overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-15 00:00:00

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги і пояснив , що відповідач не укладав договору на теплопостачання, хоча фактично користувався послугою, з поведінки споживача, зрозуміло, що він офіційно не відмовився від отримання комунальної послуги підприємства, станом на 15.09.2008 року за відповідачем рахується борг в сумі 1416, 20 грн., який просить стягнути, а також просить стягнути витрати по справі. Відповідач позов визнав і пояснив, що неодноразово звертався до позивача про температурний режим, але ніякі акти за кожен день не складалися, борг він визнає і зобов”язується сплатити. Із виписки з особового рахунку[NUMBER]( а.с. 7), вбачається, що станом на 01.09.2008 року за відповідачем рахується борг в сумі 1416, 20 грн. Згідно ст. 526 ЦК України зобов”язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що звичайно ставляться. У відповідності зі ст.68 Житлового Кодексу України, наймач зобов”язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки , встановлені Радою Міністрів України. Заслухавши представника позивача, відповідача, ознайомившись з матеріалами справи суд вважає , що позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що відповідач користувався послугою теплопостачання, але не сплачував за неї і тому борг складає 1416, 20 грн. , який необхідно стягнути з відповідача , а також з відповідача необхідно стягнути судовий збір за ст.88 ЦПК України та витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи за ст.81 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON]., [PERSON]. мотивуючи тим, що відповідачі мають заборгованість за спожиту теплову енергію та гаряче водопостачання в сумі 2007,44 грн., яку відповідачі добровільно не погашають. А тому позивач просить суд стягнути з відповідачів вказану суму заборгованості в примусовому порядку. В судовому засіданні представник позивача по дорученню уточнила позовні вимоги і просила суд стягнути з [PERSON]. заборгованість за надані послуги в сумі 1556 грн.13 коп., оскільки частково відповідачка борг погасила. Відповідач в суді позов визнала, суму боргу не оспорює. Відповідно до п.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. Згідно п.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як вбачається з розрахункового листа абонента, копія якого надана позивачем, відповідач нерегулярно вносить плату за послуги з опалення та гарячого водопостачання, що надавалися позивачем, в зв”язку з цим у неї утворилася заборгованість за вказані послуги в сумі 1556 грн.13 коп. за період з червня 2005 року по серпень 2008 року включно. Згідно ст.20 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” від 24.06.2004 року споживач зобов”язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.18 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно ст.68 ЖК України наймач зобов”язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Суд вважає за можливе позов задовольнити, оскільки доданими до позовної заяви доказами підтверджується наявність у відповідача вказаної вище суми боргу, отже, визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі рішення Білоцерківської міської ради від 27.03.2008 року за № 671 позивач звільнений від сплати держмита на користь держави, відповідач звільнена від сплати держмита на підставі ст.4 п.18 Декрету КМ України “Про державне мито”. Згідно ст.ст.81,88 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача оплачені ним витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. згідно платіжного доручення № 2889. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON]., [PERSON] . мотивуючи тим, що відповідачі мають заборгованість за спожиту теплову енергію та гаряче водопостачання в сумі 910,34 грн., яку відповідачі добровільно не погашають. А тому позивач просить суд стягнути з відповідачів вказану суму заборгованості в примусовому порядку. В судовому засіданні представник позивача по дорученню уточнила позовні вимоги і просила суд стягнути з [PERSON]. заборгованість за надані послуги в сумі 700 грн.00 коп., оскільки частково відповідачка борг погасила. Відповідач в суді позов визнала, суму боргу не оспорює. Відповідно до п.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. Згідно п.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як вбачається з розрахункового листа абонента, копія якого надана позивачем, відповідач нерегулярно вносить плату за послуги з опалення та гарячого водопостачання, що надавалися позивачем, в зв”язку з цим у неї утворилася заборгованість за вказані послуги в сумі 700 грн.00 коп. за період з лютого 2007 року по серпень 2008 року включно. Згідно ст.20 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” від 24.06.2004 року споживач зобов”язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.18 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно ст.68 ЖК України наймач зобов”язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Суд вважає за можливе позов задовольнити, оскільки доданими до позовної заяви доказами підтверджується наявність у відповідача вказаної вище суми боргу, отже, визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі рішення Білоцерківської міської ради від 27.03.2008 року за № 671 позивач звільнений від сплати держмита на користь держави, відповідач звільнена від сплати держмита на підставі ст.4 п.18 Декрету КМ України “Про державне мито”. Згідно ст.ст.81,88 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача оплачені ним витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. згідно платіжного доручення № 2864. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON] ., [PERSON]., [PERSON] . мотивуючи тим, що відповідачі мають заборгованість за спожиту теплову енергію та гаряче водопостачання в сумі 1176,71 грн., яку відповідачі добровільно не погашають. А тому позивач просить суд стягнути з відповідачів вказану суму заборгованості в примусовому порядку. В судовому засіданні представник позивача по дорученню уточнила позовні вимоги і просила суд стягнути з [PERSON]. заборгованість за надані послуги в сумі 1176грн.71 коп. Відповідач в суді позов визнав, суму боргу не оспорює. Відповідно до п.