overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-05 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин зі своєю батьком [PERSON]., заінтересована особа - Білогірська міська рада. Свої вимоги заявниця мотивувала тим, що [INFO]помер її батько - [PERSON]. Після його смерті залишилися спадщина. Однак у свідоцтві про народження заявниці у графі „Відомості про батька” вказано ім'я батька „[PERSON]” замість „[PERSON]”. Через це заявниця не може оформити спадщину. Просить встановити, що [PERSON] - її батько. У судовому засіданні заявниця [PERSON]. на заяві наполягала, просила задовольнити. У судове засідання представник заінтересованої особи - Білогірської міської ради не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України розглянув справу за час відсутності заінтересованої особи, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для з'ясування прав і взаємовідносин сторін. Заслухавши заявника, дослідивши й оцінивши докази, які маються у справі в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до паспорту громадянина України повні дані заявниці „[PERSON] , [INFO]народження” (а.с.10). У свідоцтві про народження, виданому на ім'я [PERSON] , [INFO]народження, у графі “Відомості про батьків” вказано “Батько - [PERSON] , Матір - [PERSON] ” (а.с.7). Судом встановлено, що 24.02.1950 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, після реєстрації шлюбу дружині привласнено прізвище „[PERSON]” (а.с.9). [INFO] помер [PERSON] (а.с.6). Судом також встановлено, що 19.11.1978 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та набула прізвище „[PERSON] ” (а.с.8) Крім того, доводи заявника підтверджуються іншими доказами по справі у їх сукупності. За такими обставинами, суд вважає можливим встановити, що [PERSON], який помер [INFO], є рідним батьком [PERSON], [INFO]народження. На підставі ст.ст. 256-259 ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до відповідача про розірвання шлюбу мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки не знайдено взаєморозуміння, відповідач тривалий час проживає в іншому регіоні України, спільне господарство не ведеться. В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю та просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. За згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних в справі доказів. Суд, вислухавши позивача, надані в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 16.07.2004 року, зареєстрованому Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім’ї, актовий запис [NUMBER] . Від цього шлюбу у сторін є дитина – [PERSON] , [INFO] року народження. Сторони визначити місце проживання дитини з матір’ю – [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 218 ЦПК України в судовому засіданні 06.11.2008 року оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя, різних характерів, наявність на даний час таких суперечок, які дають підстави зробити висновок, що шлюбні відносини себе вичерпали і примирення між сторонами неможливе. Тривалий час між подружжям відсутні шлюбні стосунки, спільне господарство не ведеться. В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю та просив його задовольнити. Відповідач позов визнала повністю з підстав наведених вище та просила його задовольнити. Суд, вислухавши позивача, відповідача, що надали пояснення в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27 серпня 2005 року, зареєстрованому Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім’ї, актовий запис [NUMBER] . Від цього шлюбу у сторін є дитина - син [PERSON] , [INFO] року народження. Спору з приводу місця проживання дитини немає – дитина залишається проживати з матір’ю. Спільне життя сторін не склалося із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя, різних характерів, наявність на даний час таких суперечок, які дають підстави зробити висновок, що шлюбні відносини себе вичерпали і примирення між сторонами неможливе. Тривалий час між подружжям відсутні шлюбні стосунки, спільне господарство не ведеться. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що сім’я сторін розпалась остаточно та поновлена бути не може, оскільки подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні, відповідно до ч. 1 ст. 218 ЦПК України, судом було оголошено вступну та резолютивну частину рішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що до його квартири, яка розташована в будинку [ADDRESS] на праві особистої власності відносився дощатий сарай . З дозволу [INFO] райдержадміністрації та міськвиконкому, на місці дерев*яно-дощатого сараю, позивач побудував гараж капітального типу, де на 70 см. виявилось відхилення по його довжині та ширині. На цій підставі Тульчинське МБТІ відмовляється зареєструвати гараж в плані будівель та видати позивачу свідоцтво на право власності, вважаючи гараж самовільно забудовою. Просить суд визнати за ним право власності на самочинно збудоване нерухоме майно, а саме гараж літ. «А», розміром 3,7 х 8,7 м, площею 26,2 кв. м., який розташований за адресою [ADDRESS] . В судовому засіданні позивач позов підтримав, на його задоволенні наполіг. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в якій просить справу слухати за відсутність їхнього представника, проти задоволення позову не заперечують. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи суд встановив: Згідно копії паспорту позивача, він прописаний в будинку [ADDRESS] . Біля вказаного будинку позивач побудував гараж капітального типу. Як свідчить копія технічного паспорту на гараж, його розміри становлять 3,7 х 8,7 м, площа - 26,2 кв. м.. Вказане майно являється самовільно побудованим, що підтверджено довідкою виданою Тульчинським МБТІ [INFO] року [ADDRESS] . За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: На підставі ст. 328 ЦК України, позивач має право на набуття права власності на підставах, що незаборонені законом, зокрема за рішенням суду. Відповідно до цієї ж статті право власності може виникати за наявності певних юридичних фактів, що поділяються на первісні та похідні. Отже, у позивача виникло право власності на новостворене майно за первісних підстав - вперше, що відображено в ч. 2 ст. 331 ЦК України, тобто з моменту завершення будівництва. Правовідносини, що виникли між сторонами регламентуються ст. ст. 328, 386, 392 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем, слід зарахувати в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-05 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] . про виключення запису як батька з актового запису про народження дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що в травні 2002 року, він зареєстрував шлюб із відповідачкою. Проживали місяць і через несумісність характерів, вони припинили свої шлюбні відносини. Позивач залишив місце їхнього спільного проживання і виїхав в інший населений пункт. Після фактичного розпаду сім*ї, сторони шлюб не розірвали. [INFO] року відповідачка народила дочку [PERSON] . Так-як шлюб між сторонами розірвано не було , батьком дитини, було записано позивача. В актовому записі про народження дитини у відомостях про батьківство вказано, що позивач являється батьком [PERSON] . На момент зачаття дитини, позивач з відповідачкою не проживав і батьком себе не визнає, в зв*язку з чим звернувся до суду та просить виключити його як батька дитини із актового запису [NUMBER] про народження [INFO] року дитини [PERSON] ., вчиненого [INFO] року виконкомом [INFO] сільської ради Тульчтнського району. В судовому засіданні позивач позов підтримав, на задоволенні наполіг. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про визнання позову та розгляду справи за її відсутність. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив: Згідно копії свідоцтва про народження дитини, батьками [PERSON] [INFO] року народження записані [PERSON] та [PERSON] . Своєю заявою про визнання позову, відповідачка підтвердила факт того, що відповідач не являється батьком дитини [PERSON] , [INFO] року народженя. Враховуючи позицію позивача, а також вимоги ст. 130 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову, суд вправі ухвалити судове рішення у попередньому судовому засіданні . За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини, має право оспорити своє батьківство пред*явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Правовідносини, що виникли між сторонами регламентуються ст. 136 СК України. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем підлягає зарахуванню в прибуток держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-05 00:00:00

09.09.2008 р. до Шосткинського міськрайсуду звернулось ВАТ «Укртелеком» в особі центру електрозв'язку № 1 Сумської філії ВАТ «Укртелеком» з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за послуги електрозв'язку в сумі 162 грн. 90 коп. обґрунтовуючи свої вимоги тим, що підприємство надавало послуги електрозв'язку відповідачеві, однак він за ці послуги не сплачував і тому утворилась вказана заборгованість. Сторони у судове засідання не прибули, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, клопотань про перенесення розгляду справи та заперечень проти позову не надали, тому суд вважає за можливе розглядати справу без їх участі при заочному розгляді. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що відповідач згідно договору від 10.02.1998 р. являвся абонентом підприємства, , яке надавало йому телекомунікаційні послуги за які він повинен був сплачувати. ( а. с. 5) Згідно розрахунку у відповідача є борг перед підприємством в сумі 162 грн. 90 коп. ( а. с. 7) Відповідачеві направлялась підприємством претензія про сплату наявного боргу, однак він його не сплатив. ( а. с. 13) Відповідно до ст. ст. 33, 36 Закону України «Про телекомунікації» п. п. 32, 40 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою КМУ від 09.08.2005 р. № 720 , п. п. 36, 37 Правил користування проводним мовленням, затвердженими постановою КМУ від 22.05.1997 р. № 484 абонент зобов'язаний своєчасно вносити плату за надані послуги електрозв'язку, а правомірне припинення оператором надання телекомунікаційних послуг не звільняє споживача від обов'язку оплатити надані йому телекомунікаційні послуги. При подачі позовудо суду позивачем було сплачено державне мито в сумі 51 грн., та витрати на інформаційно технічне забезпечення 30 грн. Вказані суми підлягають до стягнення з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-05 00:00:00

09.09.2008 р. до Шосткинського міськрайсуду звернулось ВАТ «Укртелеком» в особі центру електрозв'язку № 1 Сумської філії ВАТ «Укртелеком» з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за послуги електрозв'язку в сумі 178 грн. 80 коп. обґрунтовуючи свої вимоги тим, що підприємство надавало послуги електрозв'язку відповідачеві, однак він за ці послуги не сплачував і тому утворилась вказана заборгованість. Сторони у судове засідання не прибули, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, клопотань про перенесення розгляду справи та заперечень проти позову не надали, тому суд вважає за можливе розглядати справу без їх участі при заочному розгляді. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що відповідач згідно договору від 27.09.1997 р. являвся абонентом підприємства, , яке надавало йому телекомунікаційні послуги за які він повинен був сплачувати. ( а. с. 5) Згідно розрахунку у відповідача є борг перед підприємством в сумі 178 грн. 80. ( а. с. 7) Відповідачеві направлялась підприємством претензія про сплату наявного боргу, однак він його не сплатив. ( а. с. 12) Відповідно до ст. ст. 33, 36 Закону України «Про телекомунікації» п. п. 32, 40 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою КМУ від 09.08.2005 р. № 720 , п. п. 36, 37 Правил користування проводним мовленням, затвердженими постановою КМУ від 22.05.1997 р. № 484 абонент зобов'язаний своєчасно вносити плату за надані послуги електрозв'язку, а правомірне припинення оператором надання телекомунікаційних послуг не звільняє споживача від обов'язку оплатити надані йому телекомунікаційні послуги. При подачі позовудо суду позивачем було сплачено державне мито в сумі 51 грн., та витрати на інформаційно технічне забезпечення 30 грн. Вказані суми підлягають до стягнення з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-05 00:00:00

Орган опіки і піклування Зборівської РДА звернувся в суд з позовом про стягнення із [PERSON] аліментів на малолітніх дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. в розмірі 450 грн., з розрахунку 150 грн. на одну дитину. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, мотивуючи їх тим, що [PERSON]. позбавлений батьківських прав відносно своїх дітей. Проте вказана обставина не звільняє відповідача від обов'язку щодо утримання дітей , тому необхідно стягнути аліменти. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив. Суд, враховуючи згоду позивача, вважає, що позовну заяву слід розглянути без участі відповідача та постановити заочне рішення. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області від 27.06.2007р. [PERSON]. позбавлено батьківських прав щодо дітей: [PERSON], [INFO].; [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти знаходяться в Коропецькій школі-інтернаті. Відповідно до ст.166ч.2 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав,не звільняється від обов'язку щодо утримання дітей. Таким чином позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.166,180,184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що [INFO] померла її мати - [PERSON]. Після її смерті залишилась спадщина у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS]. Спадщину вона фактично прийняли: доглядала за квартирою, зареєстрована та проживає за однією адресою де була зареєстрована померла на день смерті, але в нотаріальній конторі не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину , в зв'язку з тим, що в її свідоцтві про народження відсутній запис про матір. Тому вона просить в судовому порярядку встановити факт рідства з [PERSON]., встановити факт прийняття нею спадщини після померлої [PERSON]. та визнати за нею право власності на1/3 частини квартири [ADDRESS] , що належала матері. В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлені належним чином, надали до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, заперечень не заявили. Заслухавши пояснення позивача, свідків [PERSON].,[PERSON]., дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних стосунків між фізичними особами. Як пояснила судупозивач, [PERSON], яка померла [INFO], є її рідною матір'ю, первинне свідоцтво про народження було загублено, а при отриманні повторного з'ясувалось, що запис про батьків відсутній. На підтвердження своїх вимог заявниця представила суду довідки Трушківської сільської ради від 18.02.2008 року та 29.10.2008 року в яких зазначено, що [PERSON]. та [PERSON] . являються донькою та матір'ю, зареєстровані та проживали за однією адресою.Також даний факт ствердили в судовому засіданні свідки. Таким чином, суд вважає доведеним факт рідства покійної [PERSON] та позивачки [PERSON], які є рідними матір'ю та донькою. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS]. Позивач - [PERSON]. являється спадкоємцем за законом, є донькою померлої, яка до смерті матері доглядала за нею, була зареєстрована та проживає за однією адресою де була зареєстрована померла на день смерті, що підтвержується показами позивача, свідків та довідками Трушківської сільської ради від 18.02.2008 року та 29.10.2008 року. Відповідно до ст.549 ЦК України/ в редакції 1963 р./ визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Судом встановлено, що [PERSON] фактично вступила в управління спадковим майном, тому вона вважається такою, що прийняла спадщину. Тому, суд вважає можливим встановити факт прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої [INFO] та визнати право власності за [PERSON]на 1/3 частини квартири [ADDRESS]. Позивач звільнена від сплати держмита на підставі ст. 4 п. 18 Декрету КМ України «Про державне мито». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-05 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з даним позовом обґрунтовуючи тим, що [INFO]померла їх мати - [PERSON], після смерті якої залишилась спадщина у вигляді земельних ділянок розміром 0,1464 га посвідчена державним актом на право власності Серії ЯД № 982067 та земельна ділянка розміром 0,2467 га га посвідчена державним актом на право власності Серії ЯД № 9820068, але оформити спадщину не мають можливим, так, як дані акти видані після смерті матері і не зареєстровані в реєстрі в відділі земельних ресурсів. Тому позивачі просять в судовому порядку визнати за ними право власності на дані земельні ділянки в рівних частинах на кожну. В судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлені належним чином, надали до суду заяву про розгляд справи без участі представника, позов підтримали. Заслухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді земельних ділянок розміром 0,1464 га посвідчена державним актом на право власності Серії ЯД № 982067 та земельна ділянка розміром 0,2467 га га посвідчена державним актом на право власності Серії ЯД № 9820068. Позивачі являються спадкоємцями за заповітом і у встановлений строк прийняли спадщину, про що свідчать свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.03.2008 року. З повідомлення відповідача вбачаться, що заперечень щодо визнання права власності на земельні ділянки за [PERSON]та [PERSON]не має, тобто спір про право відсутній. Як передбачає ст. 1268 ч.3 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживає разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст..1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні встановлено, що позивачі, на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] постійно проживали із спадкодавцем, та по цей час не подавала заяви про відмову від спадщини, тому вона вважається такими, що прийняли спадщину, і за ними потрібно визнати право власності на спадкове майно. Від сплати держмита позивач звільнені на підставі ст. 4 п. 18 Декрету КМ України «Про державне мито».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з названим позовом, мотивуючи його тим, що відповідач є квартиронаймачем квартири [ADDRESS], отримує послуги позивача по утриманню будинку і споруд та прибудинкової території,опалення, та має заборгованість по сплаті за комунальні послуги в сумі 1483,93грн., так як позивач надає вказані послуги , а відповідач не бажає оплачувати належним чином надані позивачем послуги, однак від послуг не відмовляється. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю Кучер Є.Ю. позовні вимоги підтримала, просить стягнути з відповідача 1483,93 грн. заборгованості по оплаті наданих послуг, суду пояснила, що позивач належним чином надає відповідачеві комунальні послуги, які полягають в обслуговуванні будинку та при будинкових територій, вивезенні побутових відходів, обслуговуванні внутрибудинкових мереж,опалення. Відповідачка являється власником житла, отримує послуги, однак належним чином не сплачує за надані послуги. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON]., належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду не з»явилась, причини неявки суду не повідомила, а тому суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів, заочно. Заслухавши пояснення представника позивачів, оглянувши та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення по таким підставам. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON]. являється власницею двокімнатної квартири [ADDRESS], отримує комунальні послуги, не відмовляється від отримання послуг, однак неналежним чином оплачує надані позивачем комунальні послуги, та станом на 01.08.2008 року допустила заборгованість перед позивачем в сумі 1483,93грн., а тому сума заборгованості, яка підлягає стягненню на користь позивача становить 1483,93 грн. згідно розрахунку заборгованості по сплаті за надані послуги по особовому рахунку відповідачки № 10051-8 та з врахуванням пояснень представника позивачів, а тому позов підлягає до задоволення. Суд вважає, що між сторонами виникли договірні обов"язання з приводу надання житлово-комунальних послуг, відносини між сторонами регулюються вимогами ст.ст. 509,525, 526 ЦК України, відповідно до яких кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов"язку по сплаті грошей за надані послуги. Зобов"язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог цивільного законодавства та одностороння відмова від зобов"язання не допускається, якщо інше не встановлене договором або законом. Вимоги позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості підлягають задоволенню на підставі ст.ст. 67,68 ЖК України, відповідно до яких плата за комунальні послуги здійснюється по встановленим в законному порядку тарифам, наймач повинен вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги своєчасно. Позивачі звільнені від сплати судового збору, а тому витрати по сплаті судового збору в сумі 51 грн. слід покласти на відповідача, та з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 30 грн. судових витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Враховуючи наведене,

Outcome: approved