overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

Позивач пояснив суду, що знаходився у шлюбі з відповідачкою з 1963 року. У 2006 році сім,я роспалась, шлюб розірвано. За період сумісного життя позивачка була прийнята членом садового товариства [INFO] та виділена у користування земельна ділянка [NUMBER] . На земельній ділянці сумісно був збудований будинок, басейн та висаджені дерева. Після розірвання шлюбу відповідачка подарила земельну ділянку з забудовами своєму сину від першого шлюбу. Згідно експертизи вартість будинку та басейна склала [INFO] . Добровільно відповідачка поділити вказане майно не бажає, тому він просить суд земельну ділянку з забудовами залишити відповідачці, а з неї стягнути на його користь половину вартості забудов. Представник відповідачки позов не визнав та пояснив суду, що позивач не надав суду доказів, що це він щось будував на земельній ділянці, не надав доказів, що у нього було розрішення компетентних установ на будівництво, чи дотримано будівництво з архітектурно- будівельними нормами, чи воно є небезпечним для навколішних, чи прийнято воно у експлуатацію. Просить суд у позові відмовити. Вислухавши позивача, представника відповідачки, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню по наступних підставах: як видно з довідки СТ [INFO] членом садового товариства є відповідачка. Представник відповідачки пояснив суду, що будівництво садового будинку , басейна посадку дерев вела відповідачка з родичами. Позивач участі у будівництві не приймав. Ці доводи позивач не спростував та не надав доказів про свою участь у будівництві. Окрім того згідно наданого позивачем Типового Статуту садового товариства, будівництво повинно вестись згідно діючого законодавства про будівництво , яке передбачає дозвіл компетентної державної установи з дотриманням архітектурних , санітарних норм. Будівництво повинно бути здано у експлуатацію. Надані позивачем експертизи є тільки оціночні, но не дають відповіді чи відповідає збудоване як архітектурним, чи другим нормам безпеки будівництва, чи можливо проживання у них та користування ними, чи вони є небезпечні для життя людини з приводу неналежного будівництва. При таких обставних суд не має підстав визнати, що це майно існує, оскільки воно не зареєстровано у БТІ . Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позов безпідставний та підлягає відхиленню. Позивач збільшив свої вимоги заявив про сплату йому компенсації згідно експертизи – [INFO] половину цеї суми [INFO] .Сплатив держмито 8 гр. 50 коп. підлягає достягненню з суми 30618 – 1 відсоток 306 гр. 18 коп. Відповідач сплатив судовий збір 7 гр. 50 коп. Недоплачено 22гр.50 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

Позивач пояснив суду, що у 1989 році він зареєстрував шлюб з відповідачкою. За період шлюбу ними була придбана на сумісні кошти двокімнатна квартира у ЖБК №108 за адресою [ADDRESS] . Квартира була оформлена на відповідачку. У 2007 році сім,я роспалась. У добровільному порядку відповдачка поділити квартиру не бажає, тому він просить суд визнати за ним право власності на Ѕ частку квартири та встановити порядок користування квартирою- закріпити йому у користування кімнату [INFO] , відповідачці закріпити у користування кімнату [INFO] . Підсобні приміщення залишити у сумісному користуванні. У зустрічному позові про визнання приватизованої квартири по вул. [ADDRESS] сумісною власністю подружжя просить суд відмовити. Відповідачка позов [PERSON] не визнала, свій зустрічний позов підтримала та пояснила суду, що дійсно у період сумісного життя ними була придбана у шлюбі квартира по вул. [ADDRESS] у ЖБК №108. Але відповідач у шлюбі приватизував квартиру [ADDRESS] , тому просить суд квартиру по вул [ADDRESS] залишити її з донькою, а квартиру по вул Гоголя признати сумісною власністю подружжя та залишити [PERSON] . Вислухавши сторони їх представників суд встановив: сторони у 1989 році зареєстрували шлюб та на сумісні кошти придбали квартиру у ЖБК №108. Як видно з свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано на [PERSON] .Згідно ст. 60 СК України майно набуте /нажите/ подружжям у период шлюбу є їх сумісною спільною власністю. Таким чином [PERSON] . має право власності на Ѕ частку квартири по вул [ADDRESS] . [PERSON] заявила про включення квартири [ADDRESS] у спільне майно подружжя. Але такі її вимоги не можуть бути задоволені на тій підставі, як видно з свідоцтва про право власновті на квартиру [ADDRESS] , ця квартира приватизована другою сім,єю у складі: [PERSON] матері [PERSON] . та ним. Ця квартира була нажита другою сім,єю, а не сім,єю [PERSON] та [PERSON] , тому її зустрічний позов не підлягає задоволенню. [PERSON] по цій квартирі не бкла зареєстрована. Суд вважає виходячи з викладеного задовольнити вимоги [PERSON] про визнання за ним права власності на Ѕ частку квартири по вул [ADDRESS] та виходячи з того, що квартира двокімнатна вважає можливим закріпити йому у користування кімнату [INFO] , відповідачці кімнату [INFO] . Таке закріплення не порушує права власності сторін на свої частки, оскільки квартира реально не поділяється. Підсобні приміщення слід залишити у сумісному користуванні. При подачі позову позивач сплатив держмито 1200 гр. та 30 гр. ІТЗ судів, які згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню на користь позивача з відповідачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

Відповідач [PERSON] позов визнає і просить суд шлюб розірвати так як примирення вони не досягли . Син буде проживати з мамою і він надає кошти добровільно на його утримання коли вони в нього є . Майновий спір вони вирішать самі . Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу вказуючи , що подружні відносини вони припинили з січня 2008 року . Причина в тому , що в сім»ї в них не було порозуміння , в сім»ї були сварки , відповідач пішов жити до іншої жінки і продовження сімейного життя стало не можливим . Миритися не бажає і в наданий судом строк для примирення вони не помирились. Вважає що їх сім'я розпалась і просить їх шлюб припинити шляхом розірвання . Майно вони поділять самі . Син [PERSON] буде проживати з нею і відповідач періодично добровільно надає кошти на його утримання . Витрати покласти на неї . Судом встановлено , що згідно свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 жовтня 2001 року який зареєстровано виконавчим комітетом Шестірнянської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області , актовий запис за № 08 . Від шлюбу мають неповнолітніх дітей сина [PERSON] , [INFO]народження . Шлюб у них перший . Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду , відповідно до статті 110 цього Кодексу . Так позивач подала в суд позов про розірвання шлюбу відповідно до ст. 110 СК України . Судом встановлено що подружжя спільно не проживає з січня 2008 року , примиритися не бажають і на розлученні наполягають . Тому з'ясувавши фактичні взаємини подружжя , причини позову , наявність неповнолітніх дітей , встановив при таких стосунках між подружжям подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам , що має істотне значення , в зв'язку з чим позов слід задовольнити . Витрати покласти на позивача за її просьбою .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Пологівської сільської ради про продовження строку для подання заяви про прийняття спадщини, вказавши, що після смерті 2 жовтня 2007 року його батька [PERSON], він не звернувся до нотаріальної контори в установлений законом шестимісячний строк з заявою про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги, пояснивши, що він не звернувся до нотаріальної контори у встановлений законом шестимісячний строк, так як був на роботі за межами України. Від Пологівської сільської ради поступила заява про розгляд справи без участі їх представника, позов визнають. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина. Позивач [PERSON] є його спадкоємцем згідно закону. З заявою про прийняття спадщини він в нотаріальну контору, у встановлений законом шестимісячний термін не звернувся, так як перебував за межами України. Дані правовідносини регулюються ст.1272 ч.3 ЦК України, яка передбачає, що за позовом спадкоємця який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, суд вважає причину пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини поважною і вважає можливим його продовжити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб в 1999 році. Від спільного подружнього життя народилась одна дитина. Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивачка посилаючись на ті обставини, що відповідач зловживає спиртними напоями, вони є люди різних характерів з різними поглядами на життя . На цьому грунті постійно виникають непорозуміння, конфлікти, в сім'ї створив нестерпні умови проживання. Намагалася зробити все для збереження сім'ї, однак це не дало ніяких позитивних наслідків, а тому подальше подружнє життя неможливе, просить шлюб з відповідачем розірвати. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити, на примирення більше не згідна, оскільки наданий місячний термін для примирення позитивних наслідків не дав. Відповідач позовні вимоги визнав, на розлучення згідний. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про підставність позову. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей ,що мають істотне значення. Із пояснення сторін встановлено, що подружнє життя вони припинили, на примирення не згідні, настоюють на розірванні шлюбу. Ці обставини свідчать про те, що сім'я сторін розпалась, підстав для збереження шлюбу немає, а тому його слід розірвати. Судові витрати слід стягнути з відповідача, звільнивши позивачку від їх сплати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб в 1982 році. Від спільного подружнього проживання народилось двоє дітей, які на день розгляду справи є повнолітніми. Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивачка посилаючись на ті обставини, що з відповідачем у них велика різниця в роках, вони є люди різних характерів, з різними поглядами на життя, а тому на цьому грунті протягом 20 років виникають різного роду непорозуміння, безпідставна ревнивість, сварки, скандали, вчиняє фізичне насильство. Подальше подружнє життя стало неможливе, просить шлюб з відповідачем розірвати, оскільки робила все для того щоб зберегти сім'ю але це не дало ніяких позитивних наслідків. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити, оскільки наданий трьохмісячний термін на примирення позитивних наслідків не дав. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав, на розлучення не згідний. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із пояснення сторін та матеріалів справи встановлено, що подружнє життя вони припинили, сторонам надавався трьохмісячний термін для примирення, який позитивних наслідків не дав, позивачка настоює на розірванні шлюбу. Ці обставини свідчать про те, що сім'я сторін розпалась, підстав для збереження шлюбу немає, а тому його слід розірвати. Поряд з цим, відповідно до ст. 24 ч. 1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як передбачає ст. 55 ч. 1 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Крім того, відповідно до ст. 56 ч. 3 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини і примушення до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження не може мати місце, як передбачає ч. 4 цієї статті. За таких обставин суд не має права зобов'язати позивачку зберегти сім'ю, оскільки вона категорично настоює на розірванні шлюбу, а тому суд глибоко переконаний, що шлюб слід розірвати. Судові витрати слід стягнути з позивачки, на що вона погодилась, звільнивши відповідача від їх сплати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

Відповідач [PERSON] позов визнає , про що надав суду письмову заяву , і просить суд шлюб розірвати а справу розглянути за його відсутності . Позивач [PERSON]звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу вказуючи , що подружні відносини вони припинили з березня 2008 року . Причина в тому , що в сім»ї в них не було порозуміння , в сім»ї були сварки і продовження сімейного життя стало не можливим . Миритися не бажає і в наданий судом строк для примирення вони не помирились. Вважає що їх сім'я розпалась і просить їх шлюб припинити шляхом розірвання . Спору по майну не має . Син [PERSON] буде проживати з нею і відповідач на його утримання сплачує аліменти . Витрати покласти на неї . Судом встановлено , що згідно свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON]перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 травня 2003 року який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Широківського районного управління юстиції Широківського району Дніпропетровської області , актовий запис за № 36 . Від шлюбу мають неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] народження . Шлюб у них перший . Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду , відповідно до статті 110 цього Кодексу . Так позивач подала в суд позов про розірвання шлюбу відповідно до ст. 110 СК України . Судом встановлено що подружжя спільно не проживає з березня 2008 року , примиритися не бажають і на розлученні наполягають . Тому з'ясувавши фактичні взаємини подружжя , причини позову , наявність неповнолітніх дітей , встановив при таких стосунках між подружжям подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам , що має істотне значення , в зв'язку з чим позов слід задовольнити . Витрати покласти на позивача за її просьбою .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути кредитну заборгованість в сумі 28502 грн. 58 коп., держмито 285 грн. 03 коп. та за інформаційно - технічне забезпечення в сумі 30 грн. Відповідач в судове засідання не з`явився про місце та час розгляду справи повідомлявся належно та вчасно. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи суд находить позов який підлягає задоволенню. Встановлено, що згідно кредитного договору №401/20/02/2008/980-8082/КФ від 21.02.2008 року, укладеного між ВАТ КБ “Надра” та [PERSON], остання отримала 24500 грн. на споживчі цілі, строком до 15 лютого 2011р. з відсотковою ставкою у розмірі 2,7% на місяць. Комісія відповідно до п.1.3.2 договору складає 1,5% від суми кредиту і сплачується одноразово на дату перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позивача. Згідно п.п.2.3.1, 2.3.2, 2.3.3 погашення відсотків та кредиту повинно здійснюватись щомісячно до 15 числа поточного місяця. В зв`язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору суд находить за правильне стягнути з відповідача кредитну заборгованість в сумі 28502 грн. 58 коп коп., а саме основний борг в сумі 24500 грн 00 коп.; заборгованість по відсоткам в сумі 3594 грн. 15 грн.; пеня за неповернення кредиту в сумі 258 грн. 43 коп. та заборгованість по комісії в сумі 150 грн. Крім того суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 285 грн. 03 коп. та витрати з інформаційно - технічного забезпечення в сумі 30 грн. На підставі ст.ст. 526, 530, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути кредитну заборгованість в сумі 27362 грн. 68 коп., держмито 373 грн. 63 коп. та за інформаційно - технічне забезпечення в сумі 30 грн. В судовому засіданні представник позивача зменшив позовні вимоги і просить стягнути борг в сумі 27185 грн. 62 коп. Відповідачі в судове засідання не з`явились про місце та час розгляду справи повідомлялись належно та вчасно. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи суд находить позов який підлягає задоволенню. Встановлено, що згідно кредитного договору №401/25/08/2007/980-5691/КФ від 27.08.2007 року, укладеного між ВАТ КБ “Надра” та [PERSON], останній отримав 25000 грн. на споживчі цілі, строком до 17 серпня 2010р. з відсотковою ставкою у розмірі 3,2% на місяць. Комісія відповідно до п.1.2.3 договору складає 3% від суми кредиту і сплачується одноразово на дату перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позивача. Згідно п.п.2.3.1, 2.3.2, 2.3.3 погашення відсотків та кредиту повинно здійснюватись щомісячно до 15 числа поточного місяця. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором було укладено договір поруки №401/25/08/2007/980-5691/КФ від 27.08.2007р. між ВАТ КБ “Надра” та [PERSON] за яким остання зобов`язалася нести солідарну відповідальність з [PERSON]. В зв`язку з невиконанням відповідачами умов кредитного договору та договору поруки суд находить за правильне стягнути з відповідачів солідарно кредитну заборгованість в сумі 27185 грн. 62 коп., а саме основний борг 22067грн 21 коп.; заборгованість по відсоткам в сумі 4453 грн. 62 грн.; пеня за неповернення кредиту в сумі 634 грн. 80 коп. та заборгованість по комісії в сумі 30 грн. Крім того суд стягує з відповідачів на користь позивача судовий збір по 186 грн.82 коп. з кожного та за інформаційно - технічне забезпечення по 15 грн. з кожного. На підставі ст.ст. 526, 530, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що сім'я розпалась. Відповідач позов визнав. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюбу може бути розірвано, як що буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони з грудня 2007р. разом не проживають, шлюбно-сімейні відносини не підтримують, причиною розірвання шлюбу є втрата взаєморозуміння. При таких обставинах шлюб сторін носить формальний характер і підлягає розірванню. Витрати пов'язані з розірванням шлюбу покласти на позивача, відповідача від витрат суд звільняє.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] [INFO]року народження в розмірі ј частини всіх видів заробітку(доходів) та на її утримання в такому ж розмірі до досягнення дитиною трирічного віку. Вказує що відповідач є батьком дитини, не надає матеріальну допомогу на її утримання з моменту народження дитини. В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, відповідач позов визнав повністю . Відповідно до ст.174 ЦПК України , суд не заслуховував пояснення сторін. Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження( а.с.4). Мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO]р.н., відповідно до свідоцтва про народження дитини (а.с.3). Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, про що надана довідка №49 від 27.06.08року (а.с.5). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку. Згідно ч.2 ст.84 Сімейного Кодексу України дружина з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка- батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Відповідач не виконує свій батьківський обов'язок по утриманню неповнолітньої дитини , з нього на користь позивача підлягають до стягнення аліменти у розмірі ј частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % неоподаткованого мінімуму доходів громадян на ј частина на її утримання. Згідно ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави 51 грн. судового збору та 30грн.витрат на інформаційно -технічне забезпечення. На підставі ст.ст. 84 ч.2, 180-182 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ “Укртелеком” від імені якого діє Центр електрозв'яку №4 Кіровоградської філії ВАТ “Укртелеком” заборгованості за надані телекомунікаційні послуги в сумі 511 грн. 75 коп., а також судові витрати в сумі 51 грн. судового збору та 30 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу. При цьому вказує, що відповідач добровільно не сплачує кошти за надані телекомунікаційні послуги в зв'язку з чим порушив визначені договором істотні умови. В судовому засіданні представник позивача Томілова Галина Ісаківна (що діє на підставі довіреності) підтримав заявлений позов та просить задовольнити його в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась по невідомій суду причині. Про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні було встановлено, що згідно договору №5053 від 12.03.2004 року про надання послуг електрозв'язку, укладеного між ВАТ “Укртелекомом” та [PERSON] були надані телекомунікаційні послуги, за які відповідач зобов'язаний своєчасно вносити абонентну плату за користування телефоном, погодинну оплату місцевих телефонних розмов, плату за міжміські телефонні розмови, та інші послуги надані по телефону. Оплату за які згідно договору відповідач повинен вносити у 10-денний строк з дня отримання рахунку, але не пізніше 20 числа місяця, що настає після розрахункового періоду. Договірні зобов'язання щодо оплати за надані телекомунікаційні послуги відповідачем не виконані, внаслідок чого за ним виникла заборгованість за 10 місяців в сумі 511,75 грн., вказана заборгованість виникла за період з жовтня 2007 року по липень 2008 року включаючи в себе заборгованість по абонентній платі в сумі 100,92 грн. і міжміські розмови - 410,83 грн. Так у відповідності до ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Стаття 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, в строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно п.5 ч.1 ст.33 Закону України “Про телекомунікації” передбачено, що споживачі телекомунікаційних послуг у разі укладення договору про надання телекомунікаційних послуг зобов'язані виконувати його умови, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги. На підставі викладеного,

Outcome: approved