Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-10 00:00:00

09.10.2008 року, представник позивача [PERSON] в інтерасах позивача [PERSON]з вищезазначеним позовом звернулась до суду. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що [PERSON] та [PERSON] в шлюбі було збудовано житловий будинок із господарськими спорудами та будівлями, які є предметом позову. [INFO] померла - [PERSON]. Після смерті якої, відкрилась спадщина за законом на Ѕ частки спадкового майна, частиною якого є: житловий будинок із господарськими спорудами та будівлями, які знаходяться [ADDRESS]. Спадкоємцем першої черги за законом після її смерті, був чоловік спадкодавця - [PERSON], який фактично прийняв спадщину, успадкувавши 1/2 частки зазначеного спадкового нерухомого майна. Проте, [PERSON] не оформивши в нотаріальному порядку, своїх спадкових прав, помер [INFO]. Після смерті якого, відкрилась спадщина за заповітом на весь належний йому житловий будинок із господарськими спорудами, які знаходяться [ADDRESS]. За життя спадкодавець, розпорядившись своїм майном, склав та посвідчив заповіт, яким заповів все своє майно [PERSON]. Він, як спадкоємець за заповітом, в межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини звернувся в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, чим прийняв її. Проте в нотаріальному порядку не може отримати свідоцтво про право на спадщину, в зв'язку з відсутністю первинної реєстрації спадкодавцем права власності на спадкове майно та відсутністю правовстановлюючих документів на нього, просив визнати за ним в судовому порядку право власності на спадкові об'єкти нерухомого майна в порядку спадкування за заповітом. В попередньому судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав зазначених в заяві, допитана в якості свідка показала, що інших спадкоємців за заповітом та спадкоємців обов'язкової частки після смерті спадкодавця, які б прийняли спадщину, немає. Представник відповідача позов визнав, просив його задовольнити. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що [ADDRESS] знаходиться житловий будинок /А-1/ з верандою /а/ та сарай /Б-1/, які належали, згідно з ст. 112 ЦК України в редакції 1963 року та ч. 1 ст. 22 КЗпШС на праві спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про одруження /ар.сп. 5/, довідкою виконкому Пульмівської сільської ради /ар.сп. 24/, копією будинкової книги /ар.сп. 11-21/, право власності на які, останні за життя не оформили. [PERSON] померла [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про її смерть /ар.сп. 23/. Відповідно до ст. 525 ЦК України, в редакції 1963 року, передбачено, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 524 ЦК України в редакції 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Заповіт спадкодавцем не складався та не посвідчувався, що підтверджується довідкою Пульмівської сільської ради /ар.сп. 24/ а отже, спадкування після смерті спадкодавця здійснюватиметься за законом. Відповідно до ст.529 ЦК України, 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти померлого, другий пережилий подружжя та батьки. Вважаючи, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено законом чи домовленістю між співвласниками чи рішенням суду. Тому, виходячи з вищевикладеного, частки співвласників [PERSON] та [PERSON] в вищезазначеному нерухомому майні є рівними і відповідно, кожному з них належало по 1/2 частці. Після смерті одного із співвласників, а саме [PERSON] відкрилась спадщина на належну їй 1/2 частку. А так, як єдиним спадкоємцем за законом був її чоловік, який прийняв спадщину, йому, належатиме в порядку спадкування після смерті спадкодавця ще + 1/2 частка в даному майні, а отже, весь житловий будинок із господарськими спорудами та будівлями вцілому. Однак, [PERSON] помер [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про його смерть /ар.сп. 25/ не оформивши за життя право власності на спадковий житловий будинок із господарськими спорудами та будівлями. Відповідно до ч. 1,2 ст. 1220 ЦК України, після його смерті відкрилась спадщина. Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Оскільки, спадкодавець за життя розпорядившись своїм майном, склав та посвідчив заповіт від 22.07.2003 року зареєстрований Пульмівською сільською радою, яким заповів належний житловий будинок та господарські споруди, що знаходяться [ADDRESS], [PERSON] /ар.сп. 43/, тому спадкування здійснюватиметься за заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно днем відкриття спадщини є день смерті спадкодавця - [INFO]. Для оформлення спадщини необхідно щоб спадкоємець її прийняв на протязі шести місяців з дня її відкриття. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. З копії матеріалів спадкової справи виданої Шацькою державною нотаріальною конторою, вбачається, що позивач, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 1269 ЦК України, у встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, звернувся в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] /ар.сп. 40-44/, що свідчить про прийняття ним спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до п.11 ст.346 ЦК України, спадкодавець втратив право власності на майно, коли помер. Позивач вправі звернутися до суду з позовом у відповідності до ст. 392 ЦК України, так як відсутні документи про державну реєстрацію на нерухоме майно. Відповідно до ст.. 328 ЦК України, позивач має право набути право власності на об'єкти нерухомого майна в порядку спадкування. З копії технічного паспорта на дані об'єкти спадкового майна /ар.сп. 26-32/ самовільного будівництва не виявлено. Відповідно до п.18 ч.1 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993 року за №7-93 «Про державне мито», від сплати державного мита звільняються інваліди І та ІІ груп. Оскільки [PERSON] є інвалідом ІІ групи, що вбачається з пенсійного посвідчення [NUMBER] /ар.сп. 33/, його слід звільнити від сплати державного мита. Отже, на підставі вищевикладеного та за наявності достатніх підстав, суд доходить висновку, що за [PERSON] слід визнати право власності на весь житловий будинок /А-1/ з верандою / а / та сарай /Б-1/, які знаходяться [ADDRESS]. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved