overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-27 00:00:00

31 липня 2008 року [PERSON]. звернулася до Іллічівського міського суд Одеської області із позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу (а.с.5). Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з 24 липня 2004 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем, який було зареєстровано в органі РАЦС Іллічівського міського управління юстиції Одеської області. Мають спільну дитину - [PERSON], [INFO] року народження. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинені, сумісне господарство не ведеться, взаємні обов'язки не виконуються. Примирення вважає не можливим. За таких обставин вона (позивачка) вимушена звернутися до суду із зазначеним позовом. Позивачка в судовому засіданні підтримала позов та просить задовольнити його. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечує проти його задоволення. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, за наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідно-сини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24 липня 2004 року в органі РАЦС Іллічівського міського управління юстиції Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії[NUMBER], виданим органом РАЦС Іллічівського міського управління юстиції Одеської області 24 липня 2004 року, актовий запис [NUMBER](а.с.217). Сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO] року народження року народження (а.с.18). Шлюб у сторін - перший. Сім'я розпалася і її збереження не можливо, тому що між сторонами склалися вкрай неприязні стосунки. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, та інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. На примирення сторони не згодні. У відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Висновки суду підтверджуються поясненнями сторін та матеріалами справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-27 00:00:00

31 липня 2008 року [PERSON]. звернулась до Іллічівського міського суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON]. про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] року народження у розмірі 500 гривень і до повноліття дитини та на утримання дружини 250 гривень до 06 червня 2010 року. Свої вимоги в судовому засіданні позивачка змінила, та просила стягнути на її користь аліменти у розмірі 350 гривень на утримання доньки до її повноліття. Від позовних вимоги, щодо стягнення аліментів на утримання дружини позивачка відмовилась. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач зі зміненими позовними вимогами позивачки погодився і не заперечував, щоб з нього щомісячно утримували аліменти на дитину у розмірі 350 гривень до досягнення повноліття дитини. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідача у розмірі 350 підлягають задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, від якого у них народилась донька [PERSON], [INFO] року народження. Батьком дитини є [PERSON](а.с. 5). Позивачка має намір розірвати шлюб, після якого дитина буде проживати з нею. Таким чином, правовідносини між сторонами регулюються ст. 180 СК України, відповідно до якого батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ст. 181 СК України). Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, що буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З обліком представлених суду сторонами доказів, з урахуванням вимог позивачки про стягнення аліментів, суд визначив, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню, і з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини аліменти у розмірі 350 щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Підлягає стягненню з відповідача судовий збір в розмірі 8 грн. 50 коп., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 7 грн. 50 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-27 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до Одеського виробничого хіміко-фармацевтичного підприємства „Біостимулятор” у формі Товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка працювала закатчицею медичної продукції. Однак при звільненні позивачу не була виплачена заробітна плата. На підставі викладеного, позивач просила стягнути з відповідача заборгованість по виплаті заробітної плати у розмірі 5020 гривень 29 копійок, середньомісячний заробіток у зв'язку з затримкою заробітної плати та вихідну допомогу, компенсацію за несвоєчасну виплату заробітну плату. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та пояснила, що підприємство не розрахувалась з нею при звільненні. Представники відповідача в судове засідання не з'явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. За згодою позивача, суд розглядає справу у порядку заочного провадження. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. Так, судом встановлено, що [PERSON] працювала закатчицею медичної продукції в Одеському виробничому хіміко-фармацевтичному підприємстві „Біостимулятор” у формі Товариства з обмеженою відповідальністю. 26.06.2008р. позивачка звільнилась з підприємства за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. Судом встановлено, що підприємство не розрахувалось з позивачкою при звільнені. Так, згідно наданих роздрукованих розрахункових листків заборгованість підприємства по заробітній платі за термін з жовтня 2007р. по червень 2008р. складає суму у розмірі 5020 гривень 29 копійок. Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації проводяться в день звільнення, а якщо працівник в день звільнення не працював, то вказані суми повинні бути перераховані не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У відповідності до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. На день розгляд справи, тобто у період з 26.06.2008р. по 28.08.2008р. час затримки склав 43 робочих дня. Враховуючі середній заробіток позивача за один день у розмірі (1428,17+1217,84/26+21=56,29) 56 гривень 29 копійок, загальна сума сплати за час затримки складає (56,29*43-=2420.81) 2420 гривень 81 копійка. Суд також вважає, що оскільки позивач вже звільнився з підприємства, то виплата компенсації за несвоєчасну виплату заробітну плату в даному випадку не застосовується. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-27 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Одеського виробничого хіміко-фармацевтичного підприємства „Біостимулятор” у формі Товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення заборгованості по заробітній платі. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач працював слюсарем-ремонтником на підприємстві. Однак при звільненні позивачу не була виплачена заробітна плата. На підставі викладеного, позивач простить стягнути з відповідача заборгованість по виплаті заробітної плати у розмірі 3347 гривень 34 копійки, середньомісячний заробіток у зв'язку з затримкою заробітної плати. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та пояснив, що підприємство не розрахувалась з ним при звільненні. Представники відповідача в судове засідання не з'явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. За згодою позивача, суд розглядає справу у порядку заочного провадження. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. Так, судом встановлено, що [PERSON] працював слюсарем-ремонтником в Одеському виробничому хіміко-фармацевтичному підприємстві „Біостимулятор” у формі Товариства з обмеженою відповідальністю. 09.06.2008р. позивач звільнився з підприємства за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. В той же час, судом встановлено, що підприємство не розрахувалось з позивачем при звільнені. Так, згідно розрахункових листків підприємство має заборгованість перед позивачем по виплати заробітної плати за період з березня по червень 2008р. у розмірі 3347 гривень 34 копійки. Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації проводяться в день звільнення, а якщо працівник в день звільнення не працював, то вказані суми повинні бути перераховані не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У відповідності до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. На день розгляд справи, тобто у період з 09.06.2008р. по 28.08.2008р. час затримки склав 56 робочий день. Враховуючі середній заробіток позивача за один день у розмірі (1227,97+1696,31/15+21=81,23) 81 гривня 23 копійки, загальна сума сплати за час затримки складає (81,23*56-=4548.88) 4548 гривень 88 копійок. Суд також вважає, що оскільки позивач вже звільнився з підприємства, то виплата компенсації за несвоєчасну виплату заробітну плату в даному випадку не застосовується. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він перебуває в шлюбі з відповідачкою з 23.11.2002р., який був зареєстрований відділом РАГС Мукачівського міського управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 622. Від сумісного життя сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] народження. За твердженням позивача вони із дружиною припинили подружні відносини, спільного господарства не ведуть. Примирення, за твердженням позивача неможливо. Він вважає, що шлюб із відповідачкою розпався, подальше сімейне життя і збереження сім'ї неможливо, оскільки вони втратили один до одного почуття любові і поваги. Майнового спору немає. У судове засідання сторони не з'явились, однак подали заяви згідно яких позивач підтримав позовні вимоги, а відповідачка їх визнала. Сторони також просили справу розглянути у їх відсутність. Розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що в сім'ї склалися ненормальні відносини. Сторони подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Збереження сім'ї, за твердженням сторін, неможливе, оскільки вони втратили один до одного почуття любові і поваги. При таких обставинах суд вважає, що сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена, в зв'язку із чим позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-27 00:00:00

[PERSON]. подала до суду позовну заяву, в якій просить визнати за нею право власності на самочинно збудовані споруди, а саме: житловий будинок, позначений в інвентарній справі, доданій до позовної заяви, літерою „А” вартістю 12886 гривень, підвал під літерою «пд.» вартістю 458 грн., сарай, позначений літерою „Б” вартістю 3044 гривні, сарай, позначений літерою «В» вартістю 4504 грн., гараж, позначений літерою «Г» вартістю 2519 грн., вбиральня, позначена літерою ,,Д'' вартістю 167 гривень, вхід до підвалів, позначений літерами ,,вх'' вартістю 482 гривні, ворота, позначені №1 вартістю 986 гривень, огорожу, позначену № 2 вартістю 824 гривень, що знаходяться по [ADDRESS], загальна дійсна вартість яких становить 25870 гривень. Представник позивачки [PERSON]. позов підтримала повністю, з підстав, зазначених в позовній заяві. Представник відповідача - сільський голова с. Мошанець Потерейко В.В. надіслав до суду заяву, в якій позов визнав повністю. Судом встановлено, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 21.04.2005 року серії ЧВ № 084346 позивачка [PERSON]. є власником земельної ділянки площею 0,25 га, яка була надана їй для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, збудованих на ній, і розташована в [ADDRESS]. На даній земельній ділянці знаходяться житловий будинок, позначений в інвентарній справі, доданій до позовної заяви, літерою „А”, житловою площею 72,5 м.кв., загальною площею - 102,2 м.кв., підвал - «пд.», сарай - „Б”, сарай - «В», гараж - «Г», вбиральня - ,,Д'', вхід у підвали - ,,вх'', ворота - №1, огорожа - № 2, які знаходяться по [ADDRESS], загальна дійсна вартість яких становить 25870 гривень, які були побудовані без належного дозволу та належно затвердженого проекту, тобто самочинно. Дане самочинне будівництво не суперечить суспільним інтересам, не порушує права інших осіб, а також санітарні, екологічні норми і правила та правила пожежної безпеки. Визнання представником відповідача позову не суперечить закону, не порушує права та інтереси інших осіб. Згідно ч.5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов [PERSON]. слід задовольнити та визнати за нею право власності на житловий будинок та господарські і побутові споруди, які розташовані в с. Мошанець Кельменецького району Чернівецької області по вул. Кельменецькій №316.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-27 00:00:00

сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.10.2005 року. Від шлюбу дітей не мають. Позивачка звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що відповідач зловживав спиртними напоями, скандалив, наносив побої, грошей на утримання сім'ї не давав. Шлюбні відносини припинили в червні 2008 року. На даний час вона проживає в м.Калуші а відповідач у м.Києві і відповідач відмовився переїхати на проживання до м.Калуша, а тому вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлювати її не бажає. Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак подала суду заяву в якій вказала, щоб справу розглянути у її відсутність та задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак направив суду телеграму в якій вказав, що на розлучення згідний, просить справу розглянути у його відсутність. За таких обставин суд визнав можливим розглянути справу на підставі наявних у справі матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає всебічному дослідженню обставин справи та винесенню судом законного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків з червня 2008 року, не ведуть сумісного господарства, не мають загального бюджету, проживають окремо. На підставі всебічного, повного і об'єктивного з'ясування їх взаємин та дослідження інших обставин справи, вважає встановленим, що сумісне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, шлюб сторін існує формально і може бути розірваний. Витрати пов'язані з оплатою держмита при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу та судові витрати по справі, суд покладає на позивачку. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-27 00:00:00

22 квітня 2008 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]. про стягнення заборгованості за теплову енергію, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачі проживають у квартирі [ADDRESS]і є споживачами послуг, які надає підприємство позивача, але за отримані послуги плату не проводять. Відповідно до ст. 68 ЖК України квартиронаймачі зобов'язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Однак за період з 01.05.2005 року по 31.01.2008 року виникла заборгованість, яка складає 3453 грн. 28 коп., яку позивач просить стягнути з відповідачів в примусовому порядку та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила стягнути з відповідачів заявлену суму. Крім пояснень викладених в позовній заяві доповнила, що на даний час заборгованість не сплачена. Просила стягнути з відповідачів сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Відповідачі [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]. в судове засідання не з'явились. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Суд вважає за можливе відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянути справу у відсутність відповідачів за наявними доказами у справі. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]. є мешканцями квартири [ADDRESS], що підтверджується копією особового рахунку (а.с. 4), та користувачами послуг, що надає ВАТ “Облтеплокомуненерго”, оплати за які не здійснювали в повному обсязі внаслідок чого станом на 31.01.2008 року виникла заборгованість в сумі 3453 гривні 28 копійок, що підтверджується розрахунком боргу (а.с.3). Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачами порушено вимоги ст.ст. 610, 611 ЦК України щодо своєчасності та необхідності оплати за надані комунальні послуги. Також з відповідачів необхідно стягнути 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на користь позивача та судовий збір на користь держави в сумі 51 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-27 00:00:00

22 квітня 2008 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення заборгованості за теплову енергію, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач проживає у квартирі[ADDRESS] і є споживачем послуг, які надає підприємство позивача, але за отримані послуги плату не проводить. Відповідно до ст. 68 ЖК України квартиронаймачі зобов'язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Однак за період з 01.05.2005 року по 31.01.2008 року виникла заборгованість, яка складає 1644 грн.02 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача в примусовому порядку та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги зменшила, просила стягнути з відповідача заборгованість за період з 01.05.2005 року по 31.01.2008 року в сумі 941,26 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає за можливе відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянути у відсутність відповідача за наявними доказами справи у справі. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON]. є мешканцем квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією особового рахунку (а.с. 4), та користувачем послуг, що надає ВАТ “Облтеплокомуненерго”, оплати за які не здійснював в повному обсязі внаслідок чого станом на 01.08.2008 року виникла заборгованість в сумі 941 гривня 26 копійок, що підтверджується розрахунком боргу (а.с.3). Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачем порушено вимоги ст.ст. 67, 68 ЖК УРСР щодо своєчасності та необхідності оплати за надані комунальні послуги. Також з відповідача необхідно стягнути 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на користь позивача та судовий збір на користь держави в сумі 51 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-27 00:00:00

07.08.2008 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем в справі вона. перебувала у громадянському шлюбі і народила сина [PERSON],[INFO] року народження. Позивач поставила питання про стягнення з відповідача на свою користь аліментів на дитину в твердій грошовій сумі 50 грн., мотивуючи тим, що останній в даний час ніде не працює, в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, дитина знаходиться на її повному утриманні. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності в зв'язку з роботою в іншій області, що суд вважає за можливе. Відповідач до суду повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не сповістив, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку. З довідки відділу РАГС Барвінківського районного управління юстиції Харківської області від 06.08.2009 року № 528/01-02-04, видно, що [PERSON]є батьком дитини [PERSON], яка народилася[INFO] р. у [PERSON]. Відповідач, який є батьком дитини, зобов'язаний матеріально утримувати свою дитину. Згідно з довідкою Іванівської сільської ради Барвінківського району Харківської області від 24.04.2008 № 339 р., дитина [PERSON],[INFO] року народження, дійсно проживає з матір'ю [PERSON]і знаходиться на її утриманні. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує обставини, вказані в ст. 182 СК України, і приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 50 грн. щомісячно, як того прохає позивач, оскільки відповідач зараз ніде не працює і не має постійного доходу. Аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Outcome: approved