Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-20 00:00:00

В липні 2008 року до суду звернувся [PERSON]. з позовом до Журавської сільської ради про визнання правочину, заповіту дійсним. В позовній заяві зазначено, що 6 серпня 2005 року [PERSON]склала заповіт, яким заповідала [PERSON]. на випадок своєї смерті земельну ділянку. Заповіт був складений та посвідчений секретарем Журавської сільської ради. [INFO][PERSON]. померла, після чого позивач звернувся із заявою до Прилуцької міської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину. Проте 1 серпня 2008 року [PERSON]. отримав письмову відповідь з Прилуцької міської державної нотаріальної контори, в якій було зазначено, що заповіт складено з порушенням норм Цивільного кодексу України, а тому видати свідоцтво про право на спадщину немає можливості. Просить визнати зазначений заповіт дійсним. У судовому засіданні позивач [PERSON]. позов підтримав повністю і пояснив, що він за життя його бабки [PERSON]. проживав разом з нею і вона заповіла на випадок її смерті земельну ділянку площею 1,7114 га йому, склавши заповіт. Проте після її смерті оформити спадщину за заповітом він не може через неправильність, яка була допущена секретарем Журавської сільської ради Варвинського району при складанні заповіту. Представник відповідача Марченко І.Г. позов визнала і заявила, що вона, як секретар сільської ради, посвідчувала зазначений заповіт. Оскільки вона не є фахівцем в галузі права, то користувалася в практичній роботі тими порадами та настановами, які надавав державний нотаріус Варвинського нотаріального округу. На той час іншого зразка заповіту у неї не було, а тому вона скористалась тим, який застосовувала раніше. Під час посвідчення заповіту [PERSON]. виявила свою волю і зробила розпорядження щодо земельної ділянки, власником якої вона була, на випадок її смерті на користь свого внука [PERSON]. - позивача по справі. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН №038857 , виданого Варвинською державною адміністрацією 4 березня 2005 року, [PERSON] була власником земельної ділянки площею 1,7114 га (а.с.11). Згідно заповіту, посвідченого секретарем Журавської сільської ради Варвинського району 6 вересня 2005 року, [PERSON]. на випадок своєї смерті заповідала Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧН №038357 [PERSON] (а.с.5). Проте в тексті заповіту не вказані посилки на статті Цивільного кодексу України, немає відмітки про те, що заповіт прочитаний відповідачем особисто та власноручно ним підписаний, посвідчувальний напис не відповідає формі, яка діяла на час складання заповіту. Крім того, були допущені порушення Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій. Зазначена обставина є перешкодою у прийнятті спадщини за заповітом позивачем [PERSON]., що підтверджується листом Прилуцької міської державної нотаріальної контори (а.с.8). Згідно ст. 219 ЦК України у разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є нікчемним. Суд може визнати такий правочин дійсним, якщо буде встановлено, якщо він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі. З пояснень позивача та представника відповідача, зі змісту самого заповіту вбачається, що [PERSON]. виразила свою волю щодо права на земельну ділянку і мала намір у встановленому законом порядку її нотаріально посвідчити, зробивши своє розпорядження на випадок смерті. Проте, по незалежних від неї причин, належним чином її воля не була оформлена через недостатність фахової кваліфікації посадової особи, яка посвідчувала заповіт . За таких обставин суд вважає, що позов слід задовольнити. На підставі наведено,

Outcome: approved