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. Згідно п.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як вбачається з розрахункового листа абонента, копія якого надана позивачем, відповідач нерегулярно вносить плату за послуги з опалення та гарячого водопостачання, що надавалися позивачем, в зв”язку з цим у нього утворилася заборгованість за вказані послуги в сумі 1176 грн.71 коп. за період з липня 2005 року по серпень 2008 року включно. Згідно ст.20 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” від 24.06.2004 року споживач зобов”язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.18 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно ст.68 ЖК України наймач зобов”язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Суд вважає за можливе позов задовольнити, оскільки доданими до позовної заяви доказами підтверджується наявність у відповідача вказаної вище суми боргу, отже, визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі рішення Білоцерківської міської ради від 27.03.2008 року за № 671 позивач звільнений від сплати держмита на користь держави, відповідач звільнений від сплати держмита на підставі ст.4 п.18 Декрету КМ України “Про державне мито”. Згідно ст.ст.81,88 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача оплачені ним витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. згідно платіжного доручення № 2694. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON]звернулася в суд з позовом до відповідачів Сапогівської сільської ради, [PERSON]про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON]на підставі заповіту, яка померла [INFO], вказуючи, що звернулася 14 вересня 2007 року в Борщівську державну нотаріальну контору, однак їй було відмовлено в оформленні спадщини у зв”язку з пропущенням строку для її прийняття. Строк пропустила, так як не була обізнаною з порядком прийняття спадщини. Позивач [PERSON]. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини. Відповідач [PERSON]. в судовому засіданні позов визнала та не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача. Представник Сапогівської сільської ради в зал суду не з”явився, про час та місце слухання справи належним чином повідомлений. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти. В с. Сапогів Борщівського району Тернопільської області проживала та була зареєстрована [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ). Ще за життя, а саме 12.12.2005 року [PERSON]. склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Сапогівської сільської ради Борщівського району Тернопільської області, яким заповіла все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, своїй дочці [PERSON]. Окрім [PERSON]. як спадкоємця на підставі заповіту після смерті [PERSON]., спадкоємцем першої черги за законом вважається її сестра [PERSON], однак вона відмовилися від прийняття спадщини. Інших спадкоємців на майно покійної немає. 14 вересня 2007 року [PERSON]звернулася у Борщівську державну нотаріальну контору по питанню оформлення спадщини на майно покійної [PERSON] на підставі заповіту, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлої у зв”язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Враховуючи, що позивач не була обізнаною з порядком прийняття спадщини, вважала що в любий час зможе звернутися до Борщівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, так як має на руках заповіт, суд вважає, що їй слід визначити додатково два місяці для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі ст.ст.1269, 1270, 1272 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-15 00:00:00

Представник Теребовлянського районного центру зайнятості звернувся до суду із заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] витрати на професійне навчання включаючи суму виплаченої матеріальної допомоги в період професійного навчання у сумі 422грн.74 коп. У судовому засіданні представник Теребовлянського районного центру зайнятості позовні вимоги підтримала та пояснила ,що громадянка [PERSON] зареєструвалася в центрі зайнятості 18 березня 2008 року одержавши статус безробітної 25 березня 2008 року. У квітні місяці між [PERSON] та Обласним комунальним навчально-курсовим центром Ж27 від 21.04.2008 року було укладено договір №ПН131 щодо професійного навчання за спеціальністю «оператор компютерного набору » строком 3 місяці. Однак [PERSON] була відрахована за пропуски без поважних причин згідно Наказу від 2 червня 2008 року . Згідно п.3.1.2 вищезгаданого договору та Наказу Міністерства праці та соціальної політики україни від 20.11.2000 року №308, у разі припинення професійного навчання за направленням державної служби зайнятості без поважних причин або відмови працювати за набутою професією з осіб стягується загальна сума витрат за професійне навчання включаючи суму виплаченої матеріальної допомоги. Втрати на професійне навчання складають 342 грн.74 коп., матеріальна допомога в період професійного навчання складає 80 грн. Відповідачка [PERSON] у добровільному порядку кошти не повернула. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася ,хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи у суді та не повідомила суд про причини неявки. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та оцінивши докази, вважає, що заява підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні встановлено: - згідно направлення Теребовлянського районного центру зайнятості від 18 квітня 2008 року громадянку [PERSON] було направлено на навчання та зараховано до складу навчальної групи; - згідно договору від 21 квітня 2008 року укладеного між [PERSON] та Теребовлянським районним центром зайнятості останню було направлено професійне навчання; - згідно табелів обліку відвідування занять вбачається ,що відповідачка [PERSON] була відсутньою; - Згідно наказу за № 12 від 2 червня 2008 року сулача курсів підготовки операторів комп`ютерного набору [PERSON] відраховано. Проаналізувавши вище вказані документи суд прийшов до висновку, що є підстави для задоволення заявлених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом і в обґрунтування позовних вимог пояснив, що [INFO] померла його мати [PERSON], про що в книзі реєстрації смертей зроблений відповідний актовий запис за № 89. Інших родичів у позивача та його матері не було. Після смерті мати відкрилась спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS]. В вересні 2008 року позивач звернуся із заявою про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори м. Свердловська в Луганської області, але йому пояснили, що він пропустив строк подання заяви про прийняття спадщини, у зв'язку с чим йому не може бути видано свідоцтво про право на спадщину. Позивач, вважає, що у нього були поважні причини, з яких він пропустив строк для прийняття спадщини. На підставі викладеного позивач просить суд постановити рішення, яким визнати, що строк для прийняття спадщини після смерті його матері [INFO] [PERSON] ним було пропущено з поважної причини й визначити йому - [PERSON] додатковий строк 2 місяця для прийняття спадщини У судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги, викладені у позовній заяві та наполягала на їх задоволенні та суду пояснив, що у нього п'ятеро дітей та він всі свої заощадження потратив на похорон матері та уїхав з міста на заробітки, тому не подав заяви для прийняття спадщини встановлений строк законодавством України. У судовому засіданні представник відповідача позов не визнала та суду пояснила, що у позивача не має поважних причин по яким він пропустив строк для звернення до державного нотаріуса з заявою для прийняття спадщини. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про смерть, [NUMBER], видане відділом РАЦС Свердловського міського управління юстиції Луганської області, убачається, що [INFO] в м. Свердловську Луганської області померла [PERSON], про що зроблено запис за № 89. Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 07.07.1993 року [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS]. Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який припустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У судовому засіданні було встановлено, що позивач протягом строку встановленого для прийняття спадщини не звернулась у нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, так як він виїжджав за межи міста на заробітки у зв'язку з чим їй був пропущено строк подання заяви. На підстави вищевикладеного, суд, вважає, що позивач з поважних причин пропустила строк для прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог вказала, що 20.04.1996 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем відділі РАГС м. Ізюм, Харківської області. Від даного шлюбу вони мають сина [PERSON],[INFO]. Сім'я розпалась в 2005 році, подружжя мешкає окремо, а дитина мешкає з нею і знаходиться на її повному утриманні. В добровільному порядку відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, і тому вона просить суд позов задовольнити і стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1\4 частини з усіх видів його доходів на утримання неповнолітньої дитини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка підтвердила вказані в позові обставини і просила задовольнити її вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав, батьківство не оспорив. Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, судом було встановлено, що сторони мають від шлюбу неповнолітню дитину, яка мешкає з позивачкою і знаходиться на її утриманні, а відповідач матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає. Таким чином, аналізуючи вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Підлягають стягненню з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1\4 частини від доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Підлягає стягненню з відповідача і сума судових витрат на користь держави. Відповідно до п.1ч.1ст.367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 181, 183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-15 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказала, що зареєструвала шлюб з відповідачем 20.04.1996 року у відділі РАГС м. Ізюм, Харківської області, актовий запис № 60. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який мешкає з нею. Шлюбні стосунки між ними припинено три роки тому. Причиною розпаду сім”ї стало те, що у них виявились різні погляди на подружнє життя, із-за чого постійно виникали сварки та скандали. Про сім'ю він не піклувався, матеріальної допомоги не надавав. Поновлювати шлюбні стосунки та зберігати сім'ю вона не має намірів і тому просить суд позов задовольнити. В судовому засіданні позивачка підтвердила вказані обставини і просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], а судові витрати по розлученню покласти на відповідача. В судове засідання відповідач не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.04.1996 р., подальше спільне проживання та збереження сім'ї неможливе. Таким чином позов підлягає задоволенню. Суд вважає можливим витрати по розлученню покласти на відповідача, при цьому суд враховує, що шлюб у сторін перший. На підставі ст.ст. 105,110 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-15 00:00:00

Позивач в вересні 2008 року подав до суду позовну заяву до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись в заяві та попередньому судовому засіданні на те, що 26 серпня 1995 року між ними був укладений шлюб, зареєстрований в відділі РАЦС м. Ізюма, Харківської області, актовий запис № 314. Від шлюбу мають сина [PERSON],[INFO], який мешкає з відповідачкою. Подружні відносини припинено з літа 2008 року і на даний час вони мешкають окремо. Причиною розпаду сім'ї стало те, що між ними не було злагоди та взаєморозуміння, із-за чого часто виникали сварки та скандали. Відновлювати стосунки вони не мають намірів. Просив суд позов задовольнити. Всі витрати по розірванню шлюбу просив стягнути з нього. Відповідачка у попереднє судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про слухання справи у її відсутність, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Суд, заслухавши показання позивача, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що за таких обставин позов підлягає задоволенню. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 174 ЦПК України позивач попереджений про наслідки визнання відповідачкою позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved