Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-01 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про стягнення заборгованості за договорами, посилаючись на те, що 07 вересня 2006 року між акціонерним поштово - пенсійним банком « Аваль», правонаступником якого є ВАТ « Райффайзен Банк Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції « Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту № 014/17-40/1230-36 у розмірі 4 730 строком на 18 місяців по 05.03.2008 року зі сплатою 29 % річних для використання на споживчі цілі. Відповідно до умов договору кредитор надає позичальнику кредит на умовах його забезпечення, цільового використання , строковості, повернення та плати за користування. Позичальник зобов'язався щомісячно до 15 числа кожного місяця здійснювати часткове погашення кредиту та відсотків за фактичне використання кредитних коштів та здійснити остаточне погашення отриманого кредиту до 05.03.2008 року. Впродовж дії кредитного договору відповідачем систематично порушувались умови договору щодо своєчасності погашення кредиту та відсотків за фактичне користування кредитом. До відповідача неодноразово були застосовані заходи попередження, однак він не приймає ніяких дій спрямованих на погашення кредиту. Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договорами у розмірі 6 443,05 гривень та судові витрати. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та день слухання справи був завчасно сповіщені, причину неявки суду не повідомив, тому, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи що відповідає положенням статті 224 ЦПК України В судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі, дав пояснення, щодо обґрунтованості підстав позову аналогічні, викладеним у позові Суд вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши інші докази , приходить до висновку , що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 07 вересня 2006 року між акціонерним поштово - пенсійним банком « Аваль», правонаступником якого є ВАТ « Райффайзен Банк Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції « Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту № 014/17-40/1230-36 у розмірі 4 730 строком на 18 місяців по 05.03.2008 року зі сплатою 29 % річних для використання на споживчі цілі.. На підставі п.3.1. кредитного договору позивач надав відповідачу кредит на умовах його забезпечення, цільового використання , строковості, повернення та плати за користування. Відповідно до п.1.3 кредитного договору сплата кредиту здійснюється щомісячно в розмірі 1/12 від суми отриманого кредиту, погашення відсотків за користування кредитом здійснюється щомісячно. Відповідно до п.5.1. кредитного договору Позичальник зобов'язався щомісячно до 15 числа кожного місяця здійснювати часткове погашення кредиту та відсотків за фактичне використання кредитних коштів та здійснити остаточне погашення отриманого кредиту до 05.03.2008 року. Відповідачем впродовж дії кредитного договору систематично порушувались умови договору щодо своєчасності погашення кредиту та відсотків за фактичне користування кредитом. Відповідно до ч.2 ст.612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Зобов'язання по кредиту відповідач не виконав, регулярного щомісячного погашення частини кредиту та відсотків за користування кредитними коштами не здійснював, внаслідок чого станом на 25.03.2008 року утворилася заборгованість за договором у розмірі 6 443,05 гривень, що складає 4 730 гривень заборгованість за кредитом, несплачені відсотки у розмірі 1 713,05 гривень, що підтверджується розрахунком. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання Відповідно до платіжного доручення № 2459, 2460 року позивач сплатив судовий збір у розмірі 64 грн. 43 копійок на користь держави та витрати на інформаційно - технічне забезпечення в розмірі 30 гривень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved