Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, про визнання права власності на частину житлового будинку літ.А1-1, а саме, приміщення 1 і 2, гараж літ.”Б”, сарай літ.”Г”, сарай літ. „Г”, вхідний погріб літ.”в2”, вбиральню літ.”Д”, душ літ.”Е”, навіс (тимч.) літ.”Ж” що розташовані по [ADDRESS]. Позивачка посилалась на те, що у 1988 році вона придбала у [PERSON] 1/3 житлового будинку та Ѕ частину сараю за вказаною вище адресою, а в 1997 році їй безоплатно передано у приватну власність земельна ділянка, на якій розташоване вказане домоволодіння. Зазначила, що без належного затвердженого проекту та будівельного паспорту нею проведено реконструкцію купленої частини будинку та побудовані господарські будівлі та споруди. Вказала, що відповідно до архітектурно-будівельного висновку, вказані житлові приміщення є придатними для постійного проживання. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги повністю підтримала, підтвердила зазначені в позові обставини, надавши всі можливі докази на їх підтвердження. Представник відповідача - Щербанівської сільської ради Полтавського району надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, а справу просив розглянути без його участі. Представник третьої особи - Комунального підприємства „Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району” та третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі.. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 24 листопада 1988 року [PERSON] придбала у [PERSON] 1/3 частину житлового будинку та Ѕ частину сараю в [ADDRESS] (стара адреса с.Горбанівка) (а.с.5-7). Відповідно до рішення Щербанівської сільської ради №105 від 24 грудня 1997 року [PERSON] передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площею 0,07 га для будівництва та обслуговування житлового будинку. Згідно технічного паспорту, виготовленого КП „Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району” від 22 жовтня 2007 року, власниками садибного (індивідуального) житлового будинку по [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Після звернення [PERSON] до державного реєстратора із заявою про реєстрацію права власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходяться по [ADDRESS], їй було відмовлено в реєстрації прав власності на вказане нерухоме майно, оскільки реконструкція будинку з добудовою проведена з порушенням Державних будівельних норм і відсутністю правовстановлюючих документів (а.с.15). Відповідно до архітектурно-будівельного висновку, наданого Комунальним підприємством „Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району” 24 жовтня 2007 року, будинок розташований по [ADDRESS], без порушення Державних будівельних норм України ДБН 360-92** „Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень” і є придатним для постійного проживання (а.с.16,17). Співвласник вказаного будинку, господарських будівель та споруд [PERSON] не заперечив проти визнання за позивачкою права власності на добудовані приміщення до житлового будинку та на збудовані господарські будівлі та споруди (а.с.19). Відповідно до ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та охоронювані законом інтереси інших осіб. На підставі викладеного, ст.ст.15, 319, 328, 331, 375, 376, 392 ЦК України,

Outcome: approved