overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] . звернулася до Бобровицького райсуду з позовом до відповідача [PERSON] . про стягнення аліментів, мотивуючи вимоги тим, що з відповідачем перебували в шлюбі, який заключили в 1991 року. Від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO] народження, який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Згідно чинного законодавства відповідач повинен утримувати дитину та надавати кошти у відповідності до закону. Тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на сина в твердій грошовій сумі, тобто в розмірі 200 грн. на місяць. До досягнення нею повноліття, але не менше розміру, передбаченого чинним законодавством. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала і просить задовольнити позов і стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі. 200 грн., так як відповідач не має постійного заробітку і ніде не працює. Відповідач в судовому засіданні позов не визнає, мотивуючи тим. Що він ніде не працює, Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивачки являються обґрунтованими і підлягають задоволенню. Постановляючи рішення суд виходить з слідуючого. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбних відносинах з 1991 року, який розірваний в судовому порядку в 1996 році. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] [INFO] , який перебуває на утриманні позивачки. Відповідач по справі ніякої матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі до досягнення ним повноліття. Крім цього стягненню з відповідача підлягає державне мито на користь держави в сумі 51(п'ятдесят одну) гривню та 7(сім) гривень 50 коп. за інформаційно-технічне забезпечення, оскільки позивачка звільнена від його сплати при подачі позову до суду. Виходячи із вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить продовжити строк для прийняття спадщини після смерті своїх батьків в [INFO], визначивши йому додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори. Зазначав, що вчасно не звернувся до нотаріальної контори помилково вважаючи, що поховання батьків дає право на оформлення своїх прав на спадкове майно. Крім того у нього були відсутні правовстановлюючі документи на це майно. Представник позивача [PERSON]. позов підтримав. Відповідач, третя оосби направили суду письмові заяви, в яких позов визнали, просили справу слухати за відсутності їх представників. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України: в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову( ч. 4 цієї статті). Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, позивач є сином [PERSON] та [PERSON],, які померли в с. Яцкове Путивльського району Сумської області, відповідно [INFO]. та [INFO] , і після смерті яких відкрилась спадщина(а.с 3-5). Спадкове майно складається із земельних ділянок сільськогосподарського призначення на території Мачуліщанської сільської ради Путивльського ( а.с 6-7 ). Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач належить до першої черги спадкоємців за законом, будучи необізнаним з порядком прийняття спадщини та оформлення прав на спадкове майно, він пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин. Інші особи на спадкове майно не претендують. Статтею 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частин 1 і 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином наявні у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] . звернулася до Бобровицького райсуду з позовом до відповідача [PERSON] . про стягнення аліментів, мотивуючи вимоги тим, що з відповідачем перебуває в шлюбі з 15 липня 2006 року. Від спільного життя мають дочку [PERSON][INFO] народження,. яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, а витрачає свої кошти на власні потреби. Тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на дочку в розмірі &frac14; частини заробітку, доходу до досягнення нею повноліття, але не менше розміру, передбаченого чинним законодавством. В судове засідання позивачка не з'явилася, в письмовій заяві позов підтримує, просить справу розглянути в її відсутності і позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений, що видно із його заяви /а.с. 12/, в якій просить розглянути позов в його відсутності, позовні вимоги визнає /а.с.8/ і не заперечує проти його задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивачки являються обгрунтованими і підлягають задоволенню з слідуючих підстав. Постановлюючи рішення суд виходить з слідуючого. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбних відносинах з 15 липня 2006 року, який заключили в відділі реєстрації цивільного стану Бобровицького районного управління юстиції.. Від спільного життя мають дочку [PERSON] [INFO] , яка перебуває на утриманні позивачки. Відповідач по справі ніякої матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому суд вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання дочки [PERSON] в розмірі &frac14; частини з усіх видів заробітку до досягнення нею повноліття. Крім цього стягненню з відповідача підлягає державне мито на користь держави в сумі 51(п'ятдесят одну) гривню та 7(сім) гривень 50 коп. за інформаційно-технічне забезпечення, оскільки позивачка звільнена від його сплати при подачі позову до суду. Виходячи із вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом, в обґрунтування якого вказав, що [INFO] року з відповідачем був зареєстрований шлюб, від якого дітей не мають. Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння і поваги у сім'ї, просив суд розірвати шлюб, укладений між ними. У судове засідання позивач не з`явився, в письмовій заяві просив слухати справу в його відсутності, позов підтримує. Відповідач у судове засідання не з`явився, в письмовій заяві просив слухати справу в його відсутності, позов визнає. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази приходить до наступного. Відповідно до ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що між сторонами [INFO] року Привільською міською радою міста Лисичанська Луганської області був зареєстрований шлюб, про що зроблений актовий запис [NUMBER]. Враховуючи ті обставини, що ніяких заходів подружжям щодо примирення прийнято не було, і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, суд вважає, що визнання позову відповідачем слід прийняти, оскільки це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі до 08 жовтня 2007 року, від спільного подружнього життя сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] року народження, відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає, тому вона просила суд стягнути з відповідача аліменти утримання дитини у розмірі ј частини від всіх видів доходу відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судове засідання не з'явилася, позов підтримала, справу просила слухати за її відсутність, про що надала суду телеграму. Відповідач у судове засідання не з'явився, позов визнав, про наслідки визнання позову попереджений, справу просив слухати у його відсутність, про що надав суду письмову заяву. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 08 жовтня 2007 року, від спільного подружнього життя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] року народження, батьком у свідоцтві про народження якого вказаний відповідач. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, є передбачені ст. ст. 180, 182 СК України підстави для стягнення аліментів, розмір аліментів є обґрунтованим, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-13 00:00:00

Заявники просили визнати безвісно відсутніми [PERSON], [INFO] року народження, та [PERSON], [INFO] року народження, посилаючись на те, що заявникам на праві власності належить будинок [ADDRESS]. У даному будинку в 2000 році був зареєстрований [PERSON]., а в 2003 році - [PERSON]., але майже одразу ж після реєстрації - в 2000 та 2003 році відповідно, виїхали з м. Лисичанська. Відомостей про місце перебування [PERSON]. та [PERSON]. до цього часу немає. Визнання безвісно відсутніми [PERSON]. та [PERSON]. необхідно заявникам для зняття їх з реєстраційного обліку. Заявники у судовому засіданні підтримали заяву, підтвердили викладене у ній, доповнивши, що намагалися розшукати відсутніх осіб, зверталися до їх родичем, однак ніякої інформації щодо місця перебування [PERSON] та [PERSON]а немає. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, справу просив слухати у його відсутність, проти задоволення заяви не заперечував, про що надав суду письмову заяву. Судом досліджені наступні докази: показання свідка [PERSON]., який у судовому засіданні пояснив, що є сусідом заявників, підтвердив, що у будинку заявників не проживає ні [PERSON], ні [PERSON] з 2003 року, даних про їх місцезнаходження немає; показання свідка [PERSON]., який у судовому засіданні пояснив, що є сусідом заявників та підтверджує, що у будинку заявників [PERSON] та [PERSON] не мешкають з 2003 року, де вони знаходяться нікому невідомо; письмові докази: копії паспортів заявників; копія домової книги; копія витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно; довідки Лисичанського МВ УМВС про відсутність розшуку; довідки про не проживання зареєстрованих осіб; довідка про відсутність записів акту про смерть. Суд, вислухавши пояснення заявників, свідків, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Для визнання особи безвісно відсутньою необхідно прийняття заходів щодо встановлення її місцеперебування і які не дали позитивних результатів. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO] року народження, та [PERSON], [INFO] року народження, зареєстровані за адресою: [ADDRESS], але за місцем проживання відсутні з 2000 та 2003 року відповідно, по кримінальним або цивільним справам не розшукуються, атів про їх смерть у відділі РАЦС Лисичанського міського управління юстиції не зареєстровано. Оскільки більш ніж протягом року в останньому відомому місці постійного проживання [PERSON]. та [PERSON]. немає відомостей про місце їх перебування, суд доходить висновку про необхідність визнати їх безвісно відсутніми. На підставі викладеного та ст. 43 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сімейні стосунки не склались і подружніх відносин вони не підтримують вже майже рік, і спроби відновити сімейні стосунки не було, тому вона вважає за краще розлучитися. Від спільного шлюбу у них народились донька [PERSON] , [INFO]. Позивачка на позові наполягала та пояснила, що у неї утворилась інша сім»я в якій вона прагне узаконити стосунки. Відповідач позов визнав та пояснив, що стосунки між ними дійсно не лагодились, і разом вони не проживають вже майже рік, тому їм з позивачкою краще розлучитись. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі, відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України та в порядку ч.4 ст.174 ЦПК України, можливо постановити при проведені попереднього судового засідання Судом були встановлені такі факти і відповідні їм правовідносині. Так, сторони перебувають в шлюбі, який був зареєстрований 21 квітня 1999 року Малаївською сільською радою Красноокнянського району, актовий запис № 02 /а.с.5/. Шлюб перший. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] /а.с.4/. Дитина проживає разом з позивачкою. Спорів про їх місце проживання немає. Судом встановлено, що майже року, сторони подружніх стосунків не підтримують, не намагалися відновити сімейні стосунки, втратили почуття любові та поваги один до одного, у позивача утворилсь інша сім»я, в якій вона прагне узаконити стосунки, тому суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім»ї неможливе та суперечить інтересам позивача та відповідача, тому , згідно із ст. 112 СК України та відповідно до ст.. 110 Сімейного Кодексу України, позов підлягає задоволенню і шлюб слід розірвати .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-13 00:00:00

Позивач у судовому засіданні відмовилась від позовних вимог щодо місця проживання дитини, в частині розірвання шлюбу підтримує заявлені вимоги. Відповідач позов визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу, справу просить розглянути в його відсутність, про що надав відповідну заяву. Судом в ході судового розгляду справи були досліджені: - свідоцтво про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON], згідно якого шлюб зареєстрований 03.10.1992 року Лиманською сільською радою Ренійського району Одеської області, актовий запис № 14; - копія паспорту на ім'я [PERSON]; - копія паспорту на ім'я [PERSON]; - копія свідоцтва про народження [INFO] [PERSON], де батьками вказані [PERSON] і [PERSON] Дослідивши надані докази, судом було встановлено такі обставини: позивач [PERSON] просить розірвати шлюб із відповідачем [PERSON], зареєстрований 03.10.1992 року Лиманською сільською радою Ренійського району Одеської області, актовий запис № 14. Від цього шлюбу у сторін 07.04.1993 року народився син [PERSON] Позивач суду пояснила, що цей шлюб у них обох перший, подружнє життя із відповідачем не склалось, на протязі спільного життя між ними виникали суперечки, причинами яких була зловживання алкоголем з боку відповідача, крім того, між ними втратилось почуття любові та взаємопошани. З листопада 2000 року сторони не підтримують шлюбних стосунків, спільно не проживають, господарства не ведуть, відповідач виїхав із села на заробітки в м. Одесу, де створив собі іншу сім'ю. Позивач на теперішній час теж проживає у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком. Спорів майнового характеру між ними не існує. За взаємною згодою син залишається проживати разом з позивачем, відповідач добровільно надає матеріальну допомогу на утримання сина. При таких обставинах позивач вважає, що примирення між ними не можливе і наполягає на розірванні шлюбу, витрати при реєстрації розірвання шлюбу просить покласти на неї. Встановивши вище означені обставини, суд приходить до висновку, що сім'я сторін фактично розпалась, її збереження неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню. Між позивачем і відповідачем втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально - правові підстави шлюбу. Приходячи до такого висновку, суд враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, а також їхньої дитини. Застосування заходів щодо примирення подружжя, передбачених ст. 111 СК України, в даній ситуації суд вважає не доцільним. Витрати пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу, згідно зі встановленими обставинами справи, суд покладає на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-13 00:00:00

Позивач у судовому засіданні відмовився від позовних вимог щодо місця проживання дитини, в частині розірвання шлюбу підтримує заявлені вимоги. Відповідач позов визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Судом в ході судового розгляду справи були досліджені: - свідоцтво про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON], згідно якого шлюб зареєстрований [INFO]; - копія паспорту на ім'я [PERSON]; - копія свідоцтва про народження [INFO][PERSON], де батьками вказані [PERSON] та [PERSON] Дослідивши надані докази, судом було встановлено такі обставини: позивач [PERSON] просить розірвати шлюб із відповідачем [PERSON], зареєстрований [INFO]. Від цього шлюбу у сторін [INFO]народився син [PERSON] Позивач суду пояснив, що цей шлюб у них обох перший, подружнє життя із відповідачем не склалось, на протязі спільного життя між ними виникали суперечки, причинами яких була відсутність взаємо порозуміння, внаслідок чого позивач покинув родину, вступивши у фактичні шлюбні стосунки з другою жінкою. З червня 1993 року сторони не підтримують шлюбних стосунків, спільно не проживають, господарства не ведуть. Спорів майнового характеру між ними не існує. За взаємною згодою син залишається проживати разом з відповідачем. При таких обставинах позивач вважає, що примирення між ними не можливе і наполягає на розірванні шлюбу, витрати при реєстрації розірвання шлюбу просить покласти на нього. Відповідач не заперечує мотивів наведених позивачем для розірвання шлюбу, також вважає, що примирення з чоловіком не можливе, наполягає на розірванні шлюбу, пояснивши що сумісне життя з позивачем не склалось, після народження сина, позивач в червні 1993 року покинув родину, на теперішній час проживає з іншою жінкою. Відповідач також зараз проживає у фактичних шлюбних відносинах з другим чоловіком і має намір зареєструвати новий шлюб. Вважає, що вина у розпаді родини є цілком позивача, і за таких обставин вважає, що примирення між ними не можливе. Витрати пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу просить покласти на позивача. Встановивши вище означені обставини, суд приходить до висновку, що сім'я сторін фактично розпалась, її збереження неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню. Між позивачем і відповідачем втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально - правові підстави шлюбу. Приходячи до такого висновку, суд враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, а також їхньої дитини. Застосування заходів щодо примирення подружжя, передбачених ст. 111 СК України, в даній ситуації суд вважає не доцільним. Витрати пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу, згідно зі встановленими обставинами справи, суд покладає на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-13 00:00:00

30.09.2008 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, вказуючи, що від спільного проживання в зареєстрованому шлюбі з відповідачем в них народилося четверо дітей: сини: [PERSON] , [INFO] народження; [PERSON] , [INFO] народження; [PERSON] , [INFO] народження та донька [PERSON] , [INFO] народження, які в даний час проживають біля неї та перебувають на її повному утриманні так, як вони з відповідачем більше восьми місяців не проживають і він добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає і ухиляється від утримання дітей, а тому просить позов задоволити. Відповідач позовні вимоги визнав повністю і суду пояснив, що має можливість надавати матеріальну допомогу для утримання їхніх дітей так, як являється працездатним та працевлаштованим. Заслухав сторони, оглянув матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити повністю, поскільки: згідно ст. 180 СК України, батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти /аліменти/ на утримання дитини присуджуються також і в частці від доходу батька. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, при цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст..183 СК України, частка заробітку /доходу/ батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] , являючись батьком неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] народження; [PERSON] , [INFO] народження; [PERSON] , [INFO] народження та [PERSON] , [INFO] народження добровільно матеріальної допомоги для їхнього утримання не надає, хоча являється працездатним та працевлаштованим і має можливість надавати таку допомогу. Що підтверджується свідоцтвами про шлюб та народження дітей; довідками [NUMBER] від [INFO] Хоменківської сільської ради Шаргородського району та про доходи [NUMBER] від [INFO] СТ «Джуринський хлібзавод», а тому,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-13 00:00:00

Позивач [PERSON]. 08.09.2008 року звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до відповідачки [PERSON]. про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивував тим, що 16 березня 1998 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач вважає, що спільне життя з відповідачкою не склалось, в зв'язку з тим, що у них різні погляди на сімейне життя, вони не розуміють один одного, з любого приводу у них виникають сварки, що привело до повного взаємного відчуження. Позивач [PERSON]. у судове засідання не з'явився, надав заяву з клопотанням розглянути справу у його відсутності, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи її було повідомлено належним чином, про що в справі є розписка. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 16 березня 1998 року, про що свідчить актовий запис № 72, зроблений відділом реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області (а.с.7). Спільне життя сторін не склалось, в зв'язку з тим, що між ними виникли непорозуміння, у сторін різні погляди на життя, відсутні спільні інтереси, з любого приводу виникають сварки, що привело до повного взаємного відчуження. З 2006 року сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Шлюб існує лише формально та зберегти його вже неможливо.

Outcome: approved