Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-16 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності та звільнення майна з-під арешту. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 26.06.2008р. державним виконавцем ДВС Тисменицького районного управління юстиції проведено опис та арешт майна, що знаходиться в житловому будинку, при примусовому виконанні судового наказу №2-н-232 від 06.12.2007р. про стягнення з [PERSON] на користь Тлумацької кредитної спілки „Надія” кредиту. Відповідач [PERSON] являється її сином, є інвалідом 2-ої групи внаслідок психічного захворювання з дитинства та проживає у її будинку. Описане майно, зокрема телевізор „Самсунг”, меблева стінка-2шафи для одягу, 1 для посуду, пилосос „Самсунг”, стіл, 2 розкладні дивани на загальну суму 970грн. належить їй, позивачці, на праві приватної власності, оскільки придбане за власні кошти в час, коли син був ще неповнолітнім. Однак документів на придбання зазначеного майна у неї не збереглося за давністю купівлі речей. Просила визнати за нею право власності на майно, описане та арештоване актом ДВС Тисменицького районного управління юстиції від 26.06.2008р. та звільнити дане майно з-під арешту. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Представник відповідача- Тлумацької кредитної спілки „Надія” в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що [PERSON] отримав кредит та зобов”язаний його повернути. Просив в позові відмовити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з"явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. Вислухавши пояснення позивачки, представника відповідача-Тлумацької кредитної спілки „Надія”, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що 26 червня 2008року державним виконавцем відділу ДВС Тисменицького районного управління юстиції при примусовому виконанні судового наказу №2-н-232, виданого 06.12.2007р. Тисменицьким районним судом про стягнення з відповідача [PERSON] на користь Тлумацької КС „Надія” кредитних коштів, проведено опис та накладено арешт на майно, що знаходиться в житловому будинку [ADDRESS]. Описане майно, зокрема телевізор „Самсунг”, меблева стінка(2 шафи для одягу та 1- для посуду), пилосос „Самсунг”, стіл, два розкладні дивани на загальну суму 970грн. було придбано за власні кошти позивачки, яка являється матір”ю [PERSON], та знаходиться в належному їй будинку. Даний факт підтвердили також свідки [PERSON], [PERSON] Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] являється інвалідом 2-ої групи внаслідок психічного захворювання з дитинства та знаходиться на обліку в психіатричному кабінеті, що підтверджується довідкою Лисецької центральної районної поліклініки від 22.07.2008р. №384(а.с.11). Згідно ч.1 ст. 59 Закону України „Про виконавче провадження” особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. Тому за позивачкою слід визнати право власності на описане і арештоване майно та звільнити це майно з-під арешту. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 321, 328 ЦК України, ст. 59 Закону України „Про виконавче провадження”,

Outcome: approved