Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що вона знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 15 травня 1999 року. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO] року народження. З 2000 року між ними встановилися відносини нерозуміння один одного, постійні невдоволення один одного, виявилися різні погляди на життя, сімейні відносини, виникло відчудження, що призвело до порушення подружньої вірності з її боку. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Після розірвання шлюбу дитина залишиться жити із позивачкою, а відповідач добровільно буде надавати їй допомогу на утримання дитини. За роки сумісного проживання для сумісних потреб на спільні кошти з відповідачем придбали квартиру у м.Лозова, Харківської області, м-н 3, буд.4, кв.4. Позивачка не заперечує сплатити вартість Ѕ частини квартири за ринковими цінами, а саме 15750 доларів США відповідачу. Крім того, вони придбали майно, що указане у акті опису на суму 21835 грн., яке у разі поділу майна, частки дружини та чоловіка є рівними. У зв'язку з чим, вона просить розірвати шлюб та здійснити поділ сумісного майна. Позивачка у судовому засіданні вимоги, викладені в позовній заяві підтримала, видатки, пов'язані з отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС просить покласти на неї, а також просить здійснити поділ майна згідно акту опису, доданого до позовної заяви, визнати право власності за нею на указане в позові майно, вона згодна сплатити вартість Ѕ частини квартири за ринковими цінами, а саме 15750 доларів США відповідачу. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував, дитина після розірвання шлюбу буде проживати з позивачкою, видатки, пов'язані з отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС просить покласти на нього, а також просить здійснити поділ майна згідно акту опису, доданого до позовної заяви, визнати за ним право власності на указане позивачкою в позові майно та не заперечував проти того, щоб позивачка сплатила йому вартість Ѕ частини квартири, а за нею залишилося право власності на спірну квартиру та за нею було визнано право власності на поділене майно. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, так як у судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 15 травня 1999 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданого 15 травня 1999 року відділом РАГС Лозівського міськвиконкому Харківської області (а.с. 11). Від цього шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого відділом РАГС Лозівської міської ради Харківської області, 07 червня 2000 року, актовий запис № 196, який проживає з матір'ю та буде проживати з нею і після розірвання шлюбу, на утримання дитини матеріальну допомогу відповідач надаватиме добровільно (а.с. 12). Сторони разом не проживають, втратили повагу один до одного, до примирення не спрямовані, що є підставою для розірвання шлюбу. Місце проживання дитини - [PERSON], [INFO] року народження, встановити разом з матір'ю [PERSON]. Даний шлюб у сторін перший. При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС сплату державного мита покласти на відповідача, а позивачку - звільнити. За роки сумісного проживання для сумісних потреб на спільні кошти сторони придбали квартиру у [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 20 липня 2001 року серії [NUMBER], витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно Лозівського бюро технічної інвентаризації серії [NUMBER], технічним паспортом на квартиру (а.с. 16-19). Позивачка у судовому засіданні сплатила вартість Ѕ частини квартири за ринковими цінами, а саме 15750 доларів США відповідачу, про що було складено розписку, яка залишилася у [PERSON], тому суд, вважає залишити право власності на квартиру за останньою. Крім того, сторони придбали майно на суму 21835 грн., про що був складений акт опису та підписаний подружжям. У відповідності до ст. ст. 69, 70 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності та у разі поділу майна, частки дружини та чоловіка є рівними. Позивачка просить, щоб за нею було визнано право власності на майно, а відповідач не заперечує проти цього, а саме на: - телевізор «Sony» - 1000 грн., - стіл під комп'ютер - 250 грн., - пральна машина «Аристон» - 1500 грн., - телефон «Панасонік» - 275 грн., - телефон «Русь» - 80 грн., - спальний гарнітур - 600 грн., - ліжко - 1500 грн., - люстра - 60 грн., - кухонний гарнітур - 600 грн., - витяжка - 150 грн., - жалюзі (кухня) - 120 грн., - жалюзі (лоджія) - 200 грн., - світильник - 120 грн., - меблі для санвузла - 4200 грн., - килим 2х1,40 - 50 грн., - килим 1,7х2,5 - 30 грн., - килим 2х3 - 100 грн., - стіл-книжка - 20 грн., - електрочайник «Бош» - 100 грн., - картина - 220 грн., - пилосос «Рейнфорд» - 80 грн., - штори на кухні - 50 грн. Відповідач також не заперечує, щоб за ним було визнано право власності на таке майно, яке вказала позивачка у позовній заяві: - телевізор «Рейнфорд» - 400 грн., - комп'ютер - 2000 грн., - принтер 3 в 1 - 400 грн., - фотоапарат - 1900 грн., - мікрохвильова піч - 500 грн., - утюг «Філіпс» - 180 грн., - холодильник «Норд» - 500 грн., - кухонний куточок - 800 грн., - кухонний стіл - 350 грн., - меблі для прихожої - 2600 грн.. Враховуючи викладене, суд, вважає можливим визнати за [PERSON] та за [PERSON] право власності на вищевказане майно. Беручи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved