Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про визнання угоди недійсною, третя особа - приватний нотаріус Первомайського районного нотаріального округу [PERSON], посилаючись на наступне. 16 жовтня 2007 року згідно договору міни, він та [PERSON], що були співвласниками в рівних частках, передали[PERSON] у власність квартиру, а останній передав їм у власність свою квартиру. Міна проводилася без грошової доплати. У той же день відповідачу було передано весь пакет документів на квартиру та ключі від неї. Договір міни був укладений з урахуванням всіх істотних умов. Пізніше позивачу стало відомо, що 10 січня 2008 року рішенням Первомайського виконкому Харківської області відповідачу дозволено вищезазначену квартиру перевести з жилого фонду в нежиле приміщення, а також дозволена реконструкція нежилого приміщення під офіс - магазин промислових товарів з будівництвом окремого входу. Вважає, що відповідач неправильно розпорядився придбаною квартирою, не попередив його під час укладання угоди про свій намір реконструювати квартиру під магазин, чим порушив його права та договір міни повинен бути розірваним, тому що не відповідає діючому законодавству України. Позивач [PERSON] звернувся із зустрічним позовом до [PERSON] про визнання угоди дійсною та визнання права власності, посилаючись на наступне. 16 жовтня 2007 року між сторонами по справі було укладено договір міни квартир - [ADDRESS] (співвласниками якої були [PERSON] і [PERSON]) та [ADDRESS] (власником якої був [PERSON]). Міна проводилася без грошової доплати. Того ж дня [PERSON] отримав весь пакет документів на квартиру та ключі від неї. Договір міни був укладений з урахуванням всіх істотних умов. Вважає позовні вимоги [PERSON] безпідставними, а договір міни від 16 жовтня 2007 року дійсним та законним. Суд, заслухавши пояснення представника [PERSON] за довіреністю [PERSON], який зустрічний позов не визнав і просив суд задовольнити первісні позовні вимоги, та [PERSON], який первісний позов також не визнав, а наполягав на задоволенні зустрічного позову, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позов обґрунтований. Дійсно, 16 жовтня 2007 року між сторонами по справі було укладено договір міни, за яким [PERSON] та [PERSON] передали у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS], а [PERSON], в свою чергу, в обмін передав [PERSON] та [PERSON] квартиру [ADDRESS] (а.с.5). Даний договір було посвідчено нотаріально. У той же день сторони передали та, відповідно кожна, отримали весь пакет документів на квартири та ключі від них. Посилання [PERSON] на те що, [PERSON] придбану в порядку договору міни квартиру використовує не за функціональним призначенням, перевівши її у нежиле приміщення, не є порушенням закону, оскільки договір міни було укладено з урахуванням всіх істотних умов і на даний момент саме [PERSON] є власником спірної квартири, що згідно ст.334 ЦК України, підтверджується копією витягу КП «Первомайське бюро технічної інвентаризації» про реєстрацію права власності на квартиру (а.с.7). Відповідно до ст.ст.651, 652 ЦК України вичерпний перелік підстав для розірвання договору не містить такої, яку можна було б застосувати до обґрунтування позовних вимог [PERSON] Зазначений договір був посвідчений нотаріально, при посвідченні договору нотаріус перевірив особистості та повноваження осіб, що підписували договір, а також добровільність їх волевиявлення. Таким чином, вказаний договір міни не має ознак недійсного договору, який укладено з порушенням норм законодавства України та який би порушував законні права та інтереси відповідача. Крім того, згідно ст.317 ЦК України власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, що передбачає юридичну можливість власника панувати над ним, здійснювати щодо нього свою волю, використовувати корисні якості майна та можливість встановлювати, змінювати та припиняти юридичну долю майна. Відповідно до ст.386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав всіх суб`єктів права власності. Ст.321 вказаного кодексу закріплено непорушність права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Ст.41 Конституції України передбачає непорушність права приватної власності, яка полягає в його недоторканості, а водночас і в недоторканості самого майна. Всі особи мають утримуватися від безпідставного заволодіння майном власника та завдання йому шкоди. Частина 2 ст.48 Закону України «Про власність» закріплює за власником можливість вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, що передбачає можливість заінтересованої особи звертатися із заявою до суду та до інших органів державної влади. Таким чином, посилання відповідача на те, що [PERSON] вирішує юридичну долю своєї власності без згоди на це колишнього власника, безпідставні та не можуть бути прийняті судом до уваги. Останній набув право власності на майно на підставі, що не заборонена законом, а саме із правочину, що відповідає положенням ч.1 ст.328 ЦК України. Крім того, 10 січня 2008 року рішенням виконкому Первомайської міської ради Харківської області[PERSON] дозволено вищезазначену квартиру перевести з жилого фонду в нежиле приміщення, а також дозволена реконструкція нежилого приміщення під офіс - магазин промислових товарів з будівництвом окремого входу. Протягом поточного року, реалізуючи свої правомочності власника, за власні кошти [PERSON] отримав архітектурно-планувальне завдання за №03/08 від виконкому Первомайської міської ради на розробку проекту реконструкції нежилого приміщення під офіс-магазин промислових товарів із пристроєм окремого виходу, за власні кошти виконав проектно-кошторисну документацію, із власних матеріалів та обладнання провів реконструкцію нежилого приміщення під офіс - магазин промислових товарів з будівництвом окремого входу. Згідно технічного висновку від 24.10.2008 р. ЧП «Шанс-05» про стан основних будівельних конструкцій та можливості подальшої експлуатації нежилого приміщення з функціональним призначенням «офіс-магазин промислових товарів», що розташований за адресою: [ADDRESS], відповідно до якого усі основні будівельні конструкції деформацій не мають і знаходяться в задовільному технічному стані та придатні для подальшої експлуатації за призначенням. Виконані роботи по реконструкції приміщення з влаштуванням окремого виходу не вплинули на основні будівельні конструкції жилого будинку. Приміщення офісу-магазину промислових товарів відповідають вимогам будівельних, санітарних, та протипожежних норм і відповідають вимогам ДБН В. 1.1-7-2002 „Пожежна безпека об'єктів будівництва” та ВСН 54-87 „Підприємства роздрібної торгівлі. Норми проектування”. Будівельна готовність об'єкту 100%. Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України - право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Тобто право власності на нову річ виникає в той момент, коли в результаті виготовлення чи створення з'являється об'єкт, який може кваліфікуватись як нова річ. Отже, відповідно до ст.331 ЦК України, позивач здобуває право власності на новостворене нерухоме майно з моменту завершення будівництва. Однак, ст.182 ЦК України передбачається обов'язкова державна реєстрація виникнення права власності на таке майно, тобто право власності на вперше створене нерухоме майно може виникнути тільки з моменту державної реєстрації або за рішенням суду. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Outcome: approved