Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-08 00:00:00

В травні місяці 2008 року [PERSON] заявила в суді позовні вимоги до Товариства з додатковою відповідальністю „ Страхова компанія „ „ Кредо „ , треті особи - Закрите акціонерне товариство „ Приватбанк „ ( на стороні відповідача ) , [PERSON]( на стороні позивача ) про визнання неправомірною відмови сплати страхового відшкодування , стягнення морального відшкодування , визнання протиправним та недійсним п.16.2 Договору страхування ,стягнення індексації простроченого боргу та 3% річних за несвоєчасну виплату страхового відшкодування . Мотивувала позивачка своє звернення тим , що вона є власником автомобіля ВАЗ-21124 реєстраційний [NUMBER] . Вказаний автомобіль був придбаний згідно договору купівлі продажу № 02/2208/07 від 22 серпня 2007 року . 28 серпня 2007 року між позивачкою та відповідачем ТДВ „ СК „ КРЕДО” був укладений договір страхування [NUMBER], згідно якого відповідач зобов'язався у разі настання страхового випадку із застрахованим автомобілем виплатити страхове відшкодування , відшкодувати спричинену застрахованому майну шкоду . Розмір страхової суми становив 50 150,00 грн. Позивачкою було дозволено користуватися автомобілем своєму сину на підставі запису у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу . 13 жовтня 2007 року син позивачки [PERSON] близько 19 години на перехресті вулиць Преображенська-Горького в м.Чернігів зіткнувся з зустрічним автомобілем , трапилась дорожньо-транспортна пригода . Обидва авто були пошкоджені , постраждав син позивачки , тому його було доставлено до медичної установи каретою швидкої допомоги . В медичному закладі постраждалому було надано необхідну допомогу . Для відшкодування спричинених внаслідок ДТП збитків та отримання страхового відшкодування , позивачка звернулась до відповідача з письмовою заявою , в якій просила виплатити страхове відшкодування згідно укладеного договору страхування . До заяви було додано всі необхідні документи . В березні місяці 2008 року позивачка отримала від відповідача страховий акт 3 К-401 від 12.02.2008 року про відмову у виплаті страхового відшкодування , пояснивши це тим , що випадок ДТП , який стався з сином позивачки є страховим випадком , але по причині того , що не було надано протоколу медичного освідування для встановлення факту вживання водієм психотропних речовин та стан сп'яніння , тому було відмовлено . Позивачка вважає , що з наявних документів , які були надані відповідачу , зрозуміло , що її син не був в стані алкогольного сп'яніння . Крім цього , вона вважає , що відмовою у виплаті їй страхового відшкодування було порушено її права , спричинено моральних страждань , тому за захистом своїх інтересів вона звернулась до суду . В судовому засіданні позивачка та представник позивача підтримали позовні вимоги , посилаючись на обставини викладені в позовній заяві , а також в заявах про збільшення позовних вимог . Та прояснили , що на підставі укладеної угоди страхування , відповідач повинен був здійснити страхові виплати позивачці . Син позивачки з травмами був доставлений до медичної установи , лікар якої в довідці зазначив , що [PERSON] не перебував в стані алкогольного сп'яніння . Відповідач на це не звернув уваги , а посилався на п.15.2.та 16.2 договору страхування , вимагаючи документ під назвою „протокол медичного огляду про встановлення факту сп'яніння та вживання психотропних речовин „ . Не знаходячи порозуміння в даному випадку позивачка вважає , що зазначені пункти договору порушують її права як страхувальника . Крім цього сторона позивачки вважає , що відповідачем було спричинено морального страждання , прострочено виконання грошового зобов'язання та не сплачено три відсотки річних від простроченої суми . Представник відповідача в судове засідання не прибув , але було надано текст заперечень до позовних вимог , в якому зазначалося , що не можна частину умов договору визнавати недійсною , тому що ст.998 ЦК України не передбачає таких підстав . Пунктом 15.1.4. Договору визначено , що у разі ДТП , страхувальник зобов'язаний пройти медичний огляд для встановлення факту сп'яніння та вживання психотропних речовин . Проведення такого огляду є обов'язковим . Якщо огляд у повному обсязі провести неможливо через характер спричинених особі травм , то в лікувальному закладі в обов'язковому порядку проводяться дослідження для встановлення наявності ( концентрації ) алкоголю в біологічних середовищах організму . Відповідно до п.15.8 Договору при настанні страхового випадку відшкодуванню підлягають тільки прямі збитки .