить 1046,01гр. гр., що складається з суми заборгованості 1289,11гр., та суми договірної санкції 917,90гр. Вище встановлені судом обставини переконують суд в обґрунтованості вимог позивача, а отже необхідності задоволення його вимог та відшкодування в повному обсязі судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-03 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] є співвласниками будинковолодіння [ADDRESS] яким належить відповідно &frac14; та &frac34; його частин. Позивачка, посилаючись на те, що відповідач у 2007 році встановив паркан на межі їх земельних ділянок, чим обмежив їй доступ до стіни її будинку, звернулася в суд з позовом про встановлення сервітуту для надання їй вільного доступу обслуговувати стіни будинку. Відповідач позов не визнав та суду пояснив, що перешкод у доступі позивачці до її частини будинку не створює. Вона до нього не зверталася з проханням укладення сервітуту, а тільки вимагає від нього встановлення хвіртки, яку до встановлення паркану заміняв незакріплений лист шиферу. Він не заперечує проти того, щоб вона мала доступ до стіни для її обслуговування. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є власниками &frac14; та &frac34; частин будинковолодіння [ADDRESS]. Земельні ділянки розділяє паркан, який встановив відповідач. Одна із стін будинку позивачки знаходиться на межі земельних ділянок. Відповідач не перешкоджає позивачці проходи по його земельній ділянці до стіни її будинку і не заперечує про створення тимчасового проходу у паркані, що розділяє їх подвір'я, на час проведення ремонту будинку позивачки. З наданого позивачкою комісійного акту обстеження будинковолодіння від 11 серпня 2007 року вбачається, що відповідач їй відмовив у виготовленні та встановленні хвіртки, але не заперечував проти того, щоб позивачка вільно проходила через його двір до стіни. Це ж видно і з її письмового звернення до [PERSON] від 14 березня 2008 року. Свідок [PERSON] суду пояснила, що відповідач є її тестем і вона проживає в спірному будинковолодінні близько трьох років. [PERSON] не зверталася до них з вимогою надання можливості доступу до стіни. Спір між ними виник після того, як [PERSON] побудував паркан між подвір'ями і відповідачка втратила вільний доступ до їхньої частини подвір'я, так як до цього біля будинку стояв лист шиферу, який заміняв хвіртку. Це ж підтвердила і свідок [PERSON]. Відповідно до ст. 402 ЦК України у разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом. Доказів, які б свідчили про створення відповідачем перешкод у вільному доступі до стіни будівлі, або укладенні сервітуту - позивачка суду не надала. Крім того, позивачка не вказала, на яку саме частину земельної ділянки відповідача вона просить встановити сервітут, а тому вимоги [PERSON] не можуть бути задоволені. Вимоги позивачки про стягнення з відповідача на її користь судових витрат не підлягають до задоволення оскільки позов задоволено не на її користь. З позивачки на користь відповідача слід стягнути понесені ним судові витрати на правову допомогу адвоката, яка з урахуванням складності справи становить 500 грн. На підставі викладеного, ст. 402 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-03 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, просили суд постановити рішення про визнання за ними права власності в рівних частках на грошові вклади в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що [INFO] померла їх сестра [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно, що складається з грошових вкладів та компенсацій на особистих рахунках в Первомайському відділенні ВАТ «Державний ощадний банк України» №2856. Єдиними спадкоємцями щодо спадкового майна у виді вкладів та компенсації є позивачі по справі, які фактично прийняли спадщину, але у шестимісячний строк оформити право власності за законом з поважних причин не встигли. Також спадкову масу складав будинок, який за заповітом померлої [PERSON] було прийнято відповідачем по справі [PERSON] Відповідачі та третя особа до суду не прибули, але надали, кожен окремо, письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, та не заперечували проти позовних вимог позивачів. Суд, заслухавши пояснення позивачів [PERSON] та [PERSON], пояснення представника позивачів [PERSON], встановив наступні фактита відповідні їм правовідносини. Позов обгрунтований. Дійсно, [INFO] померла сестра позивачів [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть останньої та копіями свідоцтв про народження і про одруження позивачів (а.с.6, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з грошових вкладів та компенсацій на особистих рахунках №[NUMBER] із залишком вкладу 2 грн. 71 коп., №[NUMBER] із залишком вкладу 5700 грн. 85 коп., №[NUMBER] із залишком вкладу 8137 грн. 50 коп. та №[NUMBER] із залишком вкладу 4983 грн. 50 коп., що знаходяться в філії - Первомайське відділення №2856 Ощадбанку. Щодо вкладу №[NUMBER] із залишком вкладу 5700 грн. 85 коп. є заповідальне розпорядження по рахунку від 12 жовтня 2005 року на ім'я [PERSON]. Єдиними спадкоємцями щодо спадкового майна у виді вкладів та компенсації є позивачі по справі, які фактично прийняли спадщину, але у шестимісячний строк оформити право власності за законом з поважних причин не встигли. Також спадкову масу складав будинок, який за заповітом померлої [PERSON] було прийнято відповідачем по справі [PERSON] (а.с.8, 9). За цих обставин позивачі прийняли спадщину і мають на неї право власності, яке підлягає захисту шляхом визнання права.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-03 00:00:00

Позивач просить суд розірвати шлюб, який був укладений із відповідачкою та зареєстрований 21 листопада 1998 року у Новенській селищній раді Кіровського району м. Кіровограда, актовий запис № 69. Відповідачка в попередньому судовому засіданні позов визнала, про що надала письмову заяву ( а.с.19). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторонами у листопаді 1998 року було укладено шлюб, який зареєстровано у Новенській селищній раді Кіровського району м. Кіровограда, актовий запис № 69 ( а.с.6 ). Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], 1994 року народження, спір про місце її проживання відсутній. Шлюбні стосунки між сторонами припинені з січня 2007року, спільне господарство не ведуть, примирятись не бажають. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст. ст. 110,112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна над недієздатною [PERSON], [INFO] народження, яка доводиться їй рідною тіткою. В суді заявник заяву підтримала, обгрунтувала документально. Представник Ради по опіці та піклуванню при Кіровському райвиконкомі в судовому засіданні не заперечувала проти заяви [PERSON], просила її задовольнити та визнати [PERSON] недієздатною з моменту укладання договору дарування, тобто з 25.07.2005 року . Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи ( в тому числі оглянувши оригінал акту №380 амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 13.06.2008 року із справи № 2- 1034/08 року) , суд заяву задовольняє , із наступних підстав: Заявник в справі є рідною племінницею [PERSON], [INFO] народження , яка згідно висновку № 380 амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 13.06.2008 року страждає на хронічний психічний розлад в формі атеросклеротичної деменції. За своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій, віддавати їм звіт та розумно керувати ними, потребує накладення опіки . Указане захворювання позбавляло можливості усвідомлювати значення свої дій віддавати їм звіт та розумно керувати ними при складанні договору дарування від 25.07.2005 року ( а.с.6- 8). За даних обставин та з метою захисту майнових інтересів [PERSON] суд визнає її недієздатною з 25.07.2005 року, тобто з моменту укладання нею договору дарування та відповідно до п.1 ст.60 ЦК України встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування . Таким чином, на підставі вищевикладеного та

Outcome: approved