Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області , [PERSON] про визнання дій секретаря Засульської сільської ради неправомірними, визнання заповіту та свідоцтва про право на спадщину за заповітом недійсними . У позову вказано, що його батьки проживали в житловому будинку 1915року забудови в [ADDRESS] Лубенського району . З 1980 року батько з сім'єю не проживав так як за станом здоров'я постійно перебував на лікуванні в Таранденцівській лікарні з діагнозом туберкульоз де і помер [INFO]року. На місці розташування старого будинку в [ADDRESS] Лубенського району на підставі рішення виконкому Засульської сільської ради від 16.05.1979р. вся їх сім'я стала будувати новий будинок, який не зданий в експлуатацію по теперішній час . При житті батьки позивача згідно договорів дарування від 13.06.1986р.подарували [PERSON] та його рідному брату по &frac12; частині нового будинку кожному, які були зареєстровані у Засульській сільській раді. 17.02.1982 року батько позивача склав заповіт на ім'я [PERSON] на все належне йому майно . [INFO]р. батько позивача [PERSON] помер після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді старого будинку. 04.04.1991р. [PERSON] було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Позивач вважає, що секретар Засульської сільської ради , знаючи про те що старий будинок буде зноситись, незаконно прийняла та оформила заповіт його батька на ім'я [PERSON], а нотаріус [PERSON] незаконно видала їй на це свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Позивач прохає суд визнати дії секретаря Засульської сільської ради щодо прийняття, реєстрації заповіту від 17.02.1982р. неправомірними, визнати заповіт від 17.02.1982р на ім'я [PERSON] недійсним, визнати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім'я [PERSON] від 04.04.1991р недійсним. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, мотивуючи тим, що секретар Засульської сільської ради неправомірно зареєструвала та прийняла заповіт від його батька [PERSON] на ім'я [PERSON] так як повинна була вийти на місце та впевнитись у тому , що заповіт складено на старий будинок, який підлягав знесенню. Державний нотаріус [PERSON] також видала свідоцтво про право на спадщину за заповітом [PERSON] неправомірно так як не виїжджала на місце і не впевнилась, що свідоцтво видається на старий будинок , який підлягав зносу, всі документи у спадковій справі підроблені. Батько не міг скласти заповіт на старий будинок. Представник відповідача Засульської сільської ради позов не визнав, вважаючи позовні вимоги безпідставними, прийняття заповіту сільської радою проведено згідно вимог Закону. Свідоцтво на право власності на спадщину за заповітом [PERSON] видавалось на старий будинок, оскільки цей будинок належав йому як єдиному власнику, новий будинок по теперішній час не прийнятий в експлуатацію , не зареєстрований в КП Лубенське МБТІ. Відповідач [PERSON] позов не визнала так як в її обов”язки не входить проведення перевірки об”єктів нерухомості на час видачі свідоцтва про право власності на спадщину, всі необхідні документи [PERSON] на видачу цього свідоцтва їй представляла, як нотаріусу. При оформленні свідоцтва про право на спадщину за заповітом нею, як державним нотаріусом дотримані всі вимоги Закону , а тому підстав для визнання свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом від 04.04.1991р. немає. На час видачі свідоцтва єдиним власником будинку був батько позивача [PERSON] Дії секретаря Засульської сільської ради при оформленні, прийнятті заповіту від 17.02.1982р. відповідають вимогам Закону. Дослідивши обставини, докази , заслухавши учасників судового засідання суд вважає , що в задоволенні позову слід відмовити. Встановлено, що у позивача були батьки: батько- [PERSON] мати - [PERSON], які проживали в житловому будинку 1915р. побудови по вул. [ADDRESS] Лубенського району Полтавської області, який вони між собою поділили в рівних частках. 17.02.1982р. батько склав заповіт на все своє майно на ім.”я [PERSON] (племінниці), зареєструвавши його у Засульській сільській раді. На підставі рішення Лубенської районної ради від 16.05.1979року матері позивача [PERSON] дозволено побудувати на земельній ділянці по вул. [ADDRESS] новий будинок на протязі 1979 -1981років про що видано свідоцтво (а.с.т1 30) в зв”язку з чим у 1979р. розпочалось це будівництво. Мати позивача добровільно вибуває з цього будинку на інше місце проживання , закриває свій особистий рахунок по будинку , що підтверджується записами у по господарській книги за період 1986 -1989роки. 13.06.1986р. батько позивача подарував &frac12; частину [PERSON] &frac12; частину нового будинку, а мати [PERSON] подарувала &frac12; частину нового будинку [PERSON] - брату позивача, що підтверджується копіями договорів дарування (а.с.12-14т.1). Даний договір позивач та його брат підписали, вселившись у цей будинок, який мав два окремі входи, будувався на дві сім'ї, що підтвердив у судовому засіданні позивач. Батько позивача залишився проживати у старому будинку, а мати мала інше місце проживання с. Засулля, її особовий рахунок по старому будинку згідно її заяви закритий, що підтверджується записами по господарських книг, поясненням представника відповідача. В період 13.07.1989р по [INFO]р батько позивача [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у Таранденцівському протитуберкульозному санаторію, що підтверджується довідкою . [INFO]р. батько позивача [PERSON] помер, після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку 1915р. побудови по вул. [ADDRESS], який залишається рахуватися за [PERSON] (батьком позивача) по теперішній час, що підтверджується довідкою Засульської сільської ради (Т1 а.с.34-35). 04.04.1991р. на підставі заповіту державний нотаріус [PERSON] видала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім'я [PERSON], що підтверджується його копією про що знав позивач. На час видачі свідоцтва на право на спадщину єдиним власником будинку був батько позивача [PERSON] Позивач ставить питання про визнання недійсними заповