overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-05 00:00:00

Позивачка [PERSON]. перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON]., який був зареєстрований [INFO] року . Від сумісного життя у них народилась донька [PERSON] [INFO] року народження , яка перебуває на матеріальному забезпеченні позивачки . Матеріальної допомоги на утримання сім'ї і дитини відповідач регулярно не надає, у зв'язку з чим виникла необхідність звернутися до суду з позовом для примусового стягнення аліментів на її користь на утримання дитини у розмірі &frac14; частини зі всіх видів заробітку. Відповідач матеріальну допомогу належним чином сім'ї не надавав з причин відсутності у нього постійного заробітку, не заперечує проти стягнення з нього &frac14; частини всіх видів заробітку до досягнення повноліття дитини або зміни обставин . Відповідач , в суд не з'явився , був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, проти задоволення позову не заперечує , суд вважає можливим розглядати справу у порядку ст. 77 , 169 п. 2,3 ЦПК України , заперечень від участніків процесу не надійшло. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи , що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України . Перевіривши матеріали справи, вислухавши думку позивачки, дослідивши інші докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Відповідач зобов'язаний здійснювати матеріальну і іншу допомогу своїй доньці [PERSON], [INFO] року народження , яка перебуває на матеріальному забезпеченні у позивачки. В силу ст. 180-183 Сімейного Кодексу України, суд вважає можливим і необхідним проводити стягнення аліментів на дитину в розмірі &frac14; частини зі всіх видів заробітку до повноліття дитини, або зміни обставин, що очевидно і безперечно. Стягнення аліментів необхідно проводити з моменту звернення в суд позивача із даним позовом, тобто з 5 08.2008 року . При цьому суд виходить з того, що [PERSON]. фізично здоровий, працездатний, матеріальну допомогу родині не надає. Суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивачки та стягнути з відповідача &frac14; частину зі всіх видів заробітку щомісячно. Рішення в частині стягнення аліментів на дитину піддати негайному виконанню в межах платежів за 1-н місяць. Стягнути з відповідача в державний бюджет держмито в сумі 51 грн. . На підставі висловленого,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-05 00:00:00

10.07.2008 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON]. про стягнення суми боргу і договірної санкції за договором про надання послуг мобільного зв'язку, мотивуючи свої вимоги тим, що 26.11.2005 року відповідач уклав з позивачем договір № 2569884/1.11333801 та додаткову угоду до зазначеного договору про надання послуг мобільного зв'язку. Відповідач в порушення вимог договорів перестав сплачувати рахунки з 01.06.2007 року і по теперішній час їх не оплатив, у результаті чого за ним утворилася заборгованість у сумі 92,93 грн. У випадку дострокового закінчення договору у разі невиконання абонентом своїх зобов'язань, він повинен сплатити договірну санкцію у розмірі 1,92 грн. за кожен день, що залишився до закінчення терміну дії договору. Оскільки відповідач припинив сплачувати рахунки УМЗ, йому була нарахована договірна санкція в розмірі 679,68 грн. Просить стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу за послуги зв'язку в розмірі 92,93 грн., договірну санкцію в розмірі 679,68 грн., а також судові витрати в розмірі 81 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час слухання справи повідомлений належним чином, повідомлень про причини неявки від відповідача не надійшло, в зв'язку з чим згідно ст. 224 ЦПК України суд на підставі наявних у справі доказів вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши думку представника позивача, який не заперечував проти ухвалення заочного рішення, всебічно та об'єктивно вивчивши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню. Як видно з п. 2.4.2 договору про надання послуг мобільного зв'язку № 2569884/1.11333801 від 26.11.2005 року, укладеного з відповідачем, абонент зобов'язаний своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги та плату за утримання номера в мережі мобільного зв'язку, а також і в тому випадку, коли надання послуг призупинено за несплату попередніх рахунків (а.с.10-11). Судом встановлено, що відповідач перестава сплачувати рахунки з 01.06.2007 року і має заборгованість по оплаті на загальну суму 92,93 грн., що підлягає стягненню на користь позивача. Відповідно до п.1.2 додаткової угоди № 2569884/1.11333801, у випадку, якщо абонент відмовляється від зазначеного договору до закінчення строку, чи коли дія договору достроково припиняється в зв'язку з несплатою абонентом наданих йому послуг зв'язку, останній сплачує договірну санкцію у розмірі 1,92 грн. за кожний день, що залишився до закінчення терміну дії додаткової угоди, починаючи з дня відмови або припинення дії (а.с.12). Оскільки відповідач перестав сплачувати рахунки УМЗ, йому була нарахована договірна санкція в розмірі 679,68 грн., яка також підлягає стягненню на користь позивача (а.с.5-7). Крім того, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачені ним при подачі позову витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 30 грн. та судовий збір в розмірі 51 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 08 квітня 2006 року зареєстрований виконавчим комітетом Кобижчанської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області , актовий запис № 20, так як сім'я фактично розпалася, по взаємній згоді питання подружнього життя сторони не змогли вирішувати, на примирення не згодна. Від даного шлюбу дітей немає. В позивачки та відповідача шлюб перший. В судовому засіданні позивачка повністю підтримала свої вимоги та просить їх задовольнити , на розірванні наполягає , на примирення не згодна. Відповідач в судовому засіданні вимоги не визнав , категорично заперечує проти розірвання шлюбу , просить надати ще термін для примирення, так як він бажає зберегти сім”ю. Заслухавши позивача , відповідача дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню, так як сторони проживають окремо, позивачка категорично налаштована на розірванні шлюбу, на примирення не згодна, судом надавався двічі термін для примирення, проте він не був ефективним , позивач не бажає примирення , позивач не бажає нічого спільного мати з відповідачем , а оскільки шлюб грунтується на вільній згоді сторін , то ніхто не вправі примусити чоловіка та жінку до шлюбу. Судом прийняті всі міри для збереження сім”ї , проте позивач не бажає збереження сім”ї, а отже суд не вправі примусити її до спільного проживання з відповідачем. Витрати по отриманню свідоцтва по розірванню шлюбу покласти на позивачку, відповідач звільнений від сплати держмита. На підставі вищезазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом до ВАТ «Крименерго», мотивуючи тим, що 21.02.2007 р. стосовно неї представниками ВАТ «Крименерго» складено акт про порушення ПКЕЕ та рішенням комісії накладено штраф в сумі 10882,47 грн. Це рішення прийнято на підставі необґрунтованого викладення обставин в акті від 21.02.2007 р. Також її не було повідомлено про дату розгляду акту, не вручений розрахунок штрафу та не надано копію прийнятого рішення, що є підставами для його скасування. У судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, пояснила, що ПКЕЕ не порушувала. В зв'язку з великою завантаженістю на проводку - відбулося її запалення, дроти оплавилися. Після цього проводку було замінено, підключено до лічильника, який опломбовано. Проте, ці обставини при складанні акту не враховувалися, від прийняття пояснень від мешканців представники ВАТ «Крименерго» відмовилися. Штраф комісією був нарахований незаконно. Представник відповідача позов не визнав та пояснив, що акт було складено та рішення комісії прийнято з дотриманням вимог ПКЕЕ. Заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не обґрунтований і задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що [PERSON] є споживачем електричної енергії на підставі особового рахунку [NUMBER] за адресою: [ADDRESS]. 20.02.2007 р. представниками ВАТ «Крименерго» був складений акт № 121655 по порушення споживачем ПКЕЕ за адресою: [ADDRESS], а саме: схема підключення невірна. До електролічильника «нульовий» дріт оголений зі слідами накиду. Перемичкою до лічильника диск не обертається, електроенергія споживається, не обліковується. Згідно протоколу №з/606 від 21.02.2007 р. комісією РЕМ розглянуто акт №121655 від 20.02.2007 р. та прийнято рішення про нарахування розміру збитків за п.3.1.6 Методики НКРЕ за 1096 днів. Зазначеним пунктом Методики передбачено його застосування в разі виявлення самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі, поза засобами обліку електричної енергії. Актом №243042 встановлено саме таке порушення, в зв'язку з чим прийняття комісією РЕМ рішення про застосування п. 3.1.6 Методики НКРЕ для розрахунку розміру збитків є цілком обґрунтоване. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Зазначене рішення комісії не є накладенням штрафу, як зазначає у своїй заяві позивачка, та не порушує її прав. Акт про порушення ПКЕЕ може бути доказом при розгляді питання про відшкодування збитків, які цим порушенням завдані. Для позивачки ані акт, ані рішення комісії будь-яких обов'язків не створює, в зв'язку з чим достовірність відомостей в акті, на які посилається позивачка, судом не перевірялася. Також, в зв'язку з тим, що судом не вирішується питання про відшкодування збитків, в межах заявлених позовних вимог, розмір нарахованих на підставі оскаржуваного рішення збитків, судом не перевіряється. Таким чином, підстави, що зазначені у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог на законі не засновані та задоволенню не підлягають. На підставі ст. 11, 15, 16 ЦК України,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що 6 березня 1982 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] народження. Шлюб між сторонами не розірваний, але відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, і тому просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі визначеному судом до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримала, уточнила, що просить стягувати з відповідача 1500 грн. щомісячно на дитину та просила його задовольнити. Відповідач позов визнав частково та не заперечував проти стягнення на користь позивача на утримання дитини 500 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи встановив, що сторони 6 березня 1982 року зареєстрували шлюб у Мачухівській сільській раді Полтавського району Полтавської області, про що у книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №8 (а.с.4). Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] народження, яка проживає з матір'ю (а.с.3). Шлюб між сторонами не розірваний, але відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, [PERSON] 14 березня 2003 року зареєстрований як фізична особа-підприємець у Полтавській районній державної адміністрації Полтавської області (а.с.2). Відповідно звіту суб'єкта підприємництва - фізичної особи - платника податку до Полтавської МДПІ, [PERSON] має сталу суму доходу (а.с.10). Враховуючи вище зазначене, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON]підлягають задоволенню в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше встановленого законом розміру. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з відповідача [PERSON] Сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, який було посвідчено 18.05.2007 року в Деньгівській сільській Раді Золотоніського району Черкаської області. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина -[PERSON], [INFO]року народження, який в даний час проживає з позивачем і знаходиться на її повному утриманні. Сторони по справі не досягли угоди про добровільну сплату аліментів і тому позивачка змушена звертатися до суду за захистом. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги частково в частині стягнення аліментів на дитину в розмірі &frac14; частини заробітної плати відповідача, але не менше ніж 30% встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, а в частині стягнення аліментів на своє утримання - відмовилася. Відповідач позов визнав, проти його задоволення не заперечував, згідний сплачувати аліменти в розмірі заявленому та підтриманому позивачем. Суд, вивчивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, приходить до висновку, що даний позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з слідуючих підстав: ? з даних свідоцтва про шлюб, вбачається що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі; ? з даних свідоцтва про народження вбачається, що батьками дитини є сторони по справі; ? з даних довідки, виданої виконкомом Деньгівської сільської Ради № 419 від 03.07.2008 року, вбачається що на утриманні позивача перебуває її син. Суд вважає, що рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментних платежів за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON]про розірвання шлюбу. Сторони по справі зареєстрували свій шлюб 14.12.1986 року в Подільській сільській Раді Золотоніського району Черкаської області за актовим записом [NUMBER] Для сторін по справі шлюб перший. Дошлюбне прізвище позивача - [PERSON] Від даного шлюбу сторони по справі мають дочку - [PERSON], [INFO] року народження. На даний момент сімейні відносини сторін по справі припинено із березня 2008 року, їх шлюб має виключно формальний характер. Причиною розпаду сім'ї, на думку позивача, стало те, що сторони по справі мали різного складу характери, їх погляди на життя не співпадали. На цьому ґрунті між ними виникали постійні сварки. В судовому засіданні позивач підтримала свій позов і наполягла на його задоволенні. Відповідач позов визнав повністю, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з слідуючих підстав: обидві сторони згідні на розірвання шлюбу так як останній має лише формальний характер, а в таких умовах збереження шлюбно-сімейних відносин між зазначеними сторонами є неможливим. Суд, задовольняючи позов, враховує прохання позивача покласти на відповідача судові витрати, покладає на останнього витрати при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу в розмірі 17 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому зазначив, що 25.04.2000 року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді земельних ділянок, розмірами 1.14, 1.03 та 1.22 га, що розташовані на території Дідковицької сільської ради та належали спадкодавцю на підставі державних актів про право власності, виданих Коростенською районною державною адміністрацією. Він є єдиним спадкоємцем і після смерті матері фактично прийняв спадщину та вступив у володіння спадковим майном, оскільки постійно обробляє земельні ділянки та зберігає правовстановлюючи документи. Однак, нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено за закінченням шестимісячного строку, тому просить рішенням суду встановити факт прийняття ним спадкового майна і визнати право власності на нього. В судове засідання сторони не зявились. Позивач письмово повідомив про можливість слухання справи у його відсутність, в наданій суду заяві позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача про причини неявки суду не повідомив. Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що 25.04.2000 року в с.Дідковичі, Коростенського району, Житомирської області у віці 79 років померла [PERSON]. Згідно державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №020037, серії ЖТ №020038 та серії ЖТ №020001 від 01.08.2005 року, виданих Коростенською районною державною адміністрацією [PERSON] є власником земельних ділянок площею 1.22 га, 1.03 га та 1.14 га відповідно, які розташовані на території Дідковицької сільської ради Коростенського району Житомирської області. Позивач є спадкоємцем по закону першої черги, оскільки є сином спадкодавця, що стверджується свідоцтвом про народження серії ЯТ №501746. З листа Коростенської районної державної нотаріальної контори №577 від 01.10.2008року слідує, що після смерті [PERSON], померлої 25.04.2000 року спадкова справа не заводилась. Відповідно до ст.549 ЦК України (ред..1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Ці дії повинні бути виконані на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини. У суда не викликає сумнівів достовірність наведених фактів, які ніким та нічим не були спростованні в судовому засіданні, тому суд вважає, що є всі підстави для задоволення даного позову, який стверджує про те, що позивач фактично вступив в спадщину, яка залишилась після смерті його матері, а тому має право на спадкове майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Вказав, що [INFO] помер його брат [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на 1/2 частину будинку [ADDRESS] . До кола спадкоємців першої черги входять діти померлого - відповідачі по справі, які не претендують на зазначене спадкове майно, про що склали відповідні заяви. Однак, при зверненні до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, він отримав відмову, оскільки відмова дітей спадкодавця від спадщини не заявлена у строк встановлений законом. Просить суд визнати за ним право власності на вказане спадкове майно. У попередньому судовому засіданні позивач вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені у позові. Відповідачі до суду не з`явились, надали заяви, відповідно до яких позов визнають у повному обсязі, просять суд розглянути справу за їхньої відсутності. З урахуванням думки позивача, а також факту визнання відповідачами позовних вимог, суд вважає за можливе, ухвалити рішення по справі у попередньому судовому засіданні. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , померлий [INFO] , є братом позивача. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.07.1992 року виданого Першою Кіровоградською державною нотаріальною конторою за № 1-2637, позивачу та його померлому брату належить житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться у [ADDRESS] . Право власності зареєстровано у встановленому порядку. Однак, частки у спільній власності між ними не визначені. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну йому частину спірного будинку. До кола спадкоємців першої черги входять діти померлого - [PERSON] , [PERSON] . Однак, вказані особи до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини не звертались. Крім того, надали до суду заяви, відповідно до яких не претендують на зазначене спадкове майно. Відповідно до ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У судовому засіданні з`ясовано, що позивач в свою чергу звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно після смерті брата. Крім того, проживає у спадковому будинку. При цьому, у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори з відповідною заявою. Відповідно до ст. 328 ч.2 ЦК України право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що право власності на позивачем набуте на законних підставах, а тому визнає за ним право власності.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання угоди дійсною та визнання права власності на нерухоме майно, вказуючи, що 15.08.2008 року між позивачем та відповідачкою у простій письмовій формі був укладений договір купівлі- продажу нерухомого майна, за яким позивач виконав свої зобов`язання, але відповідачка ухиляється від нотаріального посвідчення договору, що перешкоджає позивачу у реалізації йога права власності на придбане майно. У зв`язку з наведеним позивач просить позов задовольнити. Позивач у судовому засіданні свої вимоги підтримав. Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги визнала, заперечень не має. Суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволенню позову. Вивчивши матеріали справи, вислухавши сторони, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. У судовому засіданні встановлено, що 15 серпня 2008 року у простій письмовій формі у м. Білгород-Дністровському, Одеської області між позивачем та відповідачкою був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, згідно якого позивач [PERSON] купив у відповідачки [PERSON] гараж [ADDRESS] , який в цілому складається з: літ. «А» - гаражу, літ. «а» - підвалу, і позивачем за даним договором цілком виплачена вартість гаражу, що підтверджується копією договору купівлі - продажу у справі. У порушення ст. 209 ЦК України цей договір не був засвідчений нотаріально, однак відповідачка ухиляється від нотаріального посвідчення договору. У відповідності зі ст. 220 ч.2 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору і відбулося повне або часткове виконання договору але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення суд може визнати такий договір дійсним. \~ \~ \~ \~3 огляду на вищевикладене, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги [PERSON] , визнати дійсним договір купівлі - продажу нерухомого майна, укладений 15 серпня 2008 року у простій письмовій формі, згідно якого позивач [PERSON] купив у відповідачки [PERSON] гараж [ADDRESS] , який в цілому складається з: літ. «А» - гаражу, літ. «а» - підвалу. Таким чином, суд вважає необхідним визнати за [PERSON] право власності на гараж [ADDRESS] , який в цілому складається з: літ. «А» - гаражу, літ. «а» - підвалу. На підставі викладеного і

Outcome: approved