overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до ЗМР про визнання права власності в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді частки в квартирі [ADDRESS]. Спірна квартира належала на праві спільної сумісної власності їй та померлому чоловіку. Після смерті чоловіка вона прийняла спадщину у вигляді частки в спірній квартирі шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, а також поданням заяви до нотаріальної контори в передбачений законом термін. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину вона не має можливості, оскільки частка померлого у спільній сумісній власності не визначена. В зв'язку з чим вона вимушена звернутися до суду. Просить суд позов задовольнити, визнати за нею право власності на &frac12; частину спірної квартири в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка та в цілому на квартиру, припинивши право спільної сумісної власності. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши інші докази, що є в справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 24.06.1999р. квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до ч.2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Таким чином, кожному із співвласників спірної квартири належить по &frac12; частині. Відповідно до копії свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] (а.с. 8). Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді частки в спірній квартирі. Згідно копії свідоцтва про одруження померлий та позивач перебували у шлюбі (а.с. 7). Після смерті [PERSON] позивач прийняла спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, а також подачею заяви до нотаріальної контори, що підтверджується копією спадкової справи після померлого [PERSON] (а.с. 19). Дані обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Відповідно до ст.. 1268 ч.3 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст.. 1269 ч.1 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Таким чином спадок після померлого [PERSON] шляхом подання заяви до нотаріальної контори та шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном прийняла [PERSON] Інші спадкоємці ніяких дій щодо прийняття спадщини в передбачений законом термін не вчинили. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-20 00:00:00

У травні 2008 року [PERSON] . звернувся в суд до [PERSON]з позовом про визнання її втратившою право на користування житлом, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно рішення Арбузинського районного суду від 23.02.2004 року за позивачем було визнано право власності на житловий будинок, розташований в [ADDRESS], який було придбано під час шлюбу з відповідачкою. Позивач в судовому засіданні повністю підтримав позовні вимоги. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать розписки в матеріалах справи, причину своєї неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Вислухавши позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно рішення Арбузинського районного суду від 23.02.2004 року за позивачем було визнано право власності на житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , який було придбано під час шлюбу з відповідачкою (а.с.6). За даною адресою зареєстровано [PERSON], про що свідчить довідка Костянтинівської селищної ради від 11.04.2008 року за вих. № 668, яка за місцем реєстрації не проживає (а.с.4). Право власності на вказаний житловий будинок визнано за позивачем - [PERSON] ., про що свідчить витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно Арбузинського БТІ від 26.03.2004 року (а.с.7). Згідно розписки, наданої позивачем в судове засідання, відповідач отримала гроші в рахунок відшкодування вартості Ѕ частини вартості майна, яке являлося спільно нажитим майном подружжя та ніяких матеріальних претензій до [PERSON] . не має. Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано 14.01.2004 року (а.с.5). Відповідач не являється членом сім'ї власника житлового будинку, а також не проживає за вказаною адресою більш ніж передбачено строками ст. 71 ЖК України, тому втратив передбачене ч.2 ст. 156 ЖК України право користування житловим приміщенням. Оскільки інших підстав, які дають право відповідачу на користування житловим приміщенням у судовому засіданні не встановлено, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-20 00:00:00

Сторони по справі перебувають у шлюбі з 21 березня 2005 року, який зареєстрували у Пісочнянській сільській раді Миколаївського району Львівської області, актовий запис № 5. Від подружнього життя дітей не мають. [PERSON]. звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що з самого початку одруження стосунки з відповідачем були нормальними, але з часом вони погіршились. У сім'ї постійно виникали сварки та непорозуміння, що негативно позначилось на їхніх стосунках та вони поступово відчужились один від одного. Протягом тривалого часу сторони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства, тому [PERSON]. втратила до чоловіка почуття любові та поваги, просить шлюб розірвати. Позивачка - [PERSON] . в попередньому судовому засіданні позов підтримала з мотивів позовної заяви та надала пояснення, аналогічні, викладеним у позові. Відповідач - [PERSON] . в попередньому судовому засіданні, 21.08.2008 року, подав письмову заяву, згідно якої позовні вимоги визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства, примирення між ними неможливе, так як вони не намагаються поновити шлюбні відносини та обидвоє хочуть розірвати шлюб. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя сторін і збереження їхньої сім'ї є неможливим, оскільки вона існує тільки формально. Спору щодо спільного майна на даний час між ними не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-20 00:00:00

Позивачка - [PERSON]. звернулася в суд з позовом про стягнення аліментів з відповідача - [PERSON]. на утримання дочки - [PERSON], [INFO] ., яка на даний час перебуває на повному утриманні матері, в розмірі по 300 гривень щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Позов мотивує тим, що з моменту одруження відповідач не надає коштів на утримання дочки, хоча є батьком дитини, працює та має систематичний заробіток. В судовому засіданні позивачка - [PERSON] . вимоги своєї позовної заяви підтримала повністю та надала пояснення, аналогічні змісту позовної заяви. Відповідач - [PERSON]. в судовому засіданні подав заяву про визнання позову та, крім цього, усно пояснив, що згідний сплачувати аліменти на утримання дитини. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, враховуючи, що відповідач визнає позов, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного : У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. З матеріалів справи вбачається, що сторони мають дитину, яка проживає разом з матір'ю та перебуває на її повному утриманні, що підтверджується довідкою № 1519 від 13.05.2008 року, виданою МКП «Житлово-комунальне управління». Відповідач - [PERSON] . позовні вимоги визнав, вважає, що повинен надавати кошти на утримання своєї неповнолітньої дочки, в судовому засіданні пояснив, що працює та має стабільний заробіток, інших аліментних зобов'язань не має, на його утриманні будь-які інші особи не перебувають. Враховуючи вищенаведене вважаю, що позовні вимоги є підставні та підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-20 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з заявою про визнання її сина - [PERSON] недієздатним. Мотивує вимоги тим, що [PERSON]., [INFO], інвалід 2 групи дитинства у зв'язку з психічним захворюванням, перебуває на обліку у психіатра. Оскільки [PERSON]. не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, необхідно встановити над нию опікунство. Просить заяву задовольнити. В судовому засіданні заявниця підтримала заяву, просила вимоги задовольнити. Суд, вислухавши пояснення заявниці, представника органу опіки та піклування Яреськівської сільської ради Шишацького району Полтавської області, яка не заперечувала проти задоволення заяви, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У відповідності із ст. 39 ЦК України особа може бути визнана недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ч.1 ст.41 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON]. є сином заявниці і згідно акту судово-психіатричної експертизи №495 від 03.07.2008 року [PERSON]. виявляє ознаки вродженого недоумства в помірно вираженій ступені дебільності. Ступінь вродженого недоумства [PERSON]. така, що істотно впливає на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За таких обставин, суд вважає, що заява [PERSON]. є обгрунтованою і підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просила визнати за нею право власності на земельну ділянку загальним розміром 0,25 га. 18.07.2008 року суд виніс рішення по справіё яким визнав за [PERSON], [INFO] право власності на земельну ділянку розміром 0,25 га, що знаходиться під житловим будинком [NUMBER] з надвірними будівлями (омшаник а-1, сараї Б-1, б-1, Г-1, г-1, Д-1; льох В-1), що розташовані в [ADDRESS], і розташованій на приватизованій земельній ділянці розміром 0,449 га, наданої для ведення особистого підсобного господарства [PERSON], згідно Державного акта на право приватної власності на землю ІV-ЧН 015415, виданого на підставі рішення Кладьківської сільської ради. 05.08.2008 року позивачка [PERSON] подала до суду заяву про постановлення додаткового рішення по справі про стягнення з відповідача [PERSON] на її користь всіх судових витрат, понесених нею по розгляду цивільної справи, так як в частині позову про стягнення судових витрат рішення не постановлене. Також просить винести додаткове рішення про повернення помилково сплаченого нею державного мита в розмірі 51 гривня, так як вона є інвалідом 2 групи. В судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги і просила винести додаткове рішення. Представник відповідача і відповідач заперечили проти задоволення вимог і постановлення додаткового рішення. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заяви про постановлення додаткового рішення підлягають задоволенню в повному обсязі. [PERSON] є інвалідом 2 групи, а тому звільнена від сплати судових витрат. Відповідач є інвалідом 1 групи, а тому користується аналогічними пільгами Згідно ст.86 ЦПК України сплачені суми за проведення експертизи стягуються зі сторони не на користь якої ухвалено судове рішення, однак витрати на ІТЗ, які понесла позивач з відповідача не можуть бути стягнуті. Статтею 8 Декрету Кабінету Міністрів "Про державне мито" та пп. 16, 17 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України 22.04.1993 року №15, державне мито повертається фінансовим органом того району чи міста, до бюджету якого воно надійшло, на підставі поданої платником заяви протягом одного року з дня зарахування суми в бюджет. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-20 00:00:00

заявник в 2003 р. придбав у [PERSON] недобудований будинок, розташований на земельній ділянці площею 0,17 га по [ADDRESS] в смт. Браїлів Жмеринського району. В 2004 р. дана земельна була передана заявникові у приватну власність. Закінчивши будівництво, заявник звернувся до БТІ з метою державної реєстрації новоствореного нерухомого майна, однак отримав відмову, оскільки, як виявилось, на цій земельній ділянці був в свій час будинок та сарай, які знесені. Але технічна документація на нього залишилась. В судовому засіданні заявник просив встановити факт знесення старого будинку та сараю [PERSON] для можливості зареєструвати побудовані ним споруди. Заслухавши заявника та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно технічного паспорту від 16.10.1980 р., за [PERSON] рахується житловий будинок та сарай по [ADDRESS] в смт. Браїлів Жмеринського району (а.с.23-25). Згідно довідки селищної ради, даний житловий будинок був знесений в 1999р. як аварійний (а.с.6). [INFO] [PERSON] померла (а.с.7). Рішенням сесії селищної ради від 25.06.2004 р. заявникові передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,17 га для житлового будівництва, обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] в смт. Браїлів (а.с.8). Рішенням виконкому селищної ради від 23.09.2004 р. йому дозволено будівництво жилого будинку на цій земельній ділянці (а.с.9-10). Оскільки старий будинок, згідно технічного паспорту від16.10.1980 р., де-юре продовжує існувати, то БТІ не в змозі зареєструвати по цій же адресі новостворене нерухоме майно. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-20 00:00:00

сторони в шлюбі з 24.10.1982 р., неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. З 1988 р. сімейні стосунки припинені, сторони проживають окремо, шлюб існує формально. Спору про майно на день винесення рішення немає. В судовому засіданні позивач проси розірвати шлюб. Відповідачка, згідно поданої заяви, позов визнала, не заперечувала щодо винесення рішення в попередньому судовому засіданні. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він доведений позивачем, визнаний відповідачем, це визнання відповідає вимогам закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, відповідає інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-20 00:00:00

[INFO] в с. Мартинівка Жмеринського району померла тітка позивача - [PERSON], яка при житті зробила заповіт на користь позивача, і після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS] в с. Мартинівка. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно позивач не може, оскільки тітка не оформила юридично будинок на себе. Будинок під забороною та заставою не перебуває. Інших спадкоємців немає. В судовому засіданні представник позивача просив винести рішення, яким визнати за його довірителем право власності на даний будинок. Представник відповідача, згідно поданої заяви, позов визнав повністю і не заперечував щодо визнання за позивачем права власності на будинок його покійної тітки. Не заперечував щодо винесення рішення в попередньому судовому засіданні. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він доведений матеріалами справи, ґрунтується на законі, визнаний представником відповідача, це визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-20 00:00:00

позивачка, уточнивши в судовому засіданні свої позовні вимоги, просила збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO], з 60 грн. до 250 грн. щомісячно. Відповідач позов визнав повністю, не заперечував щодо винесення рішення в попередньому судовому засіданні. Суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню, оскільки він ґрунтується на законі, доведений матеріалами справи, визнаний відповідачем, це визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів дитини та інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-20 00:00:00

Позивачка просить суд розірвати шлюб між нею і відповідачем, який було зареєстровано 16 листопада 1996 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рокитнянської райдержадміністрації Київської області, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, так як у них виникли різні погляди на спільне сімейне життя. З вересня 2007 року припинились сімейно-шлюбні відносини, проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Зазначає, що їх сім'я на даний час існує лише формально і примирення із відповідачем не можливе. Місце проживання їх дитини [PERSON][INFO]позивачка просить визначити з нею. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, обгрунтувавши свої вимоги вищевикладеними фактами. Миритися вона категорично не бажає. Відповідач в судовому засіданні позов визнав і пояснив, що примирення між ним та позивачкою не можливе, не заперечував щоб місце проживання їх дочки було визначено з позивачкою. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 16 листопада 1996 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рокитнянської райдержадміністрації Київської області, який на даний час носить формальний характер, оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини і примирення між сторонами стало неможливим, про що вони заявили в судовому засіданні. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та інтересам їх дитини, а тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб між сторонами необхідно розірвати. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовною заявою про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною 3-х річного віку з [PERSON]. З позовної заяви вбачається, що 25 серпня 2007 року виконавчим комітетом Сологубівської сільської ради Оратівського району Вінницької області було зареєстровано шлюб між позивачкою [PERSON] і відповідачем [PERSON] актовий запис № 33. В цьому шлюбі позивачка народила дочку [PERSON] [INFO]. Сімейне життя не склалося. З чоловіком не проживають спільно з січня 2008 року, хоч документально вони не розлучені. Дитина знаходиться на утриманні позивачки, а відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на її виховання. Позивачка не знає де він працює і розмір його доходів їй невідомий. [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця м. Ніжин Чернігівської області, жителя с. Калинівка, Броварського району Київської області, аліменти на її утримання до досягнення дочки [PERSON] [INFO] 3-х річного віку, в розмірі &frac14; частину всіх видів його заробітків щомісячно, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян на місяць, починаючи з 04.06.2008 року. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з”явилась надавши заяву, згідно якої просить дану цивільну справу розглядати без її участі, оскільки на її утриманні знаходиться малолітня дочка [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з”явився будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи в суді, причини своєї неявки суд не повідомив. Суд, вивчивши матеріали справи, зокрема, свідоцтво про одруження згідно якого [PERSON] 25.08.2007 року зареєстрував шлюб з [PERSON], зроблено запис № 33, прізвище дружини змінено на [PERSON]; свідоцтво про народження [PERSON], згідно якого її батьками являються [PERSON], [PERSON]; довідку виконавчого комітету Сологубівської сільської ради, згідно якої [PERSON] знаходиться по догляду за дитиною до трьох років, ніде не працює, вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного. В даний час позивачка з відповідачем не проживає, знаходиться по догляду за дитиною до 3-х річного віку, а відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги позивачці як матері його дитини, яка не працює у зв»язку з доглядом малолітньої дитини не надає. Згідно ст. 84 Сімейного кодексу України - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років аліменти. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог. На підставі ст.75, 79, 80, 84 СК України, п.1 ст. 367 ЦПК України

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить шлюб між ними розірвати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що між ним та відповідачкою 31.10.1981 року, Володимир-Волинським міськвідділом реєстрації актів громадського стану, Волинської області було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 270. Від цього шлюбу у них народилось троє дітей: [PERSON], [PERSON], які на даний час є повнолітніми та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалось, оскільки вони різні за характером люди, у них різні погляди на життя та життєві проблеми. Через відсутність почуттів та взаєморозуміння один одного сім'я фактично розпалась. В сім'ї постійно виникали безпідставні суперечки, непорозуміння та конфліктні ситуації. Сторони сімейних стосунків не підтримують, хоча й продивають в одному будинку. Майнового спору та спору щодо місця проживання дитини між подружжям не має. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просить його задоволити, в своїх поясненнях послався на обставини, викладені в позовній заяві, просить шлюб розірвати, не надавати термін для примирення. Відповідачка [PERSON] позов визнала, суду пояснила, що подальше збереження шлюбу не можливе, просить шлюб розірвати. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Відповідно до п. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам йхньої неповнолітньої дитини, що має істотне значення. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, інтересам їхньої неповнолітньої дитини та моральним засадам суспільства. Витрати по реєстрації розірвання шлюбу покласти на позивача. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 104 ч. 2, 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved