Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-08 00:00:00

22.05.2008 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до ТОВ „ЗАМ Україна” про зміну формулювання причини і дати звільнення, стягнення вихідної допомоги та моральної шкоди(а.с.4-5), мотивуючи свої вимоги наступним. За договором з Київським обласним центром зайнятості вона була прийнята в ТОВ „ЗАМ Україна” на посаду інспектора з кадрів, про що було видано наказ № 07-К від 02.02.2007 р. Вона 31.01.2002 р. втратила свідомість і швидкою медичною допомогою була направлена в лікарню м. Славутич, потім переведена в Чернігівську міську лікарню МВС, а потім в 1-у міську лікарню. Перебувала на лікуванні по 29.02.2008 р., вийшла на роботу 03.03.2008 р., але виконавчий директор Савченко О.М. до роботи її не допустив, їй знову стало погано. 05.03.2008 р. Чернігівська обласна МСЕК визнала її інвалідом 2 групи. Того ж дня вона подала заяву про звільнення з роботи за п. 2 ст. 40 КЗпП України з 05.03.2008 р. до заяви додала довідку МСЕК з трудовою рекомендацією. Наказом № 19-К від 20.03.2008 р. була звільнена з роботи з 20.03.2008 р. за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України, який отримала поштою 21.03.2008 р. Заробітну плату і розрахунок отримала по 05.03.2008 р., а звільнена з 20.03.2008 р. Причиною погіршення стану здоров'я є порушення її трудових прав, доведення до нервового стресу, що привело до різкого загострення хвороб, внаслідок чого попала на лікування, а після звільнення і небажання відповідача змінити формулювання звільнення постійно змушена звертатись за медичною допомогою. В ході розгляду справи позивачка подала до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просила вважати її звільненою з ТОВ „ЗАМ Україна” з посади інспектора по кадрам за п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України з 06.03.2008 р., стягнути з відповідача на її користь матеріальну допомогу в розмірі середнього заробітку та моральну шкоду в розмірі 15000 грн. (а.с.114). У судовому засіданні позивачка позов підтримала за уточненими позовними вимогами(а.с.114) та пояснила, що на лікарняних перебувала з 31.01.2008 р. по 29.02.2008 р.; з 03.03.2008 р. по 05.03.2008 р. включно. Представник відповідача [PERSON] позов не визнала та пояснила, що [PERSON] подала заяву про звільнення за п. 2 ст. 40 КЗпП України 06.03.2008 р.; розрахувались з нею по 06.03.2008 р. включно; до заяви про звільнення позивачка додала довідку МСЕК і лікарняний; правових підстав для звільнення [PERSON] за ст. 38 КЗпП України не було. Свідок [PERSON] показав, що є чоловіком позивачки; вона дуже переживала, що її неправильно звільнили. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, та показання свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] була прийнята на посаду інспектора з кадрів до ТОВ „ЗАМ Україна”, наказ № 07-к від 02.02.2008 р.(а.с.13); з 03.03.2008 р. по 05.03.2008 р. включно перебувала на лікарняному. 05.03.2008 р. позивачці була встановлена 2-га група інвалідності(а.с.9) та відповідно до медичних рекомендацій вона не могла продовжувати роботу у відповідача(а.с.69-70). 06.03.2008 р. позивачка подала відповідачу заяву з проханням звільнити її з займаної посади за станом здоров'я згідно ст. 40 п. 2 КЗпП України(а.с.118), що є правомірним, але наказом від 20.03.2008 р. № 19-к була незаконно звільнена з займаної посади з 20.03.2008 р. за власним бажання згідно ст. 38 КЗпП України(а.с.15), оскільки такої заяви не подавала. Розрахунок з нею був проведений по 06.03.2008 р. включно. Потрібно вважати [PERSON] звільненою з ТОВ „ЗАМ Україна” з посади інспектора по кадрам з 06.03.2008 року за п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України „в зв'язку з виявленою невідповідністю працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоров'я, який перешкоджає продовженню даної роботи”. Згідно довідки ТОВ „ЗАМ Україна” середній місячний заробіток [PERSON] становить 774,95 грн.(а.с.121), який відповідно до вимог ст. 44 КЗпП України підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. Незаконним звільненням відповідача [PERSON] заподіяна моральна шкода в вигляді моральних страждань, яку суд оцінює в 1000 грн. та яка також підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. В решті позовних вимог [PERSON] потрібно відмовити. В зв'язку з частковою відмовою в задоволенні позову підлягають стягненню з відповідача судові витрати: в доход держави судовий збір, від сплати якого позивачка звільнена, в сумі 59 грн. 50 коп.(51 грн. - за позовну вимогу про стягнення грошових коштів + 8,50 грн. - за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди); на користь [PERSON] в розмірі 7,50 грн.(а.с.3); на користь державного бюджету м. Чернігова витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 22,50 грн. (30-7,50). Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглянув позов в межах заявлених сторонами вимог і на підставі наданих ними доказів.

Outcome: partial