Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що з 1970 року [PERSON]. та [PERSON] проживають в будинку за адресою: [ADDRESS]. 27.12.1994 р. Ѕ частину вказаного будинку та надвірних будівель громадянка [PERSON] (власниця іншої половини будинку) подарувала [PERSON]. 29.09.1998 р. приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Гунін В.В. посвідчив доручення [PERSON]., яка уповноважила [PERSON] терміном на три роки від її імені підписуватись за неї і виконувати усі дії та здійснити оформлення, отримати довідку-характеристику в БТІ м. Суми, подарувати, обміняти, продати на свій розсуд Ѕ частину будинку за адресою: [ADDRESS]. [INFO] [PERSON]. померла. В 2001 р. [PERSON]. уклала з [PERSON]. договір купівлі-продажу Ѕ частини домогосподарства, при цьому доручення [PERSON]. припинило свою дію, так як остання на той час вже померла. 27.07.2001 р. за заявою [PERSON] були видані державні акти на право приватної власності на землю [NUMBER] на ім'я [PERSON]. та [PERSON]. по Ѕ частині кожній , площею 0,0815 га та [NUMBER] на ім'я [PERSON]. на земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,0563 га за адресою:[ADDRESS]. Крім цього, прокурор зазначає, що 12.07.1999 року приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Гунін В.В. змінив свою стару печатку, на нову гербову. Після 12.07.1999 року Гунін В.В. доповнив текст доручення від 29.09.1998 р., яке було видане на ім'я [PERSON], наступним змістом „та земельну ділянку , що знаходиться за цією адресою”, засвідчивши, що вказані доповнення були підписані особисто [PERSON] та скріпив своєю новою гербовою печаткою, що не відповідає дійсності, так як остання на той час вже була померлою. Прокурор вважає, що державні акти на право приватної власності на землю [NUMBER] на ім'я [PERSON]. та [PERSON]. по Ѕ частині кожній , площею 0,0815 га та [NUMBER] на ім'я [PERSON]. на земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,0563 га за адресою:[ADDRESS] суперечать актам цивільного законодавства і порушують цивільні права та інтереси громадян - [PERSON]. та [PERSON] Тому він просив визнати їх недійсними. В судовому засіданні прокурор свої вимоги підтримав в повному обсязі. Представник [PERSON]. та [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та повідомив, що [PERSON]. та [PERSON] з 1970 року проживають в належному їм будинку за адресою: [ADDRESS] кв. 1. Власницею іншої частини будинку на той час являлася [PERSON], яка в 1994 році подарувала свою Ѕ частку будинку та надвірних будівель [PERSON]. При цьому мова про дарування земельної ділянки не йшла. В 1998 році приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Гунін В.В. посвідчив доручення [PERSON]., яка уповноважила [PERSON] терміном на три роки від її імені підписуватись за неї і виконувати усі дії та здійснити оформлення, отримати довідку-характеристику в БТІ м. Суми, подарувати, обміняти, продати на свій розсуд належну їй Ѕ частину будинку за адресою: [ADDRESS]., а після липня1999 року Гунін В.В. вніс доповнення до тексту доручення наступного змісту „та земельну ділянку , що знаходиться за цією адресою”, засвідчивши, що вказані доповнення були підписані особисто [PERSON] та скріпив своєю новою гербовою печаткою. Вказане не відповідає дійсності, так як остання на той час вже була померлою (дата смерті [PERSON]. [INFO]). В 2001 році [PERSON]. уклала з [PERSON]., який на той час уже не мав відповідних повноважень, договір купівлі-продажу Ѕ частини будинку за адресою: [ADDRESS], яка за життя належала [PERSON]. 27.07.2001 р. за заявою [PERSON] були видані державні акти на право приватної власності на землю [NUMBER] на ім'я [PERSON]. та [PERSON]. по Ѕ частині земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку кожній, площею 0,0815 га та [NUMBER] на ім'я [PERSON]. на земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,0563 га за адресою:[ADDRESS]. При проведенні підготовчих дій щодо видачі держактів межі земельних ділянок не визначалися, межові знаки не встановлювалися, а також було змінено цільове призначення земельної ділянки. Представник [PERSON]. та [PERSON] вважає, що вказані державні акти підлягають скасуванню з тих підстав, що видані на підставі документів, які не мали станом на липень 2001 року юридичної сили та з порушенням прав і законних інтересів громадян [PERSON]. та [PERSON] Крім цього, прокурор зазначає, що 12.07.1999 року приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Гунін В.В. змінив свою стару печатку, на нову гербову. Після 12.07.1999 року Гунін В.В. доповнив текст доручення від 29.09.1998 р., яке було видане на ім'я [PERSON], наступним змістом „та земельну ділянку , що знаходиться за цією адресою”, засвідчивши, що вказані доповнення були підписані особисто [PERSON] та скріпив своєю новою гербовою печаткою, що не відповідає дійсності, так як остання на той час вже була померлою. Прокурор вважає, що державні акти на право приватної власності на землю [NUMBER] на ім'я [PERSON]. та [PERSON]. по Ѕ частині кожній , площею 0,0815 га та [NUMBER] на ім'я [PERSON]. на земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,0563 га за адресою:[ADDRESS] суперечать актам цивільного законодавства і порушують цивільні права та інтереси громадян - [PERSON]. та [PERSON] Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала та повідомила, що прокурор в своїй позовній заяві не обґрунтував, чим саме порушені права [PERSON]. та [PERSON] Також зазначила, що дана справа не може розглядатися в суді, оскільки на підставі державного акта на право приватної власності на землю був укладений договір купівлі-продажу тільки між громадянами [PERSON]. та [PERSON]. і жодна з цих сторін не зверталася до суду з позовом про відновлення порушених законних прав чи інтересів. Також представник відповідача вказала на те, що громадяни [PERSON] уже зверталися до Лебединського райсуду з аналогічним позовом, справа була закрита ухвалою суду від 31.05.2006 року в зв'язку з відмовою позивачів від позову. Представник третьої особи - Лебединський міський відділ Сумської регіональної філії ДП „Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах” в судовому засіданні просила позовні вимоги прокурора відхилити та вказала на те, що 02.07.2001 року до Лебединської міської філії ДП „Охтирський районний центр державного земельного кадастру” звернувся [PERSON]з заявою щодо складання державного акта на право приватної власності на землю за адресою:[ADDRESS]. [PERSON]діяв за дорученням [PERSON]. В ході виконання замовлення встановлено, що земельна ділянка за вказаною адресою була приватизована [PERSON]. та [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Лебединської міськради № 305 від 29.11.1993 р. В подальшому [PERSON] подарувала [PERSON]. Ѕ частину будинку та згідно ст. 55 Земельного кодексу України в редакції 1990 р. відбувся і перехід права власності на земельну ділянку. Представник третьої особи також зазначила, що за результатами робіт було складено акт про погодження (встановлення) та закріплення меж земельної ділянки в натурі в присутності суміжних користувачів: [PERSON].,[PERSON]., [PERSON], про що свідчать їх підписи. Третя особа, [PERSON]., в судовому засіданні також просила позов прокурора відхилити, оскільки Лебединським райсудом уже розглядалася цивільна справа за позовом [PERSON]х про скасування вказаних державних актів на землю, яка ухвалою суду від 31.05.2006 року була закрита. Крім цього, [PERSON]. зазначила, що позовна заява подана з порушенням чинного законодавства, так як в позові не зазначено жодних підстав звернення прокурора в інтересах [PERSON]х, як того вимагає ст. 119 ЦПК України. Просила суд взяти до уваги те, що державні акти на землю були видані 27.07.2001 року і до цього часу їх чинність ніким не оспорювалась. Третя особа, [PERSON]., в судове засідання не з'явився, причину неявки не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був своєчасно, відповідним чином сповіщений. З державних актів (а.с. 6,7), досліджених в судовому засіданні, вбачається, що 27.07.2001 року Лебединською міською радою були видані державні акти на право приватної власності на землю [NUMBER] на ім'я [PERSON]. та [PERSON]. на Ѕ частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку кожній, площею 0,0815 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та [NUMBER] на ім'я [PERSON]. на земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,0563 га за адресою: [ADDRESS]. З доручення (а.с. 8), дослідженого в судовому засіданні, вбачається, що 29.09.1999 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Гуніним В.В. було посвідчено доручення [PERSON]., яка уповноважила [PERSON] терміном на три роки оформити та отримати довідку-характеристику в БТІ м. Суми, подарувати, обміняти, продати за ціною та на умовах, згідно свого розсуду Ѕ частину будинку за адресою: [ADDRESS]. Згодом (дати не вказано) до вказаного доручення були внесені зміни наступного змісту - „та земельну ділянку , що знаходиться за цією адресою” і посвідчив, що вказані доповнення були підписані особисто [PERSON] та прибито печатку нового зразку. З листа (а.с. 10), дослідженого в судовому засіданні, вбачається, що на підставі дозволу на виготовлення нової гербової печатки від 04.05.1999 року, стара кругла каучукова печатка приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Гуніна В.В. була знищена, про що мається відповідний запис в журналі обліку квитанцій на знищення печаток та штампів № 1940 від 12.07.1999 р. З свідоцтва про смерть (а.с. 11), дослідженого в судовому засіданні, вбачається, що [PERSON]. померла [INFO] З договору та технічного звіту (а.с. 43-45, 57), дослідженого в судовому засіданні, вбачається, що в 2001 році [PERSON]звертався до Лебединської міської філії ДП „Охтирський районний центр державного земельного кадастру” з заявою на виготовлення державного акту на право спільної-сумісної власності на землю для будівництва і обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства за адресою: [ADDRESS]. 02.07.2001 р. між замовником та виконавцем було укладено договір на виробництво проектно-технічної документації. Крім цього, з технічного звіту вбачається, що він виготовлявся на [PERSON], дані на [PERSON]. в звіті відсутні. З договору (а.с. 45 на звороті, 46), дослідженого в судовому засіданні, вбачається, що 27.12.1994 року [PERSON] подарувала, а [PERSON]. прийняла у дар Ѕ частину дерев'яного житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, які розташовані за адресою: [ADDRESS]. З акту (а.с. 50), дослідженого в судовому засіданні, вбачається, що акт про погодження (встановлення) та закріплення меж земельної ділянки в натурі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] складено невідомо якого числа та не зазначено рішення виконкому Лебединської міської ради на виконання якого складено даний акт. З рішення та додатків (а.с. 90,91), дослідженого в судовому засіданні, вбачається, що 29.11.1993 року виконавчим комітетом Лебединської міської ради було прийнято рішення № 305 про передачу у приватну власність [PERSON] та [PERSON] земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд за адресою [ADDRESS] площею 0,06 га кожній. З довідки (а.с. 70), дослідженої в судовому засіданні, вбачається, що станом на 26.10.2007 року будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] зареєстрований на праві власності за [PERSON] Ѕ частина та [PERSON]. Ѕ частина. Площа земельної ділянки станом на 30.01.1969 р. становить 1982 кв. м. Власність за [PERSON]. відсутня. З генерального плану (а.с. 71), дослідженого в судовому засіданні, вбачається, що до земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] входять території під городом, двором, садом. З договору (а.с. 74), дослідженого в судовому засіданні, вбачається, що 31.07.2001 року [PERSON]., який діяв начебто від імені [PERSON]. продав [PERSON]. Ѕ частину житлового будинку з надвірними спорудами (сарай дощатий - „Б”, паркан дощатий - „№ 1-2”), які знаходяться за адресою: [ADDRESS]. З листа (а.с. 113), дослідженого в судовому засіданні, вбачається, що на майно [PERSON]., яка померла [INFO], спадкова справа не відкривалася. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що він у складі комісії міської ради в травні 2007 року приходив до господарства по [ADDRESS] і оглядали земельну ділянку та споруди, які були на ній, в тому числі сарай, погреб та інші. Між [PERSON] і [PERSON]. при цьому відбувся спір щодо меж даної земельної ділянки. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що 10.05.2007 року вона також виходила на земельну ділянку по [ADDRESS], при цьому проводились відповідні заміри і складався план. Між сторонами мав спір щодо господарських будівель та меж. Перед цим вона декілька разів виходила за вказаною адресою, але не може вказати коли. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що в тарані 2007 року він в складі комісії виходив на земельну ділянку по [ADDRESS] і виявили те, що на земельній ділянці, яка по державному акту була передана у власність [PERSON]. і [PERSON] були старі забудови: сарай, погріб, баня, бесідка. Як виявилось ці споруди буди збудовані давно. Хоча вони і самовільно збудовані, але не повинні були входити у спільну власність, так як власником цих будівель був [PERSON] При цьому між зацікавленими сторонами був спір за землю. У технічному звіті виявилось, що відсутня інформація щодо [PERSON]. взагалі, хоча державні акти видавалися на неї. Свій висновок начальник земельного відділу зробив 04.09.2001 року, тоді як акти видано 27.07.2001 року чого не повинно бути. На договорі (а.с. 57 на звороті) вказано про наявність зауважень у технічному звіті станом на серпень 2001 року чого не повинно бути на момент видачі державного акта. У державному акті відсутнє рішення щодо права власності заінтересованих осіб, а посилання на договір від 1994 року не можна робити, так як в тому договорі питання щодо земельної ділянки не вирішувалося. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що він виходив до господарства по туп. Олешнянський, 4 для проведення геодезичних робіт на виготовлення технічної документації для державного акту на землю. Під час його роботи спору щодо меж суміжних землекористувачів не було, так як крім [PERSON] більше не було нікого. Якби він мав інформацію про те, що між сторонами є спір, то ніяких робіт він би не виконував. В послідуючому, коли треба було підписатись в документах технічного звіту, підпис ставила [PERSON]., яка на території господарства не була присутня. Вислухавши прокурора, представника [PERSON]. та [PERSON], представника відповідача, третіх осіб, покази свідків та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, які пов'язані зі спорами щодо земельних правовідносин і підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що подружжя [PERSON] починаючи з 1970 року, проживають за адресою: [ADDRESS], що становить Ѕ частину житлового будинку і надвірних будівель. Власником іншої Ѕ частини домогосподарства за зазначеною адресою була [PERSON] і між даними співвласниками на протязі тривалого часу склався добросусідський порядок користування, як земельною ділянкою для обслуговування житлового будинку і дворових будівель, так і земельною ділянкою для ведення особистого підсобного господарства. 29.11.1993 року рішенням виконкому Лебединської міської ради № 305 [PERSON] та [PERSON]було передано у приватну власність земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд по 0,06 га кожній. Відповідно до договору дарування від 27.12.1994 року [PERSON]. подарувала [PERSON]. Ѕ частину будинку та відповідну частину надвірних будівель, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 45 на звороті-46). В 2001 році відповідно до договору купівлі-продажу від 31.07.2001 року [PERSON]., який діяв від імені [PERSON]., продав [PERSON]. Ѕ частину житлового будинку з надвірними спорудами (сарай дощатий - „Б”, паркан дощатий - „№ 1-2”), які знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Діючи за зазначеним дорученням, [PERSON] 02.07.2001 року звернувся до Лебединської міської філії ДП „Охтирський районний центр державного земельного кадастру” з заявою на виготовлення державного акту. 27.07.2001 року Лебединська міська рада видала державні акти на право приватної власності на землю [NUMBER] на ім'я [PERSON]. та [PERSON]. на Ѕ частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку кожній, площею 0,0815 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та [NUMBER] на ім'я [PERSON]. на земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,0563 га за адресою: [ADDRESS]. При цьому в судовому засіданні встановлено, що за даними КП „БТІ виконкому Лебединської міськради” Олешнянський є тупиком, а місце знаходження земельних ділянок в державних актах на право приватної власності на землю [NUMBER] та [NUMBER] вказано провулок Олешнянський. Зазначені державні акти суд вважає такими, що виготовлені з порушенням діючого законодавства і в супереч інтересів [PERSON]. та [PERSON], виходячи з того, що як вбачається з матеріалів справи (а.с. 71), і що було встановлено в судовому засіданні земельна ділянка для обслуговування будинку і надвірних споруд та ведення підсобного господарства подружжям [PERSON] і попередньою власницею будинку [PERSON]. використовувались за спільним погодженням на засадах добросусідства. В 70-х роках подружжя [PERSON] біля своєї садиби на частині земельної ділянки під назвою сад (а.с. 71, ) збудували погріб та надбудову над ним, а на початку 90-х років сарай, яким користуються з того часу й до сьогодні та підключили централізоване опалення, уклавши договір з КП „Лебединтеплоенерго”. Інша частина земельної ділянки ними використовувалась як двір та город (а.с.71) і такий же порядок користування існує і на даний час. Не дивлячись на це Лебединським відділом Лебединської міської філії ДП „Охтирський районний центр державного земельного кадастру” при складанні технічного звіту на виготовлення державного акту на землю не було враховано зазначеної угоди між співвласниками (подружжя [PERSON] та [PERSON]) в частині порядку використання і розпорядження спільною земельною ділянкою, що відповідно ст. 42 ЗК України в редакції від 18.12.1990 року розповсюджується і на осіб, які пізніше придбали відповідну частку у спільній власності на будинок тобто на [PERSON]. Зазначене підприємство без відповідної заяви від співвласників земельної ділянки, без відповідного рішення міської ради змінили цільове призначення у використанні земельної ділянки та межі, які були визначені і вказані на генеральному плані (а.с. 71). В технічному звіті від 2001 р. (а.с. 50 на звороті) до державних актів [NUMBER] та [NUMBER] з'явилися нові поняття: сіножаті, рілля та загальна, змінився обсяг земельної ділянки, який використовувався під садом та двором. Готуючи державні акти, підприємство порушило вимоги „Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі”, яка затверджена Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах 04.05.1999 року. Так, відповідно до розділу 2 щодо порядку складання державних актів, в силу п. 2.1 роботи зі складання державного акта мають виконуватись в такій послідовності: підготовчі роботи; встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки та меж обмежень на використання земельної ділянки; складання кадастрового плану земельної ділянки; заповнення бланка державного акта. Як було встановлено в судовому засіданні такий порядок було порушено, що ствердив свідок [PERSON], вказавши, що [PERSON]. була відсутня в той час, коли він виходив проводити геодезичні роботи. Порушені були вимоги п. п. 1.13, 1.14 зазначеної інструкції, так як довгострокові межові знаки на земельній ділянці не закріплювались і власникам земельних ділянок на зберігання не передавались. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] ствердив те, що висновок земельного відділу був наданий 04.09.2001 року, акт видано 27.07.2001 року та вказав, що у технічному звіті (а.с. 57 на звороті) маються зауваження (датовані серпнем 2001 р.) до державного акту чого не повинно бути, так як акт було видано, а судячи з цього технічні роботи проводилися Крім цього, при заповненні державного акту І-СМ № 008218 на [PERSON]. та [PERSON] підприємство порушило вимоги п. 1.16 вказаної інструкції не зазначивши на підставі якого рішення земельна ділянка передавалась у власність громадянці [PERSON] Сам технічний звіт для державних актів був підготовлений як на власників земельних ділянок [PERSON] і [PERSON]. (а.с. 43, 43 на звороті, 44 на звороті) тоді як в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON]ніякого відношення до спірної земельної ділянки по пров. Олешнянський, 4 не мав. Якщо й повинен був виготовлятись технічний звіт, то він повинен був складатися на ім'я [PERSON]., але відносно цієї особи які-небудь дані у технічному звіті відсутні, хоча самі акти на неї видані, чим порушенні вимоги п. 1.16 вищевказаної інструкції. Приймаючи заяву від [PERSON], підприємство не провело перевірку щодо власників земельної ділянки, а лише вказало, що підставою для видачі [PERSON]. державних актів [NUMBER] та [NUMBER] є договір дарування від 27.12.1994 року, відповідно до якого [PERSON] подарувала [PERSON]. Ѕ частину будинку та відповідну частину надвірних будівель за адресою: [ADDRESS], земельна ділянка в дар не передавалась. Ніхто з послідуючих власників будинку, ні [PERSON]., ні [PERSON]., спірну земельну ділянку в дар або іншим чином не набули, документально не оформили, що стверджується довідками з державних нотаріальних контор в яких вказано, що спадкова справа після смерті [PERSON] та [PERSON]. не відкривалася, їх спадкове майно ніким не успадковувалося. Беручи до уваги вищевикладене, суд не може погодитись з посиланнями представника Лебединського міського відділу Сумської регіональної філії ДП „Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах” на правові підстави щодо набуття права власності на землю з боку [PERSON]. з посиланням на ст. 55 ЗК України в редакції 1990 року, беручи до уваги те, що вказана стаття регламентує порядок переходу права власності на земельну ділянку при переході права власності на майно селянського (фермерського) господарства, яким домогосподарство по туп. Олешнянський, 4 не було і на даний час не являється. Суд вважає, що заперечення третьої особи [PERSON]. в частині порушення строків звернення до суду в інтересах [PERSON] судом не можуть бути зяті до уваги, так як [PERSON] узнали про порушення своїх прав тоді, коли погіршились стосунки між ними та [PERSON]. і вони дізнались, що мають місце державні акти на землю, видані на ім'я [PERSON]. та [PERSON]., тому і звернулись до прокуратури 19.10.2005 року, як особи похилого віку за захистом своїх порушених прав. Таким чином, суд прийшов до висновку про те, що, видаючи державні акти [NUMBER] та [NUMBER] з боку відповідача безпосередньо були порушенні діючі законодавчі акти України і законні права громадян похилого віку - [PERSON]. та [PERSON] Крім цього, в силу вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі вище наведеного,

Outcome: approved