Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-08 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернувся до суду з позовом, де просить винести рішення, яким стягнути з [PERSON]. на його користь матеріальну шкоду в сумі 450,16 грн., а також стягнути з відповідача на користь позивача в інтересах неповнолітнього сина [PERSON]моральну шкоду в сумі 1500 грн. В судовому засіданні позивач свої вимоги мотивував тим, що 01.02.2008 року в 14.30 годині в районі загально освітньої школи № 9 неповнолітній [PERSON]., [INFO] з хуліганських спонукань наніс тілесні пошкодження та принизив гідність його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO]. Внаслідок отриманих ударів його син потрапив до дитячої міської лікарні, де знаходився на стаціонарному лікуванні в травмоталогічному відділенні з 01.02.2008 року по 19.02.2008 року з діагнозом черепно - мозкової травми, що викликало струс головного мозку. Коли він звернувся з заявою до Крюківського РВ УМВС України в Полтавській області, постановою від 08.02.2008 року відмовлено в порушенні кримінальної справи за ст.. 296 КК України, оскільки в діях неповнолітнього [PERSON]. формально вбачається склад злочину передбачений ст. 296 КК України, але враховано, що між ними виникли мотивні відносини, на неповнолітнього [PERSON]. було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст..173 КУпАП, а на матір [PERSON]. за неналежне виховання складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 184 КУпАП. В результаті нанесення її сину [PERSON] тілесних пошкоджень йому та його сину завдані матеріальні збитки та моральна шкода, а саме за період проходження курсу лікування ним за власні кошти були придбані ліки та медичні препарати на суму 300,16 грн. Крім цього, при поїздках до сина в лікарню ним за період лікування витрачено 150,00 грн. Його сину завдана моральна шкода, яка полягає у моральних стражданнях пов'язаних з фізичним болем, отриманим під час нанесення йому тілесних ушкоджень та під час лікування, неможливістю продовження активного звичного способу життя - під час лікування його син не відвідував школу, не спілкувався з товаришами, знаходився в стані психологічного стресу. Представник позивача [PERSON]. позовні вимоги підтримав повністю, просив суд їх задовольнити в повному обсязі та стягнути з [PERSON]. на користь позивача матеріальну шкоду в сумі 450,16 грн., а також стягнути з відповідача на користь позивача в інтересах неповнолітнього сина [PERSON]моральну шкоду в сумі 1500 грн., а також судові витрати. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала вказала, що неповнолітній [PERSON]. постійно ображав її молодшого сина [PERSON] , за що його і побив старший син [PERSON]., так як не міг терпіти знущань над молодшим братом. Який час лікувався [PERSON]. вона не знає та вважає, що позивачем не підтверджено причинний зв'язок між завданням побоїв [PERSON]. її сином [PERSON]., що сталося 01.02.2008 року та його перебуванням на лікуванні в дитячій лікарні з 04.02.2008 року по 19.02.2008 року з діагнозом струс головного мозку. Також, вважає, що надані позивачем довідки з медичної установи про виписані лікарем ліки та медичні препарати для лікування неповнолітнього [PERSON]. не відповідають діагнозу про струс головного мозку, так її рідні раніше перебували на лікуванні з аналогічним діагнозом і лікарем виписувались не такі ліки та медичні препарати. Суд, вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши і проаналізувавши представлені докази, приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що 01.02.2008 року приблизно 14.30 годин в районі загально-освітньої школи №9 неповнолітній [PERSON]. декілька разів вдарив неповнолітнього [PERSON]. В результаті чого неповнолітній [PERSON]. отримав тілесні ушкодження легкого ступеня тяжкості. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно постанови Крюківського РВ УМВС України від 08.02.2008 року оперуповноваженим ВКМСН Крюківського РВ Прокоф'євим Д.С. відносно [PERSON] відмовлено в порушенні кримінальної справи на підставі ст..6 п.2 КПК України, але в ході проведення перевірки було встановлено, що неповнолітній [PERSON]. в школі № 9 образив неповнолітнього [PERSON] . Про цю пригоду [PERSON]. розповів братові [PERSON]., який пішов до школи, де зустрів [PERSON]. декілька разів його вдарив в результаті чого [PERSON]. потрапив до лікарні з незначними тілесними пошкодженнями. В діях неповнолітнього [PERSON]. формально вбачається склад злочину передбачений ст. 296 КК України, але враховуючи, що між ними виникли мотивні відносини відносно неповнолітнього [PERSON]. було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП, а стосовно матері - [PERSON]. за неналежне виховання сина, складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 184 КУпАП. Вказана постанова про відмову в порушенні кримінальної справи ніким не оскаржувалася і є чинною. Відповідно до акту № 386 судово - медичного обстеження від 12.03.2008 року, яке проводилось 01.02.2008 року, у неповнолітнього [PERSON]. виявлені тілесні пошкодження у вигляді закритої черепно - мозкової травми, які викликали струс головного мозку, крововиливів обох нижніх кінцівок, які утворилися від дії тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо у вказаний строк, про що свідчить їх характер і за ступенем тяжкості відносяться до ушкодження легкого ступеня тяжкості, що спричинило короткочасний розлад здоров'я. Згідно копій медичних документів неповнолітній [PERSON]. знаходився з 04.02.2008 року по 19.02.2008 року на стаціонарному лікуванні у Кременчуцькій міській дитячій лікарні з діагнозом закрита черепно мозкова травма, струс головного мозку. Згідно до товарних чеків [PERSON]. було витрачено 300,16 грн. для отримання медикаментів на лікування, які відповідають довідкам Кременчуцької дитячої лікарні про призначене лікування та виписані в цей час лікарем ліки і медичні препарати. Відповідно до квитків на проїзд до лікарні позивачем [PERSON] . було витрачено кошти в сумі 150,00 грн.. Відповідно до ст.ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала. Частиною 1 статті 1168 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Статтею 1179 ЦК України встановлено, що у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їх вини. Якщо неповнолітня особа перебувала у закладі, який за законом здійснює щодо неї функції піклувальника, цей заклад зобов'язаний відшкодувати шкоду в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі, якщо він не доведе, що шкоди було завдано не з його вини. В судовому засіданні достовірно встановлено, що дійсно з вини неповнолітнього [PERSON]. були завдані тілесні ушкодження неповнолітньому [PERSON]., що не заперечувала і відповідач [PERSON] ., у зв'язку з чим [PERSON]. перебував на стаціонарному лікуванні в Кременчуцькій дитячій лікарні з 04.02.2008 року по 19.02.2008 року. Тому, суд вважає, що позивачем надано достатньо доказів того, що шкоду йому було завдано з вини неповнолітнього [PERSON]. В той же час, відповідачем по справі не надано об'єктивних доказів, про те, що шкоди було завдано не з їх вини. Вирішуючи питання про розмір компенсації за нанесену моральну шкоду, суд виходить із характеру та тривалості страждань неповнолітнього сина позивача, стану його здоров'я, істотності вимушених змін у його життєвих стосунках, тому суд оцінює моральну шкоду у розмірі 500 грн. Відповідно до п.2 ч.3 ст. 79, ст. 88 ЦПК України, до судових витрат віднесені затрати на сплату судового збору, послуг за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В судовому засіданні позивачем надано квитанції №3 та №5 від 17.04. 2008 року про затрати на сплату судового збору в сумі 51 грн., послуг за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. Таким чином, позов [PERSON]підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial