Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-15 00:00:00

[PERSON]. звернувся до суду з позовом до [PERSON]. про визнання дійсним договір купівлі-продажу нежитлових будівель, розташованих на земельній ділянці площею 55.032кв.м. за адресою: [ADDRESS], які складаються з: літер «А» - зерносклад, загальною площею 2085.3кв.м.; літер «Б» - гараж, загальною площею 156.9кв.м.; літер «В» - навіс; літер «Г» - прохідна, загальною площею 29.3кв.м.; літер «Д» - вісова, загальною площею 12.5кв.м.; літер «Д1» - навіс; літер «Уб» - вбиральня, №1 і №2 - споруди, та про визнання права власності на ці об'єкти. Позов мотивований тим, що в 12.08.08р. вони з відповідачем уклали угоду купівлі-продажу зазначених об'єктів нерухомості, які належать відповідачеві на праві власності. У виконання умов цієї угоди, він передав відповідачеві обумовлену продажну ціну в сумі 208.797гр., а той, в свою чергу, передав йому ключі від об'єктів, технічні документи на них і своє свідоцтво про право власності. Але, після отримання грошей за продані об'єкти нерухомості, відповідач ухилився від виконання домовленості про нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу об'єктів нерухомості, чим порушив умови договору та його права як покупця. Позивач в судове засідання не з'явився. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, які просив задовольнити. Відповідач, який про час і місце судових засідань повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями про отримання судових повісток про виклик до суду, не з'явився до суду зі стадії підготовки справи до слухання і до ухвалення судового рішення, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. [PERSON]., яка була залучена судом до участі у справі в якості 3-ї особи на стороні відповідача тому, що є його дружиною, в судове засідання не з'явилася з поважних причин, про що направила до суду відповідну заяву, в якій не заперечувала проти задоволення позову. Заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідка, вивчивши і дослідивши матеріали справи і надані документи, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити позов з наступних підстав. Відповідно до вимог ч.2 ст.220 ЦК України, а також роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у п.4 постанови «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» від 28.04.78р. №3 - суд може взнати договір дійсним, але якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення. З пояснень представника позивача і матеріалів справи судом встановлено, що відповідач є власником нежитлових будівель, розташованих на земельній ділянці площею 55.032кв.м. за адресою: [ADDRESS], які складаються з: літер «А» - зерноскладу, загальною площею 2085.3кв.м.; літер «Б» - гаражу, загальною площею 156.9кв.м.; літер «В» - навісу; літер «Г» - прохідної, загальною площею 29.3кв.м.; літер «Д» - вісової, загальною площею 12.5кв.м.; літер «Д1» - навісу; літер «Уб» - вбиральні, №1 і №2 - споруд, а.с.5-18,19,20. 12.08.08р. сторони уклали письмову угоду купівлі-продажу цих об'єктів, а.с.24. У виконання умов цієї угоди, позивач передав відповідачеві обумовлену продажну ціну в сумі 208.797гр., а той, в свою чергу, передав йому ключі від об'єктів, технічні документи на них і своє свідоцтво про право власності. Зазначені факти підтвердив і свідок [PERSON]. Враховуюче зазначене суд вважає за можливе визнати, що сторони виконали усі істотні умови договору купівлі-продажу нерухомого майна, якими є: право відповідача на продажу належного йому нерухомого майна (ст.658 ЦК України); факт передачі відповідачем у натурі позивачеві об'єктів нерухомості, ключі і технічної документації (ст.662 ЦК України); технічний стан об'єктів нерухомості (ст.673 ЦК України); факт прийняття позивачем у натурі об'єктів нерухомості, ключів і технічної документації (ст.689 ЦК України); визначення сторонами продажної ціни об'єктів нерухомості (ст.691 ЦК України); факт здійснення позивачем оплати за договором купівлі-продажу (ст.692 ЦК України). Також відповідно ч.2 ст.60 СК України - вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч.1 ст.65 цього Кодексу - дружина чоловіка розпоряджається майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Відповідно до вимог ч.3 ст.65 цього Кодексу і п.35 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мінюста України від 18.06.94р. №18/5, - для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Згідно ст.657 ЦК України - договір купівлі-продажу нерухомого майна підлягає нотаріальному посвідченню. Судом встановлено, що договір купівлі-продажу об'єктів нерухомості був укладений між сторонами 12.08.08р. На час укладення цієї угоди позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]., а відповідач перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]., які направили до суду особисті заяви про згоду на укладення між сторони зазначеної угоди купівлі-продажу нерухомого майна. Свідок [PERSON]. підтвердив, що після укладення між сторонами угоди купівлі-продажу нерухомого майна в серпні 2008р., відповідач не пішов до нотаріуса для посвідчення цієї угоди. З пояснень представника позивача, листа, а.с.30, і листа, наданого у судовому засіданні судом встановлено, що позивач двічі направляв на адресу проживання відповідача листи з проханням відповідача посвідчити нотаріально договір купівлі-продажу нерухомого майна від 12.08.08р., на які відповідач відповідав обіцянками. Враховуючи зазначене суд вважає за можливе визнати, що відповідач ухилився від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного сторонами 12.08.08р. На підставі зазначеного вище суд дійшов висновку про наявність законних підстав для визнання дійсним зазначений договір купівлі-продажу нерухомого майна. * Приймаючи до уваги зазначене вище суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на нежитлові будівлі, розташовані на земельній ділянці площею 55.032кв.м. за адресою: [ADDRESS], які складаються з: літер «А» - зерноскладу, загальною площею 2085.3кв.м.; літер «Б» - гаражу, загальною площею 156.9кв.м.; літер «В» - навісу; літер «Г» - прохідної, загальною площею 29.3кв.м.; літер «Д» - вісової, загальною площею 12.5кв.м.; літер «Д1» - навісу; літер «Уб» - вбиральні, №1 і №2 - споруд тому, що згідно ст.328 ЦК України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. * На підставі ст.ст. 220,328 ЦК України, ст.ст. 60,65 СК України, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» від 28.04.78р. №3, і

Outcome: approved