Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-15 00:00:00

31 січня 2008 року [PERSON]. звернулася до суду з позовом до [PERSON]. про відібрання дитини і повернення її тому з ким вона проживала та стягнення з нього 17 тисяч моральної шкоди Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що відповідач з яким вона розірвала шлюб самочинно без її згоди на те змінив місце проживання їхньої малолітньої дочки [PERSON], та утримує її за місцем проживання своїх батьків по [ADDRESS]. Позивачка та її адвокат в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримали та суду пояснили, що відповідач без згоди матері змінив місце проживання дитини та навчання і на даний час всіляко перешкоджає позивачці в спілкуванні з нею. Окрім того, батьки відповідача де мешкає [PERSON] не дозволяють їй зустрічатися з донькою. Доньку на навчання було переведено без її згоди до школи де працює мати відповідача, яка за місцем своєї роботи має певний авторитет. Адміністрація школи всіляко перешкоджає зустрічам та спілкуванню з донькою за місцем їх мешкання. На її неодноразові звернення до адміністрації школи до Служби у справах дітей належного результату не надали, конфлікт не було вирішено, зустрічатися з донькою вона так і не могла. Служба у справах дітей порадила вирішити справу в суді. В зв'язку з тим, що тривалий час їй не давали можливості спілкуватися з донькою, а крім того негативно впливали на доньку, яка після цього не бажає з нею зустрічатися, вона просить суд повернути доньку додому та стягнути з відповідача моральну шкоду в 17 тисяч гривень. Відповідач позовні вимоги не визнав та суду пояснив, що відповідачка не надавала належної уваги та материнської ласки доньці, не цікавилася її навчанням та нехтувала вихованням дітей. Таке ставлення позивачки до доньки й призвело до того, що донька не побажала після літніх канікул повернутися жити до матері, а залишилася проживати з ним у його батьків. Заперечував відповідач про негативний вплив на доньку по відношенню до матері, крім того пояснив, що й вплинути на [PERSON] щоб вона зустрічалась із матір'ю він також не може. Допитана судом малолітня [PERSON] суду пояснила, що вона не бажає повернутися жити додому тобто за місцем проживання позивачки. Пояснює це тим, що її змалечку виховувала нянька, а мати нею не цікавилася, вона її не поважає та не любить і не бажає з нею проживати. В судовому засіданні представник служби у справах дітей посилався на письмовий висновок з урахуванням результатів обстеження житлових умов за місцем проживання позивачки та за місцем фактичного проживання дівчинки на час розгляду справи, відповідно до яких вони є задовільними. (а.с.125-126). Відповідно до висновку служби у справах дітей в інтересах малолітньої [PERSON] [INFO] року народження вважає, що її необхідно відібрати та повернути за місцем постійного проживання дівчинки. Оскільки служба у справах дітей не можна вважати думку дитини об'єктивною тому, що дівчинка постійно находиться під тиском бабусі й тата. Прокурор заперечував проти задоволення позову, оскільки вважає, що при такій ситуації, яка склалася дитина повинна залишитися там де вона проживає, оскільки це перш за все в інтересах самої ж дитини. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, якій розірвано 16.05.2007 року. (а.с. 37) Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] 29.07.1997 року народження. На підставі рішення суду від 24.12.2007 року за позовом [PERSON]. до [PERSON]. про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей - відмовлено. (а.с. 36). За рішенням суду від 20.07.2007 року [PERSON]. відмовлено в задоволені позову про визначення місця проживання дитини на підставі того, що даний позов заявлено передчасно, так як батьки проживають з дитиною за однією адресою.(а.с. 38). Сторони до розірвання шлюбу проживали однією сім'єю в квартирі за місцем їх реєстрації разом з донькою, що підтверджується довідкою про склад сім'ї (а.с.6), показами сторін та рішень суду. Після розірвання шлюбу на час літніх канікул з кінця травня 2007 року [PERSON] проживала в бабусі, яка теж мешкає в м. Южноукраїнську в 2-х кімнатній квартирі, та яка продовжує там проживати і на час розгляду справи . Відповідач без згоди позивачки перевів доньку на навчання до іншої школи. Адміністрація школи, заборонила позивачці приходити до школи, щоб запобігти порушенню навчального процесу. Судом встановлено, що вихованням дитини займається бабуся, що підтверджується показами самої [PERSON]., відповідача, дитини, показами педагогів. Окрім того мати відповідача працює вчителем в школі куди було переведено малолітню [PERSON] на навчання, яка безпосередньо сприяла переведенню онуки до цієї школи, окрім того використовуючи свої зв'язки та авторитет, перешкоджала позивачці спілкуватися та зустрічатися з дитиною. Приймаючи рішення про перевід доньки до іншої школи відповідач фактично позбавив можливості позивачку спілкуватися з дочкою займатися її вихованням Позивачці було заборонено зустрічатися з донькою за місцем її проживання, що підтверджується показами представника служби у справах дітей та свідка [PERSON]. Із-за невідповідної поведінки батьків на них накладалися адміністративні стягнення, неналежна поведінка батьків вбачається із вироку суду від 07.07.2008 року (а.с. 39,40,41,147). Сторони не поважаючи одне одного, забули про свої батьківські обов'язки, що виховувати дитину вони повинні б були у дусі поваги та любові. Судом встановлено, що [PERSON]., яка безпосередньо займається вихованням [PERSON] тривалий час працює в школі №2 і має вплив на адміністрацію школи та на викладацький склад, учнів які формують погляд [PERSON] на те , що відбувається. Адміністрація школа проявила байдужість та не сприяла врегулюванню відношень, які склалися між матір'ю та донькою. Висновки психолога школи № 2, про те, що позивачка ніколи не встановить контакт з дочкою є передчасними та не мають під собою підгрунття. Окрім того судом встановлено, що відповідач не мешкає за адресою [ADDRESS], що підтверджується висновками служби у справах дітей та показами [PERSON]. а також це вбачається з доповідної записки судового розпорядника (а.с. 92), а тому суд приходить до висновку, що дитина виховується та проживає з бабусею та дідусем. Суд враховує всі обставини справи, висновки служби у справах дітей, думку прокурора, факти як вимоги так і заперечення,та інші фактичні дані, а саме те, що малолітню [PERSON] утримує батько за місцем проживання своєї матері та всіляко за участю свої матері перешкоджає позивачці в спілкуванні з дитиною. Своєю поведінкою відповідач перешкоджає виконувати позивачці її батьківських обов'язків. Посилання відповідача, що позивачка зовсім не піклується про доньку, та не цікавиться її вихованням в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження та спростовуються показами свідків та матеріалами справи. Суд виходить із того, що сім'я - це осередок суспільства і саме вона відкладає відпечаток на розвиток дитини. Саме в сім'ї та школі дитина засвоює властиві суспільству норми поведінки, як слід жити, як поводитися . Служба у справах дітей не надала соціально-психологічну та правової допомоги, школа також не сприяла відновленню відношень між дитиною та матір'ю, а навпаки сприяли її ізоляції. В зв'язку з чим не забезпечили належного рівня виховання дитини, які створилися із - за умови негативного формування дитини як особистості . Сторони не змогли побудувати взаємовідносини між собою та з дитиною і все це призвело до сімейної дезорганізації, що й породило дитячу безоглядність . Суд враховує той факт що [PERSON] тривалий час не проживає з матір'ю не спілкується з нею та перебуває під психічним враженням поведінки дорослих, під впливом тата та бабусі, яка її опікує, як вдома так і в школі. Суд приходить до висновку, що [PERSON] не може орієнтуватися в правильності та розумінні своїх думок, поглядів та вчинків. Таким чином, з урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 163 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними, та вимагати відібрання дитини. Крім того, відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключені обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. В частині стягнення моральної шкоди відмовити, оскільки Законом не передбачено стягнення моральної шкоди за даною категорією справи. На підставі викладеного,

Outcome: partial