Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-26 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення боргу за договором позики в солідарному порядку, в обґрунтування своїх вимог зазначив, що [INFO] року надав в борг відповідачам гроші в сумі еквівалентній 3000 дол. США. 08.08.2006 року, якою відповідачка [PERSON] взяла на себе залишок боргу, а саме грошові кошти в сумі еквівалентними 1600 дол. США, з зобов”язанням повернення боргу 15.09.2007 року. Так як відповідачі не виконують свої зобов”язання позивач змушений звернутися до суду та просити стягнути з відповідачів солідарно борг за договором позики, сплати відсотків за прострочення грошового зобов”язання, стягнення моральної шкоди та судові витрати по справі. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, підтвердивши обставини, викладені в позовній заяві, і просив позов задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, підтвердивши обставини, викладені в позовній заяві, і просив позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи через засоби масової інформації, в судове засідання не з'явилася, з невідомих суду причин, про причини неявки не повідомила, тому суд визнає за можливе розглянути справу в їх відсутність. Представник відповідачки [PERSON] [PERSON] позов не визнала, повністю заперечила проти позовних вимог та просила відмовити в задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідачки [PERSON] [PERSON], дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року відповідачка [PERSON] взяла у позивача гроші в сумі еквівалентні 3000 тис. дол. США з зобов”язанням їх повернути [INFO] року про, що надала розписку. 08.08.2006 року відповідачка [PERSON] написала розписку позивачу в якій взяла на себе залишок боргу, а саме грошові кошти в сумі еквівалентними 1600 дол. США, з зобов”язанням повернення боргу 15.09.2007 року. Як пояснила представник [PERSON], відповідачка [PERSON] не отримувала гроші від позивача так як [PERSON] [INFO] року отримала від позивача грошові кошти в сумі еквівалентними 3000 дол. США і на прохання останньої [PERSON] поставила свій підпис на розписці про отримання нібито нами обома грошових коштів в сумі еквівалентними 3000,00 доларів США. Судом встановлено, що договірні відносини склалися між позивачем та відповідачем [PERSON], так як дійсно відповідачка [PERSON] не брала у позивача грошові кошти, що підтверджується розпискою від 08.08.2006 року, якою відповідачка [PERSON] поясненням самого позивача. Стаття 1046 ЦК України передбачає, що за договором позики одна сторона(позикодавець) передає у власність другій стороні(позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів(суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Стаття 625 ЦК України передбачає, якщо боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В позовних вимоги про стягнення моральної шкоди, суд вважає слід відмовити, так як відповідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, а не із зобов'язаним, яке виникає з договірних відносин, характер яких не передбачає відшкодування моральної шкоди. Відповідно вимог ст. 209 ЦПК України, суд при винесенні рішення повинен вирішити питання розподілу судових витрат по справі. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача до відповідача [PERSON] є обґрунтованими, доведеними в судовому засіданні та підлягають задоволенню частково, позовні вимоги до відповідача [PERSON] є необґрунтованими в судовому засіданні не доведені тому задоволенню не підлягають. Відповідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати по справі. На підставі викладеного та

Outcome: partial