Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ВАТ «Могилів-Подільське АТП 10508» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, мотивуючи тим, що він працював на підприємстві відповідача на посаді головного інженера на підставі трудового договору, укладеного на невизначений строк. 4 квітня 2008 року його було звільнено з роботи на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України в зв'язку з скороченням чисельності штату. Позивач вважає своє звільнення незаконним, оскільки як учасник бойових дій має переважне право на залишення на роботі при скороченні чисельності чи штату працівників, просить поновити його на роботі та стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та витрати на надання юридичної допомоги. В судовому засіданні позивач підтримав свій позов в повному обсязі, суду пояснив, що він є учасником бойових дій, тому на нього поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яким йому надається переважне право на залишення на роботі при скороченні чисельності чи штату працівників. Позивач вважає, що при його звільненні відповідачем порушено вимоги вказаного закону, тому просить суд поновити його на посаді головного інженера ВАТ «Могилів-Подільське АТП 10508» та стягнути на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 4.04.2008 р. по 5.05.2008 р. і витрати на надання юридичної допомоги, а всього в сумі 807,48 грн. Представники відповідача - ВАТ «Могилів-Подільське АТП 10508» - Довгань М.О. та адвокат [PERSON] позов не визнали, суду пояснили, що 24.11.2007 р. відбулись загальні збори трудового колективу, на яких одноголосно було вирішено скоротити посаду головного інженера, яку займав [PERSON], про що 24.12.2007 року його було персонально попереджено та запропоновано посаду прибиральника, від якої він категорично відмовився. 04.04.2008 року наказом по підприємству № 4-К позивача було звільнено з роботи на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України в зв'язку з скороченням посади головного інженера та його відмовою від іншої запропонованої роботи на підприємстві. [PERSON] в той же день отримав трудову книжку і з ним було проведено всі розрахунки. Посилання позивача на його переважне право залишення на посаді головного інженера відповідачі вважають безпідставним, оскільки інших працівників, які б займали посаду головного інженера та виконували таку ж роботу на підприємстві немає. На думку представників відповідача, звільнення [PERSON] з роботи проведено відповідно до чинного законодавства, тому просять відмовити позивачу в задоволенні позову. Свідок [PERSON] суду показала, що при звільненні [PERSON] з посади головного інженера йому було запропоновано посаду прибиральника з окладом 515 грн., яка на той час була вакантна, від якої він відмовився, про що було складено акт. При цьому були присутні: вона особисто, бухгалтер, начальник відділу кадрів та директор підприємства. Суд, вислухавши пояснення позивача, представників відповідача, покази свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Позивача було звільнено наказом № 4-К від 04.04.2008 року згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП України, у зв'язку з скороченням штату (а.с.3). Як вбачається з протоколу № 1 загальних зборів трудового колективу ВАТ «Могилів-Подільське АТП 10508» від 24.11.2007 року трудовим колективом одноголосно вирішено скоротити посаду головного інженера (а.с.22), про що директором ВАТ «Могилів-Подільське АТП 10508» 24.11.2007 р. видано наказ № 40 (а.с.20). Профспілкова організація на підприємстві відсутня, що підтверджується довідкою № 201 від 26.06.2008 року (а.с. 66), тому відповідно до ч.1 ст.43-1 КЗпП України в такому випадку розірвання трудового договору з ініціативи власника допускається без попередньої згоди виборного органу первинної профспілкової організації. Згідно з наказом № 24-К від 24.12.2007 року [PERSON] було попереджено про наступне вивільнення його з роботи у зв'язку із скороченням його посади та запропоновано йому посаду прибиральника (а.с.21), від якої він в категоричній формі відмовився, про що 04.04.2008 р. комісією ВАТ «Могилів-Подільське АТП 10508» складено акт (а.с.18). Про заплановане звільнення позивача 24.12.2007 року за вих. №283 підприємством подано відповідний звіт Могилів-Подільському МРЦЗН (а.с.19). Тим самим відповідачем виконані вимоги ст. 49-2 КЗпП України. Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] позивач являється учасником бойових дій (а.с.6) та згідно з п. 13 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має переважне право на залишення на роботі при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці. Проте, з штатних розкладів підприємства вбачається, що на підприємстві відповідача була лише одна посада головного інженера, тому у зв'язку з її скороченням переважне право позивача на залишення на роботі перед іншими особами, що займають таку ж посаду, що передбачено законом, здійснено бути не може (а.с. 62, 63, 64, 65). Таким чином, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що наказ № 4-К від 04.04.2008 року про звільнення позивача з займаної посади було прийнято відповідно до діючого законодавства, а тому підстав для задоволення його позову немає. На підставі ст.ст. 40, 492, 232, 233, 235 КЗпП України,

Outcome: dismissed