overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-25 00:00:00

03 липня 2008 року позивач звернулась до суду, вимагаючи встановити факт прийняття спадщини після смерті [PERSON] та визнати за позивачем право власності на домоволодіння по [ADDRESS], посилаючись на те, що у зв'язку з юридичною неосвіченістю вона не подала своєчасно заяву про прийняття спадщини в державну нотаріальну контору. В судовому засіданні позивач підтримала пред'явлений позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач визнала пред'явлений позов, посилаючись на те, що вона бажає, щоб позивач успадкувала майно після смерті [PERSON]. Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ч.1 ст.548 ЦК України ( 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Відповідно п.1 ч.1 ст.549 ЦК України ( 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Як вбачається з матеріалів справи 8 липня 1959 року між позивачем [PERSON] та громадянином [PERSON] зареєстровано шлюб ( а.с.13) 2 червня 1981 року [PERSON] придбав домоволодіння під [ADDRESS] в м. Мала Виска ( а.с.11-12) [INFO] [PERSON] помер ( а.с.8) Як вбачається з паспорту позивача, в спірному домоволодінні вона зареєстрована і фактично приживає з 4 червня 1981 року. Тому, позивач [PERSON] дійсно прийняла спадщину після смерті [PERSON]фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном. Позов в частині визнання права власності на спірне домоволодіння задоволенню не підлягає. За змістом ст.560 ЦК України ( 1963 року) для оформлення у встановленому порядку права власності на спадкове майно спадкоємці повинні отримати в державній нотаріальній конторі свідоцтво про право власності на спадкове майно. Як вбачається з позовної заяви та пояснень позивача свідоцтво про право на спадщину позивач не отримувала. Як вбачається з домової книги в будинку зареєстровані громадяни [PERSON] та [PERSON], відношення до спадкового майна яких повинен визначити державний нотаріус. В матеріалах справи відсутня довідка-характеристика на домоволодіння із зазначенням будівель на земельній ділянці та вартості домоволодіння на день розгляду справи. Тому, на день розгляду справи відсутні законні підстави для визнання права власності на спадкове майно.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-25 00:00:00

18 вересня 2008 р.[PERSON] пред”явив позов до [PERSON]. про розірвання шлюбу, який був зареєстрований між ними 12.11.1994 року у Батятицькій сільській Раді Кам.-Бузького району Львівської області, про що є актовий запис № 09. Від шлюбу мають трьох дочок -[PERSON],[INFO],[PERSON], [INFO]. та [PERSON], [INFO]. В обгрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що подружнє життя з відповідачкою не склалось, оскільки між ними постійно виникали конфлікти з приводу того, що вони не розуміють один одного, що стало причиною того, що протягом тривалого часу вони проживають окремо, оскільки в січні місяці відповідачка залишила сім”ю і з того часу вони не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Шлюб між ними носить формальний характер. Просить позов задовільнити. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, зіславшись на обставини, викладені в позовній заяві. Просить позов задовільнити. Відповідачка згідна на розірвання шлюбу, просила постановити рішення при проведенні попереднього судового розгляду, про що подала відповідну заяву. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового розгляду. Заслухавши пояснення сторін, з”ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, та інтересам дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечить інтересам як позивача, так і відповідачки, оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, примирення не бажають, шлюб існує формально, майнових претензій не пред”явили, то його слід розірвати. Витрати при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦСу слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-25 00:00:00

Позивач просить визнати договір дарування житлового будинку [ADDRESS], укладений між [PERSON] з одної сторони, та [PERSON] з другої сторони, недійсним, і визнати за [PERSON] право власності на вказаний будинок, посилаючись на те, що в момент укладання договору позивачка вважала, що укладає договір довічного утримання, як і домовлялася з відповідачем, але тексту договору не читала. Відповідач позов визнав і проти задоволення позову не заперечує. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню. [PERSON], маючи похилий вік, наприкінці 2007 року домовилася з відповідачем про те, що останній буде надавати їй послуги по забезпеченню її доглядом та харчуванням, а також буде утримувати належні їй житловий будинок та присадибну ділянку в належному стані. [PERSON] в свою чергу мала залишити [PERSON] після своєї смерті вказане будинковолодіння. 10 грудня 2007 року сторони оформили нотаріально договір, тексту якого [PERSON] не читала, вважаючи, що в ньому передбачені всі права та обов`язки, про які вони з відповідачем домовлялися раніше. Після підписання вказаного договору відповідач в березні 2008 року перестав виконувати свої обіцянки стосовно догляду [PERSON]та припинив забезпечувати її харчуванням, доглядати за будинком. Після цього позивачка звернулася за допомогою до своєї сестри - [PERSON], яка погодилася доглядати за нею в обмін на укладення договору довічного утримання. Під час оформлення документів, необхідних для укладання договору, позивачка виявила, що її будинок зареєстровано на ім`я [PERSON] на підставі договору дарування від 10.12.2007 року. Таким чином, позивачка дізналася, що фактично між нею та [PERSON] був укладений договір дарування, а не довічного утримання. Входячи з вищенаведеного, вказаний договір дарування, укладений з метою приховати дійсний правочин про довічне утримання, суд визнає удаваним правочином. Згідно з ч.2 ст.235 ЦК України, якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. Вказані обставини підтверджуються договором дарування, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, технічною документацією на жилий будинок. Отже, суд визнає недійсним договір дарування житлового будинку [ADDRESS]. При таких обставинах, за [PERSON] необхідно визнати право власності на спірний жилий будинок. На підставі ст.ст. 235, 717 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що 05.01.1991 року уклав шлюб з відповідачкою, який був зареєстрований Дидятицькою сільською радою Мостиського району Львівської області, актовий запис за №2. Від даного шлюбу у них [INFO] народилась донька [PERSON]. За час спільного проживання вони не змогли створити міцної та дружної сім'ї, оскільки на протязі останніх 3 років виявили несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Намагання зберегти сім'ю не дало позитивних результатів а тому він прийшов до переконання, що їхній шлюб з відповідачкою існує лише формально і зберегти його неможливо, він втратив почуття любові та поваги до останньої, вони стали чужими людьми, не підтримують шлюбних відносин на протязі останніх 3 років, не ведуть спільного господарства, спору про поділ мана у них немає. Просить суд постановити рішення, яким розірвати їхній шлюб, витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу, покласти на нього. Позивач в попередньому судовому засіданні підтримав позовні вимоги, нічого суттєвого не доповнив, просить суд позов задоволити і не заперечує, щоб їхня неповнолітня донька залишилась на вихованні у матері. Вважає, що спільне майно вони поділять у добровільному порядку. Відповідачка в попередньому судовому засіданні не заперечила проти розірвання їхнього з позивачем шлюбу і пояснила суду, що з відповідачем вони разом не проживають, однак в даний час між ними існує спір з приводу поділу спільного майна і вона має намір закласти відповідний позов до суду. Наслідки визнання позову відповідачці роз'яснені. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України, а згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що сім'я [PERSON] остаточно розпалась і зберегти її неможливо, оскільки сторони разом не проживають, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, у них часто виникали сварки та непорозуміння. При таких обставинах суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Підстав для не прийняття визнання позову відповідачем судом не встановлено, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що 25.10.2007 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований Грушівською сільською радою Дрогобицького району Львівської області, актовий запис за №12. Від даного шлюбу дітей у них немає. За час спільного проживання вони не змогли створити міцної та дружної сім'ї, оскільки через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя у них часто виникали непорозуміння та сварки. Намагання зберегти сім'ю не дало позитивних результатів і вона прийшла до переконання, що їхній шлюб з відповідачем існує лише формально і зберегти його неможливо, вони стали чужими людьми, не проживають фактично з часу одруження, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, спору про поділ майна та дітей у них немає. Просить суд постановити рішення, яким розірвати їхній шлюб, витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу, - покласти на неї. Позивачка в попереднє судове засідання надала заяву про підтримання позову та слухання справи у її відсутності. Відповідач в надісланій суду нотаріально посвідченій заяві не заперечив проти розірвання їхнього шлюбу. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України, а згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що сім'я [PERSON] остаточно розпалась і зберегти її неможливо, оскільки сторони втратили почуття поваги та любові одне до одного, не проживають разом, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, спору про поділ майна та дітей у них немає. При таких обставинах суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Підстав для не прийняття визнання позову відповідачем судом не встановлено, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом вся до суду з позовом, в якому прохає розірвати шлюб з відповідачем. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, прохає позов задовольнити. Відповідач в судове засідання на з'явилася, але надала суду заяви в якій прохає суд розглядати справу без її участі та не заперечує на задоволенні позову. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. До такого висновку суд приходить враховуючи наступні обставини: 7 серпня 2004 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу дітей немають. В шлюбних відносинах мешкали до серпня 2008 року. Беручи до уваги ті обставини, що між подружжям припинені шлюбні відносини та зберігання сім`ї є не можливим, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового засідання, тому він підлягає задоволенню. При отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з [PERSON]. держмито на користь держави в сумі 8,5 гривень та з [PERSON] держмито на користь держави в сумі 8,5 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-25 00:00:00

16 вересня 2008 року [PERSON]. звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, мотивуючи свою заяву тим, що вона є донькою [PERSON], який помер [INFO]. Коли вона звернулась до Буринської державної нотаріальної контори з приводу вступу у спадщину після смерті батька, зокрема оформлення права на земельну ділянку, то їй було відмовлено, так як у державному акті, виданому батьку заявниці, його по-батькові помилково записане як [PERSON]. Вказаний факт позбавляє заявницю юридично оформити свої спадкові права на землю, а тому вона звернулась із заявою до суду. В судове засідання заявниця не з'явилась, надавши суду письмову заяву про те, що свої вимоги підтримує. Просила розглянути справу без її участі. Представник заінтересованої в судове засідання не з'явився. Завідуючий Буринською районною державною нотаріальною конторою Сумської області надав суду письмову заяву про те, що проти задоволення вимог заявниці не заперечує, просив розглянути справу без участі представника районної державної нотаріальної контори. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що батьками заявниці були [PERSON]. і [PERSON]. (а. с. 5). [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його смерть (а. с. 6). За життя [PERSON]. склав заповіт, зареєстрований Вознесенською сільською радою Буринського району Сумської області 10 вересня 2002 року за №22, згідно якого все своє майно заповів заявниці (а. с. 7). До спадкового майна зокрема входить земельна ділянка площею 2, 856 га, розташована на території Вознесенської сільської ради, на яку [PERSON]. на підставі рішення Буринської районної державної адміністрації від 18 липня 2002 року було видано Державний акт на право приватної власності серії Р3 №745711. У вказаному Державному акті по-батькові батька заявниці зазначено як [PERSON] (а. с. 9). В той же час, згідно свідоцтва про смерть, заповіту, витягу із інформації про об'єкти власності, витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, по-батькові спадкодавця [PERSON](а. с. 6-7, 10-11). Таким чином, в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт допущення помилки при написанні по-батькові батька заявниці в Державному акті на право приватної власності на землю. Заявниця має право на спадщину після смерті батька [PERSON]., зокрема на земельну ділянку площею 2, 856 га, розташовану на території Вознесенської сільської ради, але юридично оформити її на себе позбавлена можливості, так як у Державному акті на право приватної власності на землю допущена помилка при написанні по-батькові власника, а тому суд вважає за необхідне встановити факт належності Державного акта на право приватної власності на землю серії Р3 №745711, виданого на підставі рішення Буринської районної державної адміністрації від 18 липня 2002 року на ім'я [PERSON], [PERSON]. На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-25 00:00:00

[INFO] [PERSON] продала, а [PERSON]. придбала за 20000 грн. будинковолодіння [ADDRESS] Позивачка, посилаючись на те, що відповідачка ухиляється від нотаріального оформлення договору купівлі-продажу будинковолодіння, мотивуючи це відсутністю коштів та незадовільним станом здоров'я, звернулася в суд з позовом про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання за нею права власності на будинковолодіння. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, надавши до суду заяву, в якій проти задоволення позову не заперечує. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що при укладенні договору купівлі-продажу [INFO] [PERSON]. передала [PERSON] 20000 грн. за будинковолодіння [ADDRESS] а та надала їй розписку про отримання грошей і передала ключі та технічну документацію на будинок. Ці обставини підтверджуються розпискою відповідачки. Сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору і частково його виконали, а тому у відповідності до ст. 220 ЦК України, договір купівлі-продажу будинковолодіння, укладений між сторонами, слід визнати дійсним. На підставі викладеного, ст. 220, 334 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з [INFO] року, актовий запис № [NUMBER] . Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачкою не склалося з причини непорозуміння та постійних сварок, на підставі цього вони втратили почуття поваги та любові один до одного, шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. На примирення не згодний. Спору про поділ спільного майна подружжя немає. В судовому засіданні позивач позов підтримав з тих же підстав, що зазначені в позовній заяві. Відповідачка в судове засідання не з’явилася, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином завчасно. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачки на підставі наявних в матеріалів у справі. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки він носить формальний характер, сторони ніяких заходів, щодо збереження сім'ї не вживають, сторони не бажають зберігати сім'ю. Витрати по реєстрації розірвання шлюбу покласти на позивача. На підставі ч. 3 ст. 105, ст.ст. 110,111, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом у якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за надані послуги зв'язку в сумі 1271,99 грн., санкції за невиконання умов договору в сумі 317,55 грн. та судові витрати в сумі 81 грн., посилаючись на те, що відповідач користуючись послугами сотового радіотелефонного зв'язку в межах України оплату не робив. У судове засідання сторони не з'явилися. Представник позивача надав суду заяву про слухання справи у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином, про що є відомості в матеріалах справи. Заперечень проти позову та заяви про слухання справи у його відсутність не надав. Судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом установлено, що між відповідачем та позивачем був укладений договір про надання послуг стільникового радіотелефонного зв'язку № 2195657/1.11169243 від 20.04.2005 р. За період часу з 20.04.2005 року по 29.10.2006 року в рамках договору відповідачу були надані послуги стільникового радіотелефонного зв'язку на загальну суму 6370,99 грн., що підтверджується звітом про баланс особового рахунка абонента. Згідно з умовами Договору відповідач прийняв на себе зобов'язання сплачувати вартість наданих послуг, в порушення умов договору відповідач сплатив рахунки за надані послуги не в повному обсязі, лише на суму 5099,00 грн. Відповідно до п.1.2 Додаткової угоди до договору № 2195657/1.11169243 від 20.04.2005 р. у випадку коли дія Основного договору достроково припиняється на підставі п.5.2 Основного договору в зв'язку з несплатою Абонентом наданих йому послуг зв'язку, Абонент сплачує УМЗ договірну санкцію в розмірі 3.65 грн. за кожен день, що залишався до закінчення строку дії Основного договору починаючи з дня припинення його дії . В зв'язку з порушенням умов Договору № 2195657/1.11169243 від 20.04.2005 р. відповідачу була нарахована договірна санкція в сумі 317,55 грн. за період користування послугами сотового радіотелефонного зв'язку в межах України, яку позивач просить стягнути. Таким чином загальна сума заборгованості відповідача складає 1589,54 грн. Крім того з відповідача підлягає стягненню судовий збір та витрати на інформаційно - технічне забезпечення. Вважаючи, що відповідач не належним чином виконував договірні зобов'язання, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі ст. ст.256, 267 ч.3, 526, 610, 611, 615, 623 ЦК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою і вказала, що вона з відповідачем уклала шлюб 10.05.1997 року, який зареєстрований Красногірською сільською радою Голованівського району Кіровоградської області, актовий запис № 2. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON],[INFO], які проживають і надалі залишаться проживати біля неї. Однією сім'єю з відповідачем проживали до травня 2007 року. Причиною розлучення є те, що відповідач зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки, що негативно впливає на виховання дітей. Вважає, що шлюб існує формально і його необхідно розірвати. Питання майнового характеру ними вирішено в добровільному порядку. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 10.05.1997 року, Красногірською сільською радою Голованівського району Кіровоградської області, актовий запис № 2. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав і суду пояснив, що позивачка уклала шлюб з відповідачем 10.05.1997 року. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей, які проживають і надалі залишаться проживати біля неї. На даний час вони сумісно не проживають, позивачка має іншу сім'ю, вважає, що шлюб існує формально і його необхідно розірвати. Відповідач в судовому засіданні проти заявлених позовних вимог не заперечив і суду пояснив , що сумісно вони не проживають з травня 2007 року вважає, що примирення між ними не можливе, питання майнового характеру вирішено ними в добровільному порядку, шлюб необхідно розірвати. Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 10.05.1997 року та зареєстрували його в Красногірській сільській раді Голованівського району Кіровоградської області, актовий запис № 2. Діти проживають біля матері і надалі залишиться проживати біля неї, питання майнового характеру сторонами вирішено в добровільному порядку. На даний час сторони сумісно не проживають з травня 2007 року, позивачка має іншу сім'ю, бажає укласти шлюб з іншим чоловіком, а тому їх стосунки існують формально, примирення між сторонами неможливе, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved