Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-09 00:00:00

31.10.2008 року [PERSON]звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, визнання права власності на квартиру та автомобіль. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі. Пояснила, що з відповідачем одружені з 29.06.1991 р. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]року народження. Просить шлюб з відповідачем розірвати, оскільки брачно-сімейні відносини припинені. Відновлювати відносини не бажає, почуття любові до відповідача утрачені. В даний час вважає, що родина розпалася остаточно і відновлена бути не може. Просить визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS]та право власності на автомобіль Mitsubishi pajero державний номер [NUMBER], оскільки це майно придбано не за спільні кошти подружжя, а за гроші її батьків . Відповідач [PERSON] проти задоволення позову не заперечує, просить задовольнити позовні вимоги [PERSON]про розірвання шлюбу та визнання права власності на квартиру [ADDRESS]та право власності на автомобіль Mitsubishi pajero державний номер [NUMBER]за позивачкою . Пояснив, що квартира придбана за гроші, які подарували позивачці її батьки, автомобіль придбано за 30000 долларів США, із яких 18000 долларів США - це кошти батьків позивачки, а 12000 долларів США їх спільні гроші, але він відмовляється від своєї частки в майні на користь неповнолітньої дитини. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги. Судом встановлено, що сторони одружені 29.06.1991 р. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]року народження, брачно-сімейні відносини припинені. Відновлювати відносини позивачка не бажає, почуття любові до відповідача утрачені. В даний час позивачка вважає, що родина розпалась остаточно і відновлена бути не може. Згідно зі ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки родина розпалась остаточно і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. В період шлюбу, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Зубарєвим І.О. реєстр. №2870 від 16.09.99 р. придбана трикімнатна ізольована квартира [ADDRESS]. Договір зареєстровано у КП «Харківське міське БТІ» за реєстр.№56187 від 16.09.99р. Право власності зареєстровано за [PERSON]. Позивачка стверджує, що кошти на квартиру були подаровані її батьком. Відповідач не заперечує проти того, що квартира придбання не за спільні кошти подружжя. Також на кошти, які були подаровані батьком позивачки було придбано автомобіль Mitsubishi pajero державний номер [NUMBER], який було зареєстровано на ім'я відповідача. Згідно ст.60 Сімейного кодексу України підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя - майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст..57 Сімейного кодексу України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Витрати, зв'язані з оформленням розірвання шлюбу в органах РАГС, варто покласти на позивача та відповідача порівну.

Outcome: approved