Не відшкодовується упущена вигода , витрати на оренду чи наймання іншого транспортного засобу, моральні збитки та інше . Третя особа [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та показав , що він дійсно керуючи автомобілем ВАЗ 21124 [NUMBER] скоїв ДТП , отримав тілесні ушкодження , з якими його було доставлено каретою швидкої допомоги в Чернігівську обласну лікарню . В медичній установі було надано медичну допомогу , видано документ про те , що [PERSON] перебував у лікаря . В довідці , яку отримав [PERSON] стосовно питання про стан сп'яніння лікар зазначив , що даних про алкогольне сп'яніння в нього немає . Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав , що він по роду своєї професійної діяльності складав на [PERSON] протокол про скоєння адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП , який виконуючи маневр лівого повороту здійснив зіткнення з транспортним засобом , що рухався по рівнозначній дорозі . По причині того , що [PERSON] потребував медичної допомоги , була викликана карета швидкої допомоги , яка його направила до медичного закладу .Працівник ДАІ не супроводжує учасників ДТП до лікарні і не ініціює проведення медичного огляду на стан сп'яніння , це дослідження здійснюють медичні працівники на місці відповідно їхніх нормативних актів . У працівників міліції не виникло підозри в тім , що [PERSON] перебував за кермом авто в стані алкогольного сп'яніння , прокол за ст.130 КУпАП на нього не складався . Заслухавши пояснення сторін , дослідивши всі зібрані по справі докази , суд приходить до висновку , що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню . Згідно відомостей , зазначених в договорі страхування наземного транспорту [NUMBER]від 28.08.2007 року , позивачка та відповідач уклали угону з наступним переліком страхових випадків : пошкодження застрахованого транспортного засобу ( надалі ТЗ ) внаслідок ДТП за його участю ,незаконне заволодіння ТЗ ,пошкодження ТЗ внаслідок протиправних дій третіх осіб ,пошкодження ТЗ внаслідок стихійних явищ , пошкодження ТЗ внаслідок пожежі , вибуху , самозаймання . Згідно відомостей , зазначених в протоколі СВ № 074747 від 17.10.2008 року , складеного на ім'я [PERSON] за ст.124 КУпАП , ним було скоєно ДТП на розі вулиць Преображенська та Горького . Відповідно тексту заперечень до позовної заяви , відповідачем дійсно складався акт № К-401 від 12.02.2008 року , яким ДТП з участю [PERSON] визнавався страховим випадком, але у виплаті страхової суми відмовлено по причині не надання протоколу медичного огляду про встановлення факту сп'яніння та вживання психотропних речовин . Відповідно ст.1 ЗУ „ Про страхування „ , страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій ( страхових випадків ) , визначених договором страхування або чинним законодавством , за рахунок грошових коштів , що формуються шляхом сплати фізичним особам та юридичним особам страхових платежів ( страхових внесків )та доходів від розміщення коштів цих фондів . Відповідно ст.8 ЗУ „ Про страхування „ , страховий випадок - подія передбачена договором страхування або законодавством , яка відбулася із її настанням виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми страхувальнику . Відповідно ст.16 ЗУ „ Про страхування „ , договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком , згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику, на користь якого укладено договір. Відповідно ст.17 ЗУ „ Про страхування „ , правила страхування розробляються страховиком для кожного виду страхування окремо і підлягають реєстрації. Відповідно ст.20 ЗУ „ Про страхування „ , страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату . Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати . Відповідно тексту Правил страхування наземного транспорту № Р 002 ( який було надано стороною відповідача ) , ( а.с.70-83 ) , п.8.7. передбачає перелік документів , які повинні бути надані страховику в разі настання страхового випадку для отримання страхового відшкодування , в тому числі медичну довідку встановленої форми ( для водія , який керував транспортним засобом у момент вчинення ДТП ) . Відповідно тексту страхової угоди , яка була укладена між позивачем та відповідачем , п.15.2 в переліку документів , які повинні бити надані при страховому випадку для отримання страхового відшкодування , в тому числі копія протоколу медичного огляду про встановлення факту сп'яніння та вживання психоактивної речовини ( для водія який був за кермом у момент ДТП ) . Текст договору страхування щодо надання документу про стан сп'яніння водія не відповідає тексту Правил страхування наземного транспорту , правила не передбачають спеціальної назви документу , який би свідчив про наявність або про відсутність стану сп'яніння у водія . Відповідно консультативного висновку спеціаліста ( а.с.17 ) , [PERSON] звернувся в порядку швидкої допомоги , доставлений каретою швидкої допомоги . В свідомості , поведінка адекватна . Даних за алкогольне сп'янінні не має .Має місце скальпована рана з кровотечею . Відповідно супровідного листа № 01-04/1351 від 12.06.2008 року , фраза „даних про алкогольне сп'яніння немає „ лікар [PERSON] написав , як , таку , що підтверджується відсутність клінічного алкогольного сп'яніння .Згідно наказу № 114/38/153618 від 24.02.1994 року , лікар [PERSON] має право встановлювати діагноз алкогольного сп'яніння клінічно при наданні медичної допомоги з необов'язковим підтвердженням лабораторними дослідженнями . Відповідно супровідного листа № 01-04-1355 від 10.06.2008 року , при огляді [PERSON] ознак знаходження його в стані алкогольного сп'яніння не було , як не було й показань до взяття на дослідження на наявність алкоголю біологічних середовищ ( крові , сечі , слини ) пацієнта . Відповідно висновку лікувально - консультативної комісії у складі головного лікаря [PERSON]. , [PERSON]. - лікаря нарколога , [PERSON]. - лікаря -нарколога ( а.с.11-112) , немає підстав вважати , що на момент ДТП [PERSON] був в стані алкогольного сп'яніння . Відповідно висновку спеціаліста-автотоварознавця ( а.с31-32 ) , вартість відновлюваних робіт автомобіля ВАЗ 21124 [NUMBER] складає 27 260 грн. Відповідно ст. 625 ЦК України , боржник , який прострочив виконання грошового зобов'язання , на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , а також три відсотки річних від простроченої суми . Як встановлено в судовому засіданні , чого ніхто не заперечував , син позивачки скоїв ДТП , отримавши тілесні ушкодження , його було доставлено каретою швидкої допомоги в медичний заклад . При наданні йому медичної допомоги , лікарем перевірявся [PERSON] на стан сп'яніння . Відповідач визнав факт страхового випадку , але посилаючись на п.16.2 Договору про страхування відмовив у виплаті страхової суми . Суд приходить до висновку , що наполягання відповідача на відсутності відповідної назви документу , який свідчить про наявність або про відсутність алкогольного сп'яніння , суттєво звужує права страхувальником ( позивачем ) , так як в тексті Правил страхування не зазначена дана назва документу , крім цього , стан сп'яніння оформляється в медичній установі не тільки проколом . Відповідачем не було здійснено жодних зусиль на перевірку дійсності документу , що свідчив про відсутність стану сп'яніння , тому в даному випадку для захисту прав позивача суд вважає за доцільне визнати недійсним п.16.2 Договору страхування ,так як він суперечить закону . Позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди на думку суду не може бути задоволено , відповідно Закону України „ Про захист прав споживачів „ моральна шкода не може бути відшкодована , оскільки згідно із ЗУ „ Про страхування „ , за порушення договірних зобов'язань передбачена майнова відповідальність. Крім того , відповідно Правил добровільного страхування підлягають відшкодуванню прямі збитки . Стосовно розрахунку позивачки щодо відшкодувань 3% та розміру інфляції , суд з ними погодився , вони відповідають довідці відділу статистики ( а.с.113 ) . На підставі ст.209 , ст.212-215 ЦПК України, 8,16,17,20 ЗУ „ Про страхування”, ст. 625 ЦК України суд

Outcome: partial