overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-06 00:00:00

26 вересня 2008 року відкрите акціонерне товариство “Енергопостачальна компанія Одесаобленерго” звернулося до Іллічівського міського суду Одеської області із позовом до [PERSON] про стягнення збитків в розмірі 884 грн. 76 коп. (а.с.2-3). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач проживає за адресою: [ADDRESS], є споживачем електричної енергії і знаходиться у договірних відносинах з відкритим акціонерним товариством “Енергопостачальна компанія Одеса-обленерго”. При проведені представниками Іллічівського району електричних мереж чергового обстеження електроустановок побутових споживачів, встановлено, що відповідач, порушив пункти 42, 53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року, а саме самовільно підключився до електромережі, в наслідок чого заподіяв відкритому акціонерному товариству “Енергопостачальна компанія Одеса-обленерго” збитки в розмірі 884 грн. 76 коп. Представник позивача - представник відкритого акціонерного товариства “Енергопостачальна компанія Одесаобленерго” у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просить задовольнити їх, ухваливши заочне рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, незважаючи на те, що про день, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, при цьому до суду не надійшло повідомлення про причини неявки відповідача. Вислухавши представника позивача, що наполягав на задоволенні позову, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач заподіяв відкритому акціонерному товариству “Енергопостачальна компа-нія Одесаобленерго” збитків в розмірі 884 грн. 76 коп., що підтверджується письмовими доказами (а.с.4-12). Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України - “у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи”. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України - “стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати”. Відповідно до ст.79 п.5 ЦПК| України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 51 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-06 00:00:00

30 вересня 2008 року [PERSON] звернувся до Іллічівського міського суд Одеської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с.4). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 04 вересня 2004 року він уклав з відповідачем шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. У них різні погляди на сімейне життя і шлюбні стосунки. Вони втратили взаємну повагу, у зв'язку з чим шлюбні відносини припинені, сумісне господарство не ведеться. Фактично сім'я розпалася і її збереження не можливо. Відповідач не бажає йти до органів РАЦС для оформлення заяви про розірвання шлюбу. За таких обставин він вимушений звернутися до суду із зазначеним позовом. Позивач в судовому засіданні підтримали позов та просять задовольнити його. Відповідач, який належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, з невідомих суду причин, та від неї не надійшло повідомлення про причини неявки. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України - “у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи”. У зв'язку з неявкою відповідача без поважних причин, враховуючи згоду позивачки та її представника на ухвалення заочного рішення, судом ухвалено рішення про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, за наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідно-сини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04 вересня 2004 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області 04 вересня 2004 року, актовий запис №300 (а.с.5). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають але відповідач ухиляється від явки до органів РАЦС з питання оформлення відповідної заяви про розірвання шлюбу. Шлюб у сторін перший. Сім'я розпалася і її збереження не можливо, тому що між сторонами склалися вкрай неприязні стосунки, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. На примирення позивач не згодний. Висновки суду підтверджуються поясненнями позивачки, її представника та матеріалами справи. У відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу супере-чило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що відповідачі мають заборгованість за спожиту теплову енергію та гаряче водопостачання в сумі 4082,45 грн., яку відповідачі добровільно не погашають. А тому позивач просить суд стягнути з відповідачів вказану суму заборгованості в примусовому порядку. В судовому засіданні представник позивача по дорученню підтримала позовні вимоги. Відповідачі в суді позов визнали, суму боргу не оспорюють. Відповідно до п.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. Згідно п.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як вбачається з розрахункового листа абонента, копія якого надана позивачем, відповідачі нерегулярно вносять плату за послуги з опалення та гарячого водопостачання, що надавалися позивачем, в зв”язку з цим у них утворилася заборгованість за вказані послуги в сумі 4082 грн.45 коп. станом по вересень 2008 року включно. Згідно ст.20 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” від 24.06.2004 року споживач зобов”язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.18 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно ст.68 ЖК України наймач зобов”язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Суд вважає за можливе позов задовольнити і стягнути з відповідачів в рівних частинах вказану суму боргу по 2041 грн.23 коп. з кожного, оскільки доданими до позовної заяви доказами підтверджується наявність у відповідачів вказаної вище суми боргу, отже, визнання позову відповідачами не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі рішення Білоцерківської міської ради від 27.03.2008 року за № 671 позивач звільнений від сплати держмита на користь держави, відповідачі звільнені від сплати держмита на підставі ст.4 п.18 Декрету КМ України “Про державне мито”. Згідно ст.ст.81,88 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути з відповідачів на користь позивача оплачені ним витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. згідно платіжного доручення № 3255. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON]., [PERSON], [PERSON] мотивуючи тим, що відповідачі мають заборгованість за спожиту теплову енергію та гаряче водопостачання в сумі 2568,09 грн., яку відповідачі добровільно не погашають. А тому позивач просить суд стягнути з відповідачів вказану суму заборгованості в примусовому порядку. В судовому засіданні представник позивача по дорученню уточнила позовні вимоги і просила суд стягнути вказану суму боргу тільки з [PERSON]. Відповідач в суді позов визнала, суму боргу не оспорює. Відповідно до п.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. Згідно п.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як вбачається з розрахункового листа абонента, копія якого надана позивачем, відповідач нерегулярно і не в повному розмірі вносить плату за послуги з опалення та гарячого водопостачання, що надавалися позивачем, в зв”язку з цим у неї утворилася заборгованість за вказані послуги в сумі 2568 грн.09 коп. за період з серпня 2004 року по вересень 2008 року включно. Згідно ст.20 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” від 24.06.2004 року споживач зобов”язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.18 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно ст.68 ЖК України наймач зобов”язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Суд вважає за можливе позов задовольнити, оскільки доданими до позовної заяви доказами підтверджується наявність у відповідача вказаної вище суми боргу, отже, визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі рішення Білоцерківської міської ради від 27.03.2008 року за № 671 позивач звільнений від сплати держмита на користь держави, відповідач звільнена від сплати держмита на підставі ст.4 п.18 Декрету КМ України “Про державне мито”. Згідно ст.ст.81,88 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача оплачені ним витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. згідно платіжного доручення № 3251. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-06 00:00:00

08.10. 2008 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу в якому зазначає, що 16 грудня 2003 року в Тишківській сільській раді Добровеличківського району Кіровоградської області зареєстрував шлюб з відповідачкою, актовий запис № 28. Від сумісного проживання мають двох дітей [PERSON][INFO]народження та [PERSON][INFO]народження. Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що з 05 липня 2008 року разом не проживають. Причиною розірвання шлюбу постала подружня невірність відповідача. За таких обставин сумісне проживання та поновлення сімейних стосунків неможливе, шлюб носить формальний характер, просить шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов та причину розірвання шлюбу, а саме те, що допустила подружню невірність визнала на розірвання шлюбу згодна. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини: 16 грудня 2003 року в Тишківській сільській раді Добровеличківського району, Кіровоградської області сторони зареєстрували шлюб актовий запис № 28. Від шлюбу мають двох дітей [PERSON][INFO]народження та [PERSON][INFO]народження. Під час перебування в зареєстрованому шлюбі між сторонами почали виникати сварки на побутовому грунті , все це переростало у конфлікти і сторони остаточно припинили спільне проживання з 05 липня 2008 року. Їхній шлюб носить чисто формальний характер. Враховуючи те, що сторони в даний час подружні стосунки не підтримують і підтримувати їх в подальшому намірів не мають, відносини між ними фактично стали не дружелюбними, суд приходить до висновку про те, що сім'ю Бондаренків зберегти немає можливості, тому шлюб слід розірвати. Згідно ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до положення ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-06 00:00:00

Позивачка звернувся до суду, мотивуючи це тим, що після смерті її сестри, з якою вона проживала разом, залишилося спадкове майно у вигляді , Ѕ житлового будинку , сестра позивачки заповіту не вчиняла, інших спадкоємців крім позивачки у неї немає, також позивачка пропустила шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини у зв'язку із скрутним матеріальним становищем, а тому просить продовжити строк для прийняття спадщини та визнати за нею право власності на спадкове майно. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, але подав заяву в якій просить справу розглядати без його участі, з позовом згідний. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року померла рідна сестра позивачки [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді Ѕ житлового будинку [ADDRESS]. Відповідно до ст. 1262 ЦК України позивачка є єдиною спадкоємицею другої черги за законом , але нею пропущено строк для прийняття спадщини, у зв'язку з тим що в неї на той момент було скрутне матеріальне становище, на момент смерті сестри позивачка проживала разом з нею, а тому просить продовжити строк прийняття спадщини та визнати за нею право власності на спадкове майно. Як вбачається з свідоцтва про смерть, виданого виконавчим комітетом Лісниківської сільської ради Києво - Святошинського району, Київської області [PERSON] померла [INFO] року (а.с.5). Згідно з довідкою Ганнівської сільської ради , будинок [ADDRESS], належить [PERSON] і [PERSON]. Згідно зі ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного та враховуючи те, що рідна сестра позивачки на момент смерті була власником 1/2 житлового будинку , позивачка є єдиною спадкоємицею другої черги за законом , пропуск строку прийняття спадщини відбувся через поважні причини, а тому його необхідно продовжити. На підставі ст.1262 ст.1268, ст.1272 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-06 00:00:00

Позивач [PERSON] просить суд розірвати шлюб з відповідачкою, зареєстрований 19.11.1994 р. в Карлівському райвідділі РАЦС Полтавської області , атовий запис [NUMBER] . У позовній заяві позивач посилається на те, що 19.11.1994 р. в Карлівському райвідділі РАЦС Полтавської області було зареєстровано шлюб з відповідачкою. Від шлюбу з відповідачкою є неповнолітня дочка [PERSON] , [INFO] р. народження. Не проживають подружнім і сімейним життям більше року через постійні сварки, суперечки. Сім*я сторін розпалася остаточно, примирення є не можливим. В судовому засіданні відмови від позову не надійшло. Відповідачка не заперечує проти задоволення позову і згодна на розлучення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обгрунтованний і підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам позивача та їх неповнолітньої дитини, то суд на підстав ст. 112 СК України вважає за можливе розірвати шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-06 00:00:00

Позивачка - [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача, [PERSON] на утримання дитини - [PERSON], [INFO] р.н., який на даний час перебуває на утриманні матері в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку відповідача, але не менше розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення ним повноліття. Позов мотивує тим, що шлюб між ними було укладено 29.10.2005 року, відповідач є батьком дитини, однак добровільно не надає коштів на його утримання, хоча працевлаштований та має систематичний заробіток. В судовому засіданні, позивачка - [PERSON] зменшила розмір позовних вимог, просить стягувати аліменти на утримання дочки в розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку, але не менше розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення ним повноліття. Відповідач - [PERSON] в судовому засіданні подав заяву про визнання позову та усно пояснив, що згідний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, враховуючи, що відповідач визнає позов, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного : У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. З матеріалів справи вбачається, що сторони мають сина, який проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою [NUMBER] від 21.04.2008 року, виданою Житлово-експлуатаційною конторою Винниківської міської ради Львівської області. Згідно довідки [NUMBER], виданої Бродківською загальноосвітньою школою 1-2 ступенів від 16.05.2008 року, [PERSON] дійсно працює вчителем трудового навчання у Бродківській загальноосвітній школі 1-2 ступенів. Відповідно до довідки про заробітну плату та інші прибутки [NUMBER] від 06.11.2008 року, виданої централізованою бухгалтерією відділу освіти Миколаївської РДА вбачається, що [PERSON] за серпень-жовтень 2008 року отримав 2290,32 грн. заробітної плати. Відповідач позовні вимоги визнав, вважає, що повинен надавати кошти на утримання свого неповнолітнього сина, в судовому засіданні усно пояснив, що працює вчителем трудового навчання та має стабільний заробіток, інших аліментних зобов'язань немає, на його утриманні будь-які інші особи не перебувають. Враховуючи вищенаведене вважаю, що позовні вимоги є підставні та підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON]про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги наступним: 14.01.2004 року вона розірвала шлюб з відповідачем, реєстрація розірвання якого відбулася у відділі РАЦС Машівського РУЮ, актовий запис № 2. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] ,[INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні. В зв'язку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку. У судове засіданні позивач [PERSON] не з»явилася, але написала заяву про розгляд справи без її участі, в якій підтримала позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про день, час і місце слухання справи йому повідомлялось належним чином, але написав заяву в якій проти задоволення позову він не заперечує. Вислухавши позивача, враховуючи думку відповідача, вивчивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON][INFO] (а.с.3), який проживає разом з матір'ю, що стверджується довідкою Ряськівської сільської ради ( а.с. 6 ). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України - частка заробітку ( доходу ) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Аналізуючи зібрані по справі докази, з врахуванням вимог ст. 182 СК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню зі стягненням з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.4 ч.3 ст. 81 ЦПК України - оплата витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у справах про стягнення аліментів покладається на сторони після розгляду справи. Відповідно ч.3 ст. 88 ЦПК України - якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Таким чином, судовий збір в розмірі 51 гривні та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 7, 50 грн., підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-06 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою посилаючись на те, що його мати [PERSON] [INFO]. не може керувати своїми діями і потребує опіки, а тому просить визнати останню недієздатною. В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав, суду пояснив, що його мати не може керувати своїми діями, а тому потребує опіки і просить визнати останню недієздатною та призначити його опікуном. Від представника заінтересованої особи надійшла заява просять справу розглядати без їх участі, а тому суд розглядає справу без участі останніх. Прокурор просить задовольнити заяву. Заслухавши пояснення заявника, прокурора, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку про те, що дана заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що мати заявника [PERSON][INFO] є інвалідом 1-ї групи з 06.02.2007 року та потребує стороннього догляду. Відповідно до висновку експертизи від 16.09.2008 року[PERSON] не може давати звіт своїм діям та керувати ними, потребує стороннього нагляду, а тому є всі підстави передбачені ст. 39 [INFO] України для визнання останньої недієздатною. Згідно висновку органу опіки та піклування, рішення Коростишівської міськради від 03.07.2008 рок[PERSON] може бути опікуном над хворою матір»ю [PERSON] Відповідно до вимог ст.60 [INFO] України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною та призначає опікуна.

Outcome: approved