overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

11.07.2008 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання їх дочки [PERSON], [INFO] року народження та дочки [PERSON], [INFO] року народження, в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину, посилаючись на те, що відповідач є батьком дітей і не виконує свого обов'язку по їх матеріальному утриманню. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, обгрунтувавши свої вимоги вищевикладеними обставинами. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надіслав до суду заяву в якій позов визнав і просив розглянути справу без його участі. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи підтверджується, що відповідач є батьком дітей: [PERSON], [INFO] року народження та [PERSON] [INFO] року народження, які перебувають на повному утриманні матері - [PERSON], що стверджується копіями свідоцтв про народження дітей та довідкою виданою виконавчим комітетом Шарківської сільської ради, Рокитнянського району № 242 від 12.08.2008 року. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст.182 ч.2 СК України). Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

[PERSON]. в інтересах [PERSON]. звернувся до суду з позовом у липні 2008 року до [PERSON] та третьої особи приватного нотаріуса Пирятинського нотаріального округу Полтавської області Запорожець І.П. про визнання частини договору купівлі-продажу стосовно покупця недійсним та визнання дійсним покупцем іншої особи. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав і пояснив, що в червні 2005 року [PERSON]. придбав будинковолодіння [ADDRESS], на купівлю якого витратив частину коштів, отриманих від продажу в квітні 2005 року його співмешканкою [PERSON]., належної [PERSON]. частини квартири в м. Києві. Проте купівлю вказаного будинковолодіння оформлено на ім'я [PERSON]., про що було укладено договір купівлі-продажу від 07 червня 2005 року, який посвідчений приватним нотаріусом Пирятинського нотаріального округу Полтавської області (реєстраційний номер 2097). Тому договір купівлі-продажу , 07 червня 2005 року, в частині, що стосується покупця [PERSON]. потрібно визнати недійсним, а [PERSON]. визнати дійсним покупцем та власником будинковолодіння [ADDRESS] Відповідачка у судовому засіданні позов визнала, проти його задоволення не заперечує. Третя особа у судове засідання не з'явилась, звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність, з позовом згідна. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом установлено: У квітні 2005 року співмешканка [PERSON]. - [PERSON]. , діючи від його імені на підставі довіреності від 10 грудня 2004 року, посвідченого державним нотаріусом Двадцять першої київської державної нотаріальної контори, вчинила продаж належної [PERSON]. частини квартири [ADDRESS] . В червні 2005 року [PERSON]. придбав будинковолодіння [ADDRESS], на купівлю якого витратив частину коштів, отриманих від продажу в квітні 2005 року належної йому частини квартири в м. Києві. Проте купівлю вказаного будинковолодіння оформлено на ім'я [PERSON]. про що було укладено договір купівлі-продажу від 07 червня 2005 року, який посвідчений приватним нотаріусом Пирятинського нотаріального округу Полтавської області (реєстраційний номер 2097). Фактично це будинковолодіння придбав [PERSON]. Згідно ч. 1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

[PERSON]. у червні 2008 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] . про стягнення аліментів на утримання дітей та дружини, що потребує матеріальної допомоги. У судовому засіданні позивач [PERSON] . позов підтримала, просила стягти з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей - дочки [PERSON], [INFO]та дочки [PERSON], [INFO]у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини до їх повноліття, а також 50 грн. щомісячно додаткових витрат на дочку [PERSON]. у зв'язку з її хворобою та витратами на лікування та 100 грн. на її користь до досягнення нею трьох років [PERSON]. Відповідач [PERSON] . позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечує. Судом встановлено: Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 29.03.2002 року. (а.с.3) Від шлюбу мають неповнолітніх дочок [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO].( а.с.5) Неповнолітні діти проживають з позивачкою та перебувають на її повному утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дочок не надає, хоча зобов'язаний надавати таку допомогу. Відповідно ст.ст.180-183 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від прибутку батька або матері. При цьому суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних. Відповідно до ч.1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Оскільки неповнолітня [PERSON]. є хворою (а.с.7), а тому відповідач повинен брати участь у додаткових витратах. Відповідно до ч.2 ст.84 СК дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON]. про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. Зазначила, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 14 липня 2001 року в відділі реєстрації актів громадського стану Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області. Від даного шлюбу народилися діти: донька [PERSON] [INFO] року та син [PERSON] [INFO] року. Подружні стосунки фактично припинені з 2006 року. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Діти постійно мешкають з позивачкою. Просила суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судовому засідання підтвердила обставини викладені в позовній заяві і просила суд позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, згоден сплачувати аліменти на утримання дітей. Виходячи із наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 14.07.2001 року, актовий запис №137. Від даного шлюбу народилися діти донька [PERSON] [INFO] року та син [PERSON] [INFO] року, які мешкають з позивачкою. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов*язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі. Таким чином визнання відповідачем пред*явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача. Стягнення аліментів проводиться з моменту фактичного звернення до суду з позовною заявою. 2 Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності вказуючи, що за законом є спадкоємцем майна матері, тому своєчасно звернувся до нотаріуса. З'ясувалося що за життя спадкодавця нерухомість не була зареєстрована у відповідному державному реєстрі, тому він позбавлений можливості отримати свідоцтво про право власності на нерухоме спадкове майно. Через викладене просить про судове втручання. В попереднє судове засідання інші учасники надали заяви про розгляд справи у відсутність їх представників. Від відповідача надійшла письмова заява про визнання позову. У письмових зверненнях треті особи проти його задоволення не заперечують. Суд розглянув справу у відсутність цих учасників на підставі ст. 169 ЦПК України, - потреби вислуховувати особисті пояснення представників не має, процесуальні перешкоди до розгляду справи відсутні. Заслухавши пояснення, дослідивши письмові докази, суд виходить з вимог ст. ст. 328; 1216; 1217; 1269 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом; спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно технічного паспорту будинок [ADDRESS], (а.с. 9 - 13) фактично належить в цілому [PERSON]. Спадкова справа до її майна, заведена 14. 01. 2008 року Ріпкинською районною державною нотаріальною конторою свідчить, що [PERSON] в с. Гуньківка проживала одна та померла [INFO]. Позивач своєчасно звернувся до нотаріальної контори та отримав свідоцтва про право власності на грошові вклади і сертифікат, що належали спадкодавцю (а.с. 18 - 24). Згідно пояснення позивача, він прийняв спадщину та звернувся до нотаріуса. Оскільки право власності на нерухоме спадкове майно у встановленому порядку матір'ю за життя зареєстроване не було, то у нього виникли перешкоди у реалізації права на спадщину в цій частині. Позивач вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем й на цій підставі задовольнити заявлені позовні вимоги, посилаючись на відповідність волі відповідача вимогам законодавства. За встановлених у засіданні обставин, а саме, - позивач, як спадкоємець за законом, діяв добросовісно та прийняв спадщину, але реалізувати право власності на нерухоме спадкове майно йому перешкоджає відсутність державної реєстрації, - суд дійшов висновку що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб. Його належить прийняти і задовольнити позовні вимоги, що дозволить позивачу успадкувати нерухомість. Судові витрати відсутні. На підставі ст. ст. 328; 1216; 1217; 1269 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

28 січня 2008 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи її тим, що 09 травня 1992 року між ним та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований виконкомом Першотравенської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області. Від цього шлюбу сторони мають дочку: [PERSON],[INFO]. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. На протязі всього періоду спільного проживання між сторонами виникали постійно сварки. Сварки виникали безпідставно, з нічого. Позивач вважає, що їхня сім'я практично припинила своє існування. З червня місяця 2007 року сторони проживають окремо. Спору про поділ майна яке є їхньою спільною власністю немає. Дочка в даний час проживає разом з відповідачем і після розірвання шлюбу буде продовжувати проживати з матір'ю. У зв"язку із викладеним позивач просить шлюб між ним та відповідачем розірвати. Позивач в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, а також просить стягнути з нього державне мито в розмірі 17 гривень за отримання свідоцтва про розірвання шлюбу. Відповідач в установленому законом порядку була повідомлена про місце та час розгляду справи, що підтверджує поштове повідомлення, але в судове засідання не з'явилася, про причину неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню із таких підстав. Згідно ч.3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Згідно ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні за матеріалами справи встановлено: шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований виконкомом Першотравенської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області 09 травня 1992 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження, актовий запис №9 (а.с.5); від шлюбу сторони мають дочку: [PERSON],[INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5); сторони проживають окремо один від одного з червня 2007 року, судом 11 лютого 2008 року надавався термін для примирення, однак сторони не примирились, не бажають зберігати шлюб, тому спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим. У зв'язку з цим суд дійшов висновку, що наявні підстави для розірвання шлюбу між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

28 липня 2008 року [PERSON], звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, який було зареєстровано між нею та відповідачем 17.12.1975 року відділом РАЦС Московського р-ну, м.Києва за актовим записом № 2783. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з відповідачем не проживають разом 10 років. Відповідач перебуває в громадянському шлюбі з іншою жінкою. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, обґрунтувала його вищенаведеним. Відповідач в судове засідання не з”явився, хоча належним чином, через оголошення в пресі, був повідомлений про час і місце судового розгляду справи. Статтею 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Обставин, які б унеможливлювали пред'явлення позову судом не встановлено. Сторони не проживають разом на протязі десяти років, їхній шлюб носить формальний характер, а тому даний позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

12 серпня 2008 року [PERSON], звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, який було зареєстровано між ним та відповідачкою 18 листопада 2006 року відділом РАЦС Чернівецького міського управління юстиції за актовим записом № 2202 . Від шлюбу дітей не мають. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з відповідачкою спільне життя не склалось. Більше року не проживають разом. В судовому засіданні позивач наполягав на задоволенні позову. Відповідачка в судове засідання не з”явилась подала суду заяву про визнання позову та проханням розглянути заяву в її відсутності, що визнано судом за можливе. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтею 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Сторони не проживають разом більше, їхній шлюб носить формальний характер, а тому даний позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

Заявниця в заяві вказує, що [INFO] помер її двоюрідний племінник [PERSON] - син її двоюрідної сестри [PERSON], яка померла [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані в с.Радівка, Калинівського району, Вінницької області, який належав померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті його баби (її рідної тітки) [PERSON] Вона, як спадкоємиця п'ятого ступеня споріднення, фактично прийняла спадщину, подавши в шестимісячний термін заяву в Державну нотаріальну контору Оболонського району м.Києва. Однак, оформити спадкові права не має можливості, так як відсутній актовий запис про народження баби померлого [PERSON] Тому звернулась до суду з даною заявою. Заявниця в попередньому судовому засіданні заяву підтримала. Представник зацікавленої особи - Радівської сільської ради, Калинівського району, Вінницької області не заперечує проти заявлених вимог. Заслухавши пояснення заявниці та представника сільської ради, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення. Так, в судовому засіданні з достовірністю було встановлено, що [INFO] помер двоюрідний племінник заявниці [PERSON] - син її двоюрідної сестри [PERSON], яка померла [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані в с.Радівка, Калинівського району, Вінницької області, який належав померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті його баби (рідної тітки заявниці) [PERSON] Заявниця, як спадкоємиця п'ятого ступеня споріднення, так як відсутні інші спадкоємці, фактично прийняла спадщину, подавши в шестимісячний термін заяву в Державну нотаріальну контору Оболонського району м.Києва. Однак, оформити спадкові права не має можливості, так як відсутній актовий запис про народження баби померлого [PERSON] Той факт, що померла [PERSON] та батько заявниці [PERSON] були рідними сестрою та братом підтверджується свідоцтвами про народження та свідоцтвами про укладення шлюбів, а також поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON], які підтвердили, що [PERSON], яка померла [INFO], та [PERSON], який помер [INFO], дійсно були рідними сестрою та братом. Таким чином, померлий [PERSON], який був онуком [PERSON], являється двоюрідним племінником заявниці. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що від шлюбу, який 5 березня 2008 року розірвано, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів відділу реєстрації актів цивільного стану Полтавського районного управління юстиції зроблено запис за №47, мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В судовому засіданні позивач позовні вимоги уточнила та просила ухвалити рішення про стягнення з відповідача щомісячно на її користь аліментів на утримання дитини в розмірі ј частини всіх видів доходів відповідача. Відповідач уточнений позов повністю визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи встановив, що сторони перебували у шлюбі, який 5 березня 2008 року розірвано, про що в низі реєстрації розірвань шлюбів відділу реєстрації актів цивільного стану Полтавського районного управління юстиції зроблено запис за №47 (а.с.2). Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться повністю на її утриманні (а.с.3,4). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина Івана, підлягають задоволенню, відповідач в змозі щомісячно сплачувати на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини ј частину всіх видів його заробітку (доходу), але не менше встановленого законом розміру до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

[INFO] померла [PERSON] після смерті якої відкрилась спадщина на земельну частку (пай), розміром 2.88 га. в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що перебуває у колективній власності КСП «Зоря» с.Ташлик Смілянського району, згідно сертифікату серії ЧР 0245666 від 11 вересня 1997 року. [PERSON]., посилаючись на те, що вона прийняла спадщину, але не може оформити на себе, оскільки пропустила строк на прийняття спадщини, звернулась в суд з позовом до Ташлицької сільської ради про визнання за нею права власності на спадкове майно. Представник відповідача проти позову не заперечує, про що вказав в заяві. Судом встановлено, що [PERSON] правомірно володіла земельною часткою (паєм), розміром 2.88 га. в КСП «Зоря» с.Ташлик Смілянського району. Внучка спадкодавця - позивачка по справі прийняла спадщину, так як постійно проживала з спадкодавцем на час відкриття спадщини, проте у встановлений законом строк в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини не подала. Приймаючи до уваги, що [PERSON]., користується спадковим майном, а тому за нею повинно бути визнано право власності на цю земельну частку (пай). На підставі наведеного, ст.ст.1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved