overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

Позивач звернувся у суд з позовом в якому просить стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 250 грн. щомісячно до повноліття дитини. Позов [PERSON] мотивує тим, що від шлюбу з відповідачкою є неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], яка проживає разом з ним. Після розірвання шлюбу відповідач припинила надавати допомогу на утримання дитини, і з того часу дитина перебуває на повному утриманні позивача. В судовому засіданні позивач погодився на розгляд справи в порядку заочного провадження, позов підтримав, та надав суду пояснення аналогічні до змісту позовної заяви. Відповідач у судове засідання не з&cent;явилася, хоча належним чином повідомлена про слухання справи, причини неявки не повідомила. Враховуючи, що від відповідача не надійшло повідомлення про причини неявки, суд визнав її неявку до суду не поважною, а тому справа розглядається у відсутність відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням вимог, встановлених законом. Суд, вислухавши пояснення позивача, з&cent;ясувавши обставини справи, та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як видно з копії свідоцтва про народження [PERSON], яка народилася [INFO], її матір'ю є відповідач по справі (а.с. 4). Із довідки № 29 від 10.07.2008 року виданої квартальним комітетом № 6 виконкому Корсунь-Шевченківської міської ради вбачається, що дійсно на утриманні позивача знаходиться його дочка [PERSON], [INFO] (а.с. 3). В судовому засіданні встановлено, що відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, проживає окремо. Виходячи з цих підстав позов [PERSON] ґрунтується на вимогах ст. 180 СК України, згідно з якою, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуюця у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Виходячи з вище викладеного, на підставі наявних у справі доказів та відповідно до ст. 184 СК України, суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі 250 грн., які підлягають індексації відповідно до Закону, та присуджує їх стягнення з відповідача в користь позивача на утримання неповнолітньої дитини, щомісячно до її повноліття. Оскільки позов задовольняється, то суд стягує з відповідача судовий збір в сумі 51 грн. в дохід держави, та 7 грн. 50 коп. витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи. Рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць в сумі 250 грн., - підлягає негайному виконанню відповідно до вимог п. 1, ч. 1, ст. 367 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

Позивач звернулася у суд з позовом в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 180 грн. щомісячно до повноліття дитини, які підлягають індексації відповідно до закону. Свій позов позивач мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем є малолітній син [PERSON], [INFO], який перебуває на її утриманні. Відповідач з часу залишення сім'ї вихованням дитини не займається, будь - якої допомоги на утримання дитини не надає. В попередньому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, і надала суду пояснення аналогічні до змісту позовної заяви та просить ухвалити рішення в попередньому судовому засіданні. Відповідач у попередньому судовому засіданні заявлений позов визнав повністю, не заперечив проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини у тому розмірі, що визначила позивач та ухвалення рішення в попередньому судовому засіданні. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, з'ясувавши обставини справи, та перевіривши їх наявними у справі доказами, приходить до висновку про задоволення позову, ухваливши рішення у попередньому судовому засіданні в зв'язку з відсутністю будь-якого спору, підтриманням позивачем позову і визнанням відповідачем даного позову та відсутністю необхідності витребування будь-яких доказів по справі. Так відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON], який народився [INFO], його батьком є відповідач по справі. Згідно довідки № 387 від 01.09.2008 року виданою Петриківською сільською радою Городищенського району Черкаської області вбачається, що малолітній [PERSON], 2004 року народження знаходиться на утриманні позивача. В судовому засіданні встановлено, що відповідач проживає окремо від сім'ї, та в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Виходячи з цих підстав позов [PERSON] ґрунтується на вимогах ст. 180 СК України, згідно з якою, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог п.п 2, 3 ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який не працює, має мінливий дохід, фізично здоровий. Крім того суд враховує ті обставини, що відповідач погоджується сплачувати аліменти на утримання дитини в такій сумі, яку визначила позивач. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в твердій грошовій сумі 180 грн. щомісячно. Таким чином з урахуванням тих обставин, що відповідач будучи батьком малолітнього [PERSON] добровільно допомоги на його утримання не надає, а тому суд стягує з відповідача аліменти в користь позивача примусово, на утримання дитини. В зв'язку із задоволенням даного позову суд стягує з відповідача судовий збір в сумі 51 грн. в доход держави, та 7 грн. 50 коп. витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи. Рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць в сумі 180 грн. підлягає негайному виконанню відповідно до вимог п. 1, ч. 1, ст. 367 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

Позивач звернулася у суд з позовом в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті її матері [PERSON], померлої [INFO], право власності на об'єкт незавершеного будівництва, а саме будинковолодіння, яке розташоване [ADDRESS]. Свій позов позивач мотивує тим, що [INFO] померла її мати гр. [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина за заповітом, яка складається із будинковолодіння розташованого [ADDRESS]. Позивач не може оформити свої спадкові права на будинковолодіння померлої, оскільки воно вважається об'єктом незавершеного будівництва - тобто після закінчення будівництва не прийняте в експлуатацію та не пройшло державної реєстрації. Позивач у судовому засіданні позов підтримала повністю та надала суду пояснення аналогічні до змісту позовної заяви. Відповідач та третя особа будучи належним чином повідомленими про час і місце слухання справи, у суд не з'явилися, але направили заяви, в яких просили справу слухати у їхню відсутність. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до повного задоволення. В суді встановлено, що нерухоме майно, а саме будинковолодіння, яке розташоване [ADDRESS], обліковується за гр.[PERSON], померлою [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на вказане будинковолодіння, спадкоємцем якої за заповітом є позивач. Будинковолодіння розташоване [ADDRESS] на день смерті покійної не було зареєстроване в установленому законом порядку, тобто являється об'єктом незавершеного будівництва, інвентаризаційна вартість якого становить 30617 грн.. За таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] ґрунтується на вимогах ст.1216 ЦК України, відповідно до якої спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Тобто в даному випадку до позивача перейшли як право на об'єкти нерухомого майна, так і обов'язок їх зареєструвати у спосіб, визначений законом. За змістом ст. 331 ЦК України нерухоме майно підлягає державній реєстрації, а до моменту його реєстрації вважається об'єктом незавершеного будівництва. Виходячи з викладеного суд вважає, що в даному випадку провести державну реєстрацію повинна була померла особа, але у зв'язку із її смертю цей обов'язок перейшов до позивача. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позову і визнання за позивачем права власності на об'єкт незавершеного будівництва в порядку спадкування за заповітом. Задовольняючи позов суд залишає за позивачем судові витрати по справі, оскільки ні до подання позову до суду, ні під час попереднього судового засідання відповідач не заперечував проти задоволення даного позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

15.07.2008р. позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідачі є власниками квартири [ADDRESS] і зобов»язані брати участь в утриманні будинку та прибудинкової території. Однак, вони з 01.08.2005 р. по 01.06.2008р. плату в повному обсязі не вносять, у зв'язку з чим утворилася заборгованість в сумі 1220 грн.21 коп., яку позивач просив стягнути примусово. У судовому засіданні представник позивача Дорошенко Г.В. підтримала позовні вимоги в повному обсязі і просила стягнути з відповідачів заборгованість в сумі 1220,21 грн., а також 30 грн., що сплачені в рахунок інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] в судове засідання не з»явилися, надали письмову заяву про розгляд справи у їх відсутність, проти позовних вимог не заперечували. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У відповідності зі ст.10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками підсобних приміщень будинку, технічного устаткування, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території у відповідності зі своєю часткою в будинку. Судом установлено, що відповідачі є власниками і проживають у квартирі [ADDRESS], загальною площею 59,80 кв.метри (а.с.4). За період з 01.08.2005р. по 01.06.2008р. їм нараховані платежі за утримання будинку та прибудинкової території на суму 2246,29 грн. , сплачено відповідачами частково у сумі 1026,08, що видно з роздруковки особового рахунку (а.с.5-7), у зв»язку з чим у них виникла заборгованість перед позивачем в сумі 1220,21 грн, яка підлягає стягненню. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (а.с.1,2). Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача на користь держави (а.с.13) На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

Заявник [PERSON]. просить встановити факт родинних відносин між нею та [PERSON], яка померла [INFO], доводячи, що остання є її матір'ю. При цьому пояснила, що після смерті [PERSON] . відкрилася спадщина у вигляді грошових заощаджень. Через невідповідність документів, зокрема, запису про матір в актовому записі про її, заявника, народження, на даний час вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Окрім неї спадкоємцем за законом першої черги являється її брат [PERSON], який на спадщину не претендує. Заінтересована особа [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначає, що він дійсно не претендує на спадщину. Суд визнав можливим розглянути справу за відсутності заінтересованої особи [PERSON]. Вислухавши пояснення заявника, показання свідків [PERSON]. та [PERSON]., дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судовий порядок встановлення факту родинних відносин передбачений п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України. Факт родинних відносин між заявником та [PERSON] підтверджується наступними доказами: довідкою приватного підприємства «Грант-Житло 2» від 8 серпня 2008 року, яка свідчить про те, що [PERSON]та [PERSON]до смерті останньої проживали разом в квартирі [ADDRESS] та перебували в близьких родинних відносинах як мати та дочка; договором дарування Ѕ частини квартири від 27 лютого 2003 року, відповідно до якого [PERSON]передала в дар [PERSON] частину зазначеної вище квартири; показаннями свідків [PERSON]. та [PERSON] , сусідками заявника, які підтвердили, що померла [PERSON]являлась матір'ю [PERSON]. Вони з моменту вселення до будинку проживали однією сім'єю. [PERSON] являлась довгожителькою. Останнім часом за нею доглядала дочка, тобто заявник, вона ж її й поховала. Зараз доглядає за хворим братом [PERSON] . Отже, суд вважає доведеним факт родинних відносин між заявником та [PERSON] і як таким, що має юридичне значення, оскільки породжує правові наслідки - отримання спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернулась до суду з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу. В позовній заяві вона зазначає, що шлюб між нею та відповідачем зареєстровано 5 серпня 2006 року міським відділом РАЦС Хмельницького міськрайонного управління юстиції. Свої вимоги мотивує тим, що сумісне проживання вони припинили в грудні 2007 року. Саме тоді відповідач виїхав на постійне місце проживання до м.Тячів Закарпатської області. Після того жодних стосунків не підтримували, віддалились один від одного - фактично їх сімґя розпалась. Спільних дітей та майна не мають. Від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що суд визнав можливим. В своїй заяві відповідач також зазначає, що проти розірвання шлюбу він не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 5 серпня 2006 року, а припинили спільне проживання в грудні 2007 року. Примирення між ними не досягнуто. Суд вважає, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу, передбачені ст.112 СК України: подружні відносини припинені ще в грудні 2007 року, сторони проживають окремо, спільних дітей та майна не мають, збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. З урахуванням обставин справи, витрати за реєстрацію розірвання шлюбу необхідно покласти на обидві сторони в рівних частках. На підставі ст.ст.110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] . та виконавчого комітету Олександрійської міської ради про визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру №30, що знаходиться в будинку [ADDRESS] В судовому засіданні позивач [PERSON] . змінила позовні вимоги, прохаючи визнати за нею право на Ѕ частину зазначеної квартири, пояснивши при цьому, що 10 листопада 1973 року вона та відповідач уклали шлюб. В тому ж році її чоловік став членом житлово-будівельного кооперативу. Для придбання квартири вони за спільні кошти здійснювали пайові внески. Після повної сплати внесків свідоцтво про право власності на житло отримав її чоловік. Вона вважає, що має рівне право на зазначену квартиру та бажає, щоб суд визначив її частку у праві власності. Відповідач [PERSON] . позов визнав повністю та пояснив, що дійсно квартира належить йому та його дружині на праві спільної власності і він не проти визначення часток за кожним із них. Вислухавши пояснення і доводи сторін, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі починаючи з 10 листопада 1973 року. За час перебування в шлюбі відповідач став членом житлово-будівельного кооперативу, за спільні кошти подружжя здійснювало пайові внески до житлово-будівельного кооперативу «Дружба». Після повної сплати внесків 15 грудня 2006 року відповідач отримав свідоцтво про право власності на житло - квартиру [ADDRESS] та належить до об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дружба». У випадку сплати подружжям паю в житлово-будівельному кооперативі (об'єднанні співвласників) у період сумісного проживання за рахунок спільних коштів квартира після повної сплати пайового внеску є їх спільним майном. Відповідно до ст.60, ст.61 СК України їх частки у спільній власності являються рівними. Суд визнає вимоги позивача законними з наведених вище підстав. З відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати на суму 83 грн. На підставі ст.60, ст.61 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

[PERSON] . звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON]. про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 31.08.2002р. вони зареєстрували шлюб у відділі РАГС Вільшанського РУЮ, актовий запис № 26, від шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO]. На даний час шлюб між ними не розірвано, спільно однією сім'єю не проживають, в добровільному порядку відповідач утримувати сина відмовляється. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала повністю. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечує проти стягнення аліментів з нього. Згідно копії свідоцтва про народження виданого відділом РАГС Вільшанського РУЮ від 14.05.2003р. серія [NUMBER] (а.с. 2), відповідач являється батьком [PERSON] [INFO]. Відповідно до довідки виданої Вільшанською селищною радою № 1777 від 28.08.2008р. (а.с.3), до складу сім'ї позивачки, за адресою [ADDRESS] , входять чоловік [PERSON]. [INFO]та син [PERSON]. [INFO] Правовідносини сторін регулюються ст.ст. 180-183 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а оскільки дитина проживає разом із позивачкою [PERSON] . то, аліменти на утримання дитини необхідно стягувати з відповідача [PERSON] . Зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення позову, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення 12742грн.64 коп., посилаючись на те, що вона з 1 вересня 2006 року по даний час працює головним бухгалтером комунального агропромислового підприємства «Агроліс» , але з 1 травня 2007 року до 1 серпня 2008 року відповідач не виплачував їй заробітну плату, утворивши заборгованість разом з компенсацією та індексацією в сумі 12742.64 грн. . В судовому засідання позивач позов підтримав повністю. Крім того просила стягнути 4000 грн. моральної шкоди, мотивуючи тим, що неотримання заробітної плати більше року ставить її та її сім»ю в тяжкі матеріальні умови, вона постійно відчуває себе приниженою, змушена була постійно брати кредити на прожиття сім»ї Представник відповідача позов визнав повністю в частині стягнення заробітної плати, компенсації та індексації, утворення боргу пояснив відсутністю коштів, позов про стягнення моральної шкоди визнав частково, суду пояснив, що вини підприємства в невиплаті заробітної плати немає, оскільки робота підприємства була зупинена на вимоги правоохоронних органів. Судом встановлено: Наказом № 2 від 1 вересня 2006 року позивачка прийнята на роботу головним бухгалтером комунального агропромислового підприємства «Агроліс» з окладом 850 грн., що підтверджується копією трудової книжки (а.с.7), копією наказу (а.с.17), штатним розписом (а.с.6). За період з 1 травня 2007 по 1 серпня 2008 року позивачка не отримувала заробітну плату, сума боргу по заробітній платі становить 10161 грн.11 коп., компенсація за несвоєчасну виплату становить 1049 грн.18 коп., індексація -1532 грн. 35 коп., про що свідчать довідка відповідача за №38 від 1 серпня 2008р. (а.с.26), розрахунки (а.с.27-29).Сума боргу становить12742 грн.64 коп. Відповідно ч.1ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Позивачка і представник відповідача визнали суму 12742грн.64 коп., а тому ця сума не підлягає доказуванню і підлягає примусовому стягненню. Згідно вимог ст. 237-1 КЗпПУ відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Неотримання заробітної плати протягом одного року і 3-х місяців при обов»язку виплати заробітної плати не менше двох разів щомісячно (ст.115 КЗпПУ) порушило законні права позивачки і безумовно змусило її до додаткових зусиль в організації свого життя та життя родини, позивачка морально страждала, а тому суд приходить до висновку, що з урахуванням компенсації та індексації не виплаченої заробітної плати позивачці необхідно стягнути 2000 грн. моральної шкоди. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави, оскільки позивачка звільнена від сплати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду про стягнення 2281 грн. 96 коп., посилаючись на те, що згідно з укладеним договором № 3 від 02.02. 2007 року він як бригадир лісозаготівельної бригади зі своєю бригадою зобов»язаний був виконати за завданням відповідача роботу по заготівлі лісоматеріалів, а замовник зобов»язаний прийняти роботу і оплатити згідно кошторису. Термін оплати передбачений п.3.1. договору підряду з обов»язковою передоплатою у розмірі 30 відсотків від суми договору, кінцевий розрахунок за цим договором повинен бути проведений після повного завершення робіт. Свої обов»язки він, як бригадир, виконав, відповідач роботу прийняв, але оплату не провів, утворивши заборгованість на 1.08. 2008 року в сумі позову. В судовому засідання позивач позов підтримав повністю. Представник відповідача позов визнав, утворення боргу пояснив відсутністю коштів. Судом встановлено: згідно договору підряду № 3 від 02.02. 2007 року позивач, як підрядник, зобов»язався за завданням замовника з використанням своїх матеріалів виконати роботу, а відповідач зобов»язався забезпечити підрядника роботою, прийняти її та оплатити згідно кошторису (а.с. 5). Довідка відповідача за № 40 від 01.08. 2008 року (а.с. 4) підтверджує, що позивач дійсно працював в відповідача згідно договору підряду № 3 від 02 лютого 2007 року і відповідач має заборгованість перед ним станом на 1.08. 2008 року 2328 грн. 88 коп.. Сума боргу складається з 1883 грн. 81 коп. - заробітної плати та 445 грн. 07 коп. компенсації, про що свідчить довідка на а.с. 13 та розрахунок (а.с. 14). Відповідно ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов»язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов»язується прийняти та оплатити виконану роботу. Таким чином в судовому засіданні доведено, що позивач, як підрядник виконав умови договору підряду, а відповідач, як замовник, прийняв цю роботу, свої зобов»язання по оплаті виконаних робіт відповідач не виконав, а тому повинен сплатити позивачу 2328 грн. 88 коп., яка повинна бути стягнута в судовому порядку.

Outcome: approved