overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-01 00:00:00

Позивачка [PERSON]. у позові до суду просила розірвати зареєстрований [INFO] року шлюб з відповідачем [PERSON]., мотивуючи тим, що між ними виникали часті сварки, під час яких вони ображали одне одного, що призвело до втрати почуттів поваги та любові, внаслідок чого сімейно-шлюбні стосунки припинені, вони проживають окремо, збереження сім»ї вважає неможливим. В судовому засіданні позивачка [PERSON]. позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та пояснила, що від шлюбу має сина [PERSON], [INFO] року народження, що вони з відповідачем припинили сімейно-шлюбні стосунки і поновлювати їх наміру не мають через втрату почуттів поваги та любові, що дитина залишиться з нею, майнового спору немає. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав та повністю підтримав пояснення позивачки. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про необхідність позовні вимоги задовольнити, так як примирення позивачка не бажає, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу за встановлених обставин суперечило б інтересам як позивачки, так і малолітньої дитини, що має суттєве значення. Витрати по реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС слід покласти на відповідача та стягнути з нього на користь позивачки понесені нею та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в розмірі 8,5 грн. та 7,5 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-01 00:00:00

15 серпня 2008 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив винести рішення, яким шлюб з [PERSON] зареєстрований 06 серпня 1998 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Химкінського району, Московської області, актовий запис № 537 - розірвати. В обґрунтування позову він вказує на те, що у фактичних шлюбних відносинах із відповідачкою знаходився з 1990 року, а 06 серпня 1998 року вони офіційно зареєстрували свої подружні стосунки. Мають двох спільних дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO]. З першого дня подружнього життя все було добре, але поступово ці сімейно-шлюбні відносини стали погіршуватись. Фактичні шлюбні відносини припинені з 2006 року, у зв'язку з тим, що у них повністю різні погляди на життя і побут. Повністю втрачено почуття поваги та взаєморозуміння. Просив позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав та пояснив, що фактичні шлюбні відносини припинені з кінця 2006 року та не поновлювались, спільного господарства не ведуть. Сварки з відповідачкою відбувались постійно, він не одноразово намагався зберегти сім'ю. Спору про розподіл майна не має. Просив позов задовольнити. Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Пояснила, що дійсно шлюбні відносини припинені з 2006 року, та не поновлювались, вважає збереження сім'ї неможливим. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги належить задовольнити. Згідно ст. 112 СК України суд виносить рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання одружених та збереження сім'ї перешкоджає інтересам хоча б одного з них. Як встановлено у судовому засіданні, 06 серпня 1998 року між позивачем та [PERSON] було зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Химкінського району, Московської області, актовий запис № 537, в свідоцтві про укладення шлюбу виданого 06 серпня 1998 року. [INFO], до офіційної реєстрації шлюбу, народилась дитина [PERSON], про що свідчить актовий запис № 656 від 12 вересня 1996 року міського відділу ЗАГС м. Химки, Московської області. Під час шлюбних відносин, [INFO], у подружжя народилась друга дитини - [PERSON], що підтверджується актовим записом № 641 від 08 вересня 1998 року міського відділу ЗАГС м. Химки, Московської області. Між подружжям постійно виникали суперечки та сварки. Сторони сімейно-шлюбні відносини не підтримують з 2006 року, до цього часу примирення між сторонами не відбулось. Спору про розділ спільно нажитого майна не має. Шлюб носить формальний характер, збереження його перешкоджає інтересам позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-01 00:00:00

[PERSON] . у травні 2008 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] . про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що шлюб з відповідачем зареєстровано у жовтні 2002 року, від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] [INFO] ., шлюбні відносини припинені, проживають окремо, сумісне господарство не ведуть, сімейне життя не склалося через несумісність характерів, постійно виникали сварки та скандали, поступово між ними втрачені почуття любові, поваги та взаєморозуміння. В судовому засідання позивач позов підтримала на підставах, які викладені в позовній заяві та пояснила, що примирення з відповідачем неможливе, збереження шлюбу суперечить її інтересам. Відповідач в судове засідання не з’явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення справи не надійшло. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що дійсно між сторонами було укладено шлюб [INFO] який зареєстровано Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького обласного управління юстиції за актовим записом [NUMBER] (а.с.5), від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] [INFO] . (а.с.6). З пояснень позивача сім’я з відповідачем розпалася, проживають окремо, примирення неможливе, оскільки між ними втрачені почуття любові, поваги та взаєморозуміння, збереження шлюбу суперечить її інтересам. Суд вважає, що позов обґрунтований, тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-01 00:00:00

У лютому 2008 року позивач звернувся до суд із зазначеним позовом, посилаючись на те, що квартира [ADDRESS] належить йому на праві власності, на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.07.2007 року. При переоформленні документів на квартиру було виявлено, що у належній йому квартирі зареєстрована не відома йому людина - відповідач по справі - [PERSON], який у спірній квартирі не проживає, має інше постійне місце проживання, однак знятися з реєстраційного обліку зі спірної квартири у добровільному порядку не бажає. Враховуючи викладене позивач просить визнати відповідача втративши право користування квартирою [ADDRESS]; та зобов'язати відділ громадянства, реєстрації фізичних осіб Індустріального РВ ДМУ УМВС України у Дніпропетровській області зняти [PERSON] з реєстраційного обліку за [ADDRESS]. У судовому засіданні позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі. Представник 3-ї особи - Відділ громадянства, еміграції та реєстрації фізичних осіб Індустріального РВ ДМУ УМВС України у Дніпропетровській області - в судове засідання не з'явився. Надійшло повідомлення з проханням слухати справу у відсутності їх представника. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У ході судового розгляду встановлені наступні факти та обставини. Згідно рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.07.2007 року за [PERSON] визнано право власності на квартиру [ADDRESS], у порядку спадкування за законом після [PERSON], яка померла в березні 2006 року. Право власності позивача [PERSON] також підтверджується копією технічного паспорту на квартиру та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17446814 від 22.01.2008 року. Згідно довідки КЖЕП № 49 від 25.01.2008 року [ADDRESS] зареєстровано одну особу: [PERSON], 1975 р.н. з 12.09.2000 року. Відповідачка має інше постійне місце проживання, однак знятися з реєстраційного обліку зі спірної квартири у добровільному порядку не бажає. У судовому засіданні встановлено, що відповідач не проживає у спірній квартирі, не бере участь в оплаті комунальних платежів, фактом своєї реєстрації на даній житловій площі створює перешкоди позивачу в користуванні своєю власністю у вигляді квартири [ADDRESS]. У відповідності зі ст. 48 Закону України «Про власність» позивач в праві вимагати усунення створених йому відповідачем перешкод (наявність реєстрації у квартирі без факту в ній проживання) у користуванні власністю. З урахуванням викладеного, суд вважає, що реєстрацію відповідача у квартири [ADDRESS] слід припинити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-01 00:00:00

Відповідач [PERSON] позов визнав, проти стягнення аліментів на дитину не заперечує, розмір аліментів не оспорює, просив розглянути справу в попередньому судовому засіданні. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були досліджені наступні докази: копія свідоцтва про народження доньки [PERSON], [INFO] р.н., згідно якого батьком неповнолітньої є відповідач; довідка виконкому Ренійської міської ради про склад сім'ї позивачки - на її утриманні перебуває неповнолітня дитина; довідка з місця роботи та про заробіток відповідача; квитанція про вартість юридичних послуг. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] р.н. з відповідача [PERSON], із яким певний час підтримувала фактичні шлюбні відносини і який є батьком дитини, пояснивши, що останнім часом відносини з відповідачем погіршали, тривалий час сторони подружніх стосунків не підтримують, мешкають окремо. Відповідач матеріально доньку не забезпечує, хоча згідно із законом як батько зобов'язаний це робити. В даний час дитина знаходиться на утриманні позивачки, мешкає разом із нею. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, хоча працює, отримує зарплатню і має фінансову змогу сплачувати аліменти. Позивачка працює також, однак, її прибуток є недостатнім для утримання дитини, її виховання. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, вивчивши матеріали справи, надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини обґрунтовані і підлягають задоволенню. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обов'язок покладений як на матір дитини так і на батька, є особистим і індивідуальним для кожного з батьків. Оскільки відповідачем в добровільному порядку матеріальна допомога позивачці на утримання їх сумісної доньки не надається, а домовленість про способи надання утримання на дитину між сторонами не досягнута, то суд, враховуючи обставини справи, матеріальне положення сторін і інтереси неповнолітньої, задовольняє позовні вимоги позивачки в повному обсязі. У відповідності із ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача і понесені позивачкою судові витрати за надання юридичної допомоги в розмірі 100 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-01 00:00:00

Відповідач [PERSON] позов визнав, проти стягнення аліментів на дитину не заперечує, розмір аліментів не оспорює, просив розглянути справу в попередньому судовому засіданні. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були досліджені наступні докази: копія свідоцтва про народження доньки [PERSON], [INFO]р.н., згідно якого батьком неповнолітньої є відповідач; довідка виконкому Ренійської міської ради про склад сім'ї позивачки - на її утриманні перебуває неповнолітня дитина; копія свідоцтва про шлюб сторін; довідки з місця роботи та про заробіток сторін. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]р.н. з відповідача [PERSON], із яким перебуває у шлюбі і який є батьком дитини, пояснивши, що останнім часом відносини з відповідачем погіршали, тривалий час сторони подружніх стосунків не підтримують, мешкають окремо. Відповідач матеріально доньку не забезпечує, хоча згідно із законом як батько зобов'язаний це робити. В даний час дитина знаходиться на утриманні позивачки, мешкає разом із нею. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, хоча працює, отримує зарплатню і має фінансову змогу сплачувати аліменти. Позивачка працює також, однак, її прибуток є недостатнім для утримання дитини, її виховання. Заслухавши пояснення представника позивачки, відповідача, вивчивши матеріали справи, надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини обґрунтовані і підлягають задоволенню. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обов'язок покладений як на матір дитини так і на батька, є особистим і індивідуальним для кожного з батьків. Оскільки відповідачем в добровільному порядку матеріальна допомога позивачці на утримання їх сумісної доньки не надається, а домовленість про способи надання утримання на дитину між сторонами не досягнута, то суд, враховуючи обставини справи, матеріальне положення сторін і інтереси неповнолітньої, задовольняє позовні вимоги позивачки в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-01 00:00:00

Відповідач [PERSON] за адресою, зазначеною позивачкою у позові, не мешкає, оскільки за вироком апеляційного суду Миколаївської області від 20.06.2007р. був засуджений за скоєння злочинів до довічного позбавлення волі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. В ході розгляду справи судом були досліджені наступні докази: копія свідоцтва про народження сина [PERSON], [INFO] р.н., згідно якого батьком неповнолітнього є відповідач; копія свідоцтва про шлюб сторін; копія вироку апеляційного суду Миколаївської області від 20.06.2007р. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка просить стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] р.н. з відповідача [PERSON], із яким перебуває у шлюбі і який є батьком дитини, пояснивши, що з 2003р. сторони подружніх стосунків не підтримують, їх сім'я розпалася. Відповідач матеріально сина не забезпечує, хоча згідно із законом як батько зобов'язаний це робити. В даний час дитина знаходиться на утриманні позивачки, мешкає разом із нею. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає, в даний час відбуває покарання у вигляді довічного позбавлення волі за скоєння злочинів. Позивачка не працює, існує за рахунок матеріальної допомоги батьків, яка є недостатньою для утримання дитини, її виховання. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини обґрунтовані і підлягають задоволенню. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обов'язок покладений як на матір дитини так і на батька, є особистим і індивідуальним для кожного з батьків. Оскільки відповідачем в добровільному порядку матеріальна допомога позивачці на утримання їх сумісного сина не надається, а домовленість про способи надання утримання на дитину між сторонами не досягнута, то суд, враховуючи обставини справи, матеріальне положення сторін і інтереси неповнолітнього, задовольняє позовні вимоги позивачки в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-01 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про продовження строку для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. На підставу своїх вимог спирається на те, що [INFO] в селі Вікторівці, Маньківського району, Черкаської області померла мати позивача, [PERSON] після смерті якої відкрилася спадщина на земельну частку (пай) та на інше майно в селі Вікторівці, Маньківського району, Черкаської області. За життя мати заповіту не вчиняла. Спадкоємцем за законом, крім позивача, є його батько, який відмовився від спадщини на користь позивача і заяву до нотаріальної контори не подавав. Проте, оформити спадщину після смерті матері позивач не може, оскільки ним пропущено термін строк для подачі заяви до нотаріальної контори. Позивач перебував в дуже тяжкому матеріальному становищі, а тому він не мав змоги вчасно реалізувати своє право на спадщину. В даний час лише в судовому порядку можливо вирішити цю проблему, що і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду. Позивач до суду не з'явився, але в своїй позовній заяві просить справу слухати в його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, але згідно письмової заяви позовні вимоги позивача визнає та просить справу слухати у його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню згідно вимог ст. ст. 1261, 1268, 1270, 1272 ЦК України, ст. 23 Закону України “Про власність”, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні [INFO] в селі Вікторівці, Маньківського району, Черкаської області померла мати позивача, [PERSON] після смерті якої відкрилася спадщина на земельну частку (пай) та на інше майно в селі Вікторівці, Маньківського району, Черкаської області. За життя мати заповіту не вчиняла. Спадкоємцем за законом, крім позивача, є його батько, який відмовився від спадщини на користь позивача і заяву до нотаріальної контори не подавав. Проте, оформити спадщину після смерті матері позивач не може, оскільки ним пропущено термін строк для подачі заяви до нотаріальної контори. Позивач перебував в дуже тяжкому матеріальному становищі, а тому він не мав змоги вчасно реалізувати своє право на спадщину, тому позов позивача підлягає до задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-01 00:00:00

До Носівського районного суду Чернігівської області звернулася [PERSON]з позовною заявою, в якій зазначила, що 13 листопада 2004 року вона уклала шлюб з [PERSON]. [INFO] у них з відповідачем народилася дочка [PERSON]. Оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, позивач просила стягнути з нього аліменти на утримання дочки. В судове засідання сторони не з'явилися. Позивач направила на адресу суду заяву про підтримання позовних вимог з проханням розглядати справу без її участі. Відповідач направив на адресу суду заяву про визнання позову з проханням розглядати справу в його відсутності. Дослідивши представлені докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] (а.с. 3), її батьком є [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки в поданій на адресу суду заяві відповідач визнав позов, суд, оцінивши представлені докази, приходить до висновку, що визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому можливо застосувать наслідки визнання позову, передбачені ч. 4 ст. 174 ЦПК України, і задоволить позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-01 00:00:00

Позивачка просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем та зареєстрований Новоград-Волинським міськвідділом РАЦС Житомирської області від 29.11.1995 р., актовий запис №497; неповнолітню дитину: дочку [PERSON] [INFO] залишити на вихованні з позивачем. Свої вимоги мотивує тим, що протягом останніх декількох років підряд відповідач зловживає спиртними напоями . Перебуваючи в п'яному стані, постійно ображає позивачку, погрожує побиттям, все це негативно впливає на виховання та утримання неповнолітньої доньки. За вказаних обставин, а також те, що відповідач на пропозиції позивачки змінити свою поведінку та ставлення до сім'ї не реагував, між ними поступово погіршилися відносини, були втрачені почуття любові і, як наслідок вони 17.03.2008 року остаточно припинили подружні відносини. Вважає, що їх шлюб припинив існування і вона повністю втратила почуття любові та поваги до відповідача. Поновлення подружніх відносин не можливе, подальше подружнє життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їхньої неповнолітньої дитини. Шлюб носить формальний характер, а тому в подальшому збереження такого шлюбу вважають недоцільним. Спору про поділ спільного майна немає. Шлюб розривається вдруге. Витрати по реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦСу позивачка просить покласти на відповідача, а також стягнути з відповідача на її користь витрати пов'язані зі сплатою судового збору, ІТЗ та наданих послуг адвоката. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином відповідно до ст. 76 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав, а тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення проти чого не заперечує позивачка. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи встановив: сторони на ґрунті взаємних неприязних відносин втратили почуття любові та поваги один до одного. Шлюб носить формальний характер, збереження сім'ї не можливе. Враховуючи інтереси сторін, неповнолітньої дитини суд позов про розірвання шлюбу задовольняє. За відсутності спору відносно дитини, суд залишає неповнолітню дитину дочку [PERSON] [INFO] на вихованні з матір'ю [PERSON]. Витрати пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАЦС у розмірі - 17 грн. суд покладає на відповідача, позивачку від сплати витрат звільняє.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, який мотивувала тим, що з 20.01.1996 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, вони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Після розірвання шлюбу в 2004 році відповідач мешкає окремо, матеріальної допомоги дитині не надає, хоча має таку можливість, оскільки є працездатним і працює по найму. Посилаючись на вказане просила стягнути аліменти на дитину в розмірі &frac14; частини його заробітку(доходу) щомісячно. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав. Частиною 4 ст. 174 ЦПК України визначено, що в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Судом установлено і підтверджується наявними у справі доказами, що сторони з 20.01.1989 р. до 05.07.2004 р. перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю і знаходяться на її утриманні. Відповідач, будучи батьком дитини мешкає окремо, матеріальної допомоги їй не надає, хоча працездатний і стан його здоров'я дозволяє йому брати участь в утриманні дитини, що ним не заперечувалося у судовому засіданні. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача судові витрати. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved