Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-12 00:00:00

Сторони перебували у шлюбі, який було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, видане 17.04.2008 р. Токмацьким міським відділом РАЦС Головного управління юстиції у Запорізькій області. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], яка народилася [INFO]р., що підтверджується свідоцтвом про її народження, в якому позивач вказаний батьком дитини. Після розірвання шлюбу донька проживає разом з відповідачкою. Згідно рішення Токмацького районного суду від 14.07.2008 р. з позивача стягнуто аліменти на утримання доньки та колишньої дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Ст.141 Сімейного кодексу України передбачає, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. З моменту припинення спільного проживання відповідачка перешкоджала позивачеві у виконанні його батьківських обов'язків по вихованню дитини, порушувала його право на спілкування з донькою. Ч.2 ст.157 Сімейного кодексу України встановлений обов'язок того з батьків, хто проживає окремо від дитину, брати участь у їх вихованні і право на особисте спілкування з нею. Згідно даної статті побачення з дитиною є основною формою особистого спілкування. Праву того з батьків, хто проживає окремо від дитини, відповідає обов'язок того, з ким проживає дитина , не чинити йому перешкод у здійсненні свого права. Окреме проживання одного з батьків не зменшує обсягу його обов'язків та прав щодо дитини. Неправомірна поведінка відповідачки змусила позивача звернутися з заявою до органів опіки та піклування. Представниками опікунської ради було проведено обстеження житлово-побутових умов за місцем проживання позивача, про що було складено акт від 03.06.2008 р. Позивач не має іншої сім'ї, проживає зі своїми батьками, працює механізатором в ТОВ “Богдан Хмельницький”. Згідно Витягу з протоколу №8 засідання опікунської ради Токмацької райдержадміністрації від 06.06.2008 р. визначено термін спілкування позивача з донькою [PERSON] в неділю з 08.00 до 18.00 год. за місцем проживання позивача. Дане рішення опікунської ради відповідачка ігнорує. Жодного разу позивач не мав можливості зустрітися з донькою та взяти її до себе додому. Відповідно до ч.2 ст.158 Сімейного кодексу України особа, яка ухиляється від виконання рішення органів опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Протягом півроку позивач не мав можливості нормально спілкуватися зі своєю дитиною, що завдає йому душевних страждань. Від такої ситуації страждав не лише позивач, а й його батьки, які сумують за онукою, бо також не мали можливості спілкуватися з нею. Незважаючи на те, що позивач працює він готовий весь свій вільний час присвячувати доньці, бо дуже любить її. Позивач неодноразово намагався добровільно і розумно вирішити цю проблему з колишньою дружиною, прохав не ускладнювати ситуацію, бо це негативно впливає на психіку дитини, породжує нові конфлікти не на користь майбутнього і інтересів дитини. Позивач вважає, що такими діями відповідачка завдала йому моральну шкоду, яку він оцінив в 1000 грн. Відповідно до ч.1 ст.159 Сімейного кодексу України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звертатися до суду з позовом про усунення перешкод. В зв”язку з чим позивач звернувся з позовною заявою та просив зобов'язати відповідачку усунути перешкоди у спілкуванні з донькою та участі у її вихованні, визначити такі способи участі позивача у вихованні дитини: систематичне побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання позивача не менш ніж три рази на тиждень, а також з відповідачки на користь позивача моральну шкоду в розмірі 1000 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав частково, просив суд зобов'язати відповідачку усунути перешкоди у спілкуванні з донькою, встановити систематичне побачення, можливість спільного відпочинку та відвідування дитиною місця його місця проживання менш ніж три рази на тиждень, від стягнення моральної шкоди з відповідачки відмовився. Відповідачка позов не визнала, суду пояснила, що позивач не звертався до неї, з проханням надати йому для спілкування дитину. Проти надання дитини для спілкування позивачеві вона не заперечує. Представник заінтересованої особи опікунської ради Токмацької РДА Сінгур Н.В. просила суд позов задовольнити, пояснила, що позивач звертався до опікунської ради з проханням визначити термін спілкування позивача [PERSON]. з його малолітньою донькою Приходько [PERSON] в неділя з 08.00 год. до 18.00 год. за місцем проживання батька, забезпечити позивачеві вчасне повернення дитини до матері у неділю не пізніше 18.00 год, матері [PERSON].- не чинити перешкод для спілкування батька з донькою під час визначеного терміну, рекомендували батькам та родичам утримуватися в присутності дитини від негативних висловлювань на адресу один одного. Однако відповідачка не виконує рішення опікунської ради, між сторонами склалия вкрай негативні відносини. Вислухавши пояснення сторін, представника заінтересованої особи опікунської ради Токмацької РДА Сінгур Н.В., пояснення свідків [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]. та дослідивши матеріали справи, суд визнає доводи позовної заяви такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у шлюбі, який було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, видане 17.04.2008 р. Токмацьким міським відділом РАЦС Головного управління юстиції у Запорізькій області. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], яка народилася [INFO]р., що підтверджується свідоцтвом про її народження, в якому позивач вказаний батьком дитини. Після розірвання шлюбу донька проживає разом з відповідачкою. Згідно рішення Токмацького районного суду від 14.07.2008 р. з позивача стягнуто аліменти на утримання доньки та колишньої дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Ст.141 Сімейного кодексу України передбачає, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. З моменту припинення спільного проживання відповідачка перешкоджала позивачеві у виконанні його батьківських обов'язків по вихованню дитини, порушувала його право на спілкування з донькою. Ч.2 ст.157 Сімейного кодексу України встановлений обов'язок того з батьків, хто проживає окремо від дитину, брати участь у їх вихованні і право на особисте спілкування з нею. Згідно даної статті побачення з дитиною є основною формою особистого спілкування. Праву того з батьків, хто проживає окремо від дитини, відповідає обов'язок того, з ким проживає дитина , не чинити йому перешкод у здійсненні свого права. Окреме проживання одного з батьків не зменшує обсягу його обов'язків та прав щодо дитини. Неправомірна поведінка відповідачки змусила позивача звернутися з заявою до органів опіки та піклування. Представниками опікунської ради було проведено обстеження житлово-побутових умов за місцем проживання позивача, про що було складено акт від 03.06.2008 р. Позивач не має іншої сім'ї, проживає зі своїми батьками, працює механізатором в ТОВ “Богдан Хмельницький”. Згідно Витягу з протоколу №8 засідання опікунської ради Токмацької райдержадміністрації від 06.06.2008 р. визначено термін спілкування позивача з донькою [PERSON] в неділю з 08.00 до 18.00 год. за місцем проживання позивача. Дане рішення опікунської ради відповідачка ігнорує. Жодного разу позивач не мав можливості зустрітися з донькою та взяти її до себе додому. Відповідно до ч.2 ст.158 Сімейного кодексу України особа, яка ухиляється від виконання рішення органів опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Протягом півроку позивач не мав можливості нормально спілкуватися зі своєю дитиною, що завдає йому душевних страждань. Від такої ситуації страждав не лише позивач, а й його батьки, які сумують за онукою, бо також не мали можливості спілкуватися з нею. Незважаючи на те, що позивач працює він готовий весь свій вільний час присвячувати доньці, бо дуже любить її. Позивач неодноразово намагався добровільно і розумно вирішити цю проблему з колишньою дружиною, прохав не ускладнювати ситуацію, бо це негативно впливає на психіку дитини, породжує нові конфлікти не на користь майбутнього і інтересів дитини. В зв”язку з чим позивач звернувся з позовом до суду так як вважає, що такими діями відповідачка завдала йому моральну шкоду, яку він оцінив в 1000 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав частково, просив суд зобов'язати відповідачку усунути перешкоди у спілкуванні з донькою, встановити систематичне побачення, можливість спільного відпочинку та відвідування дитиною місця його місця проживання менш ніж три рази на тиждень, від стягнення моральної шкоди з відповідачки відмовився. Відповідно до ч.1 ст.159 Сімейного кодексу України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звертатися до суду з позовом про усунення перешкод. Свідки [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]. допитані кожен окремо, показали, що [PERSON]. та [PERSON]. були присутні при тому, коли відповідачка не надавала дитину позивачеві для того, щоб він поспілкувався з дитиною. Свідки [PERSON]., [PERSON]. суду пояснили, що вони є сусідами відповідачки, жодного разу не бачили, щоб позивач відвідував дитину. У суду немає підстав ставити під сумнів показання свідків і таких доказів суду не надано. Разом з тим при встановлені кількості та часу побачень позивача з дитиною суд враховує малолітній вік дитини, те що відповідачка годує дитину груддю, що підтверджується довідкою дитячої лікарні Токмацької ЦРБ, а також враховуючи права та законні інтереси матері дитини, суд позовні вимоги задовольняє частково. Та вважає за необхідне встановити позивачеві систематичні побачення з дитиною двічі на місяць, у другу та четверту суботу кожного місяця з 10.00 год. до 17.00 год. за місцем проживання дитини, та надавати йому доньку на час відпустки батька, для оздоровлення та відпочинку, з виїздом до місця оздоровлення та відпочинку. В іншій частині позовних вимог в задоволенні позовних вимог - відмовити.

Outcome: partial