Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-12 00:00:00

Позивач у квітні місяці 2008 року звернувся до суду з цим позовом до відповідача та просив стягнути заборгованість по оплаті витрат за обслуговування ліфтів в розмірі 240 грн. 85 коп.. В обґрунтування позову вказує, що відповідач є власником квартири №89 у багатоквартирному будинку [ADDRESS], що обладнаний ліфтом, що функціонує. Згідно рішень виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради № 121 від 14.08.2002 року, № 401 від 28.04.2005 року та № 196 від 27.09.2006 року « Про затвердження граничних тарифів на комунальні послуги та квартирну плату», та № 31 від 14.02.2001 року « Про затвердження граничного рівня витрат, що входять до розміру квартирної плати та плати за обслуговування будинків та прибудинкових територій» встановлена фіксована плата за обслуговування ліфтів в будинках, обладнаних ними, із розрахунку вартості за 1 м. кв. загальної площі житла на місяць, при цьому збір платежів із населення за обслуговування ліфтів проводить [PERSON]. У власності відповідача за вказаною адресою знаходиться квартира, загальною площею 54,2 м. кв. Враховуючи, що щомісячна плата за обслуговування ліфта відповідно становить із 01.09.2002 року 0 грн.75 коп., із 01.06.2005 року 0 грн.10 коп. та з 01.11.2006 року 0 грн.20 коп., відповідач з грудня 2004 року по 01.01.2008 року заборгував [PERSON] 240 грн. 85 коп. Враховуючи, що відповідач у добровільному порядку погасить цю заборгованість не бажає, позивач змушений звернутись до суду про стягнення вказаної заборгованості за обслуговування ліфтів у примусовому порядку. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, зменшивши при цьому позовні вимоги до 226 грн. 06 коп., мотивуючи тим, що позовна заява була подана 30.04.2008 року, а розрахунок заборгованості складений з 01.01.2005 року, відповідно сума заборгованостів зменшується на 14 грн. 79 коп. Відповідач позов не визнав, вважає його необгрунтованим, який задоволенню не підлягає, оскільки представником позивача не надано доказів того, що рішення Новоград-Волинської міської ради стосовно оплати [PERSON] за користування ліфтом доводилось у встановленому порядку для населення, між ним та позивачем договір про надання послуг по утриманню ліфта не укладався, підстав для проведення платежів немає. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, та давши їм належну оцінку, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що відповідач є власником квартири № 89 у багатоквартирному будинку [ADDRESS], який обладнаний ліфтом. Між ним та БУ № 3 Новограді-Волинської КЕЧ району склалися фактичні відносини, згідно яких будинкоуправління надає відповідачу послуги з утримання прибудинкової території та будинку, в якому знаходиться належна йому на праві приватної власності квартира, а відповідач зобов'язаний оплачувати ці послуги в обумовлені строки та за встановленими тарифами. Відповідно до п.1 „є" постанови КМ України за № 939 від 22.06.1998р., якою затверджено склад витрат підприємств житлового господарства, пов'язаних з утриманням будинків і прибудинкових територій, що входять до квартирної плати (плати за утримання житла), до таких витрат підприємств житлового господарства на утримання будинків віднесені витрати на експлуатацію (утримання та обслуговування) ліфтів (крім капітального ремонту). Рішеннями Новоград-Волинського міськвиконкому прийняті тарифи з оплати за утримання ліфтів, які виведено із складу витрат підприємства на утримання будинків та прибудинкових територій (квартирної плати): „Про затвердження граничного рівня витрат, що входять до розміру плати та плати за обслуговування будинків та при будинкових територій будинкоуправління № З Новоград-Волинської КЕЧ району" від 10.07.2002р. № 83 в розмірі 0,075 грн. за 1 кв.м. загальної площі житла з 01.07.2002р.; „Про тарифну політику в житлово-комунальній галузі" від 28.04.2005р. № 401 - відповідно 0,10 грн.; „Про затвердження тарифів на житлово-комунальні послуги в місті" від 27.09.2006р. № 196 - відповідно 0,20 грн. за 1 кв. м. загальної площі на місяць. 01.12.2004 р. між КЕЧ району (замовник) і [PERSON] (підрядник) укладений підрядний договір на технічне обслуговування і ремонт ліфтів в багатоквартирних будинках, в тому числі і в будинку, де проживає відповідач, і який є об'єктом обслуговування замовником, за яким замовник доручає підряднику, а останній бере на себе організацію і виконання робіт по технічному обслуговуванню ліфтів (п.1), самостійно проводить нарахування та щомісячно справляє плату з жильців, які проживають у багатоповерховому будинку за ці послуги в розмірі 0, 075 грн. за 1 кв.м.( п.п.2.1). Договір відповідає ст. 29 Закону України „Про житлово-комунальні послуги", яким передбачено право балансоутворювача (якщо він не є виконавцем послуг) укладати договори на надання житлово-комунальних послуг з іншим виконавцем. Крім того, правовідносини між сторонами регулюються Правилами користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіям, і зокрема п.17, де зазначено, що власники квартир багатоквартирних будинків зобов'язані вносити плату за обслуговування і ремонт будинку. Згідно вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, який визнається судом вірним, заборгованість відповідача з оплати за обслуговування ліфта за період з 30.04.2005 року по 01.01.2008 року складає 226 грн. 06 коп. З огляду наведеного суд вважає встановленою винність відповідача в заподіянні позивачеві шкоди внаслідок не оплати за надані послуги, що у відповідності зі ст.ст.901, 903, 610, 611 ЦК України тягне цивільно-правову відповідальність шляхом її відшкодування. Отже позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави в сумі 51грн., і на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 грн..

Outcome: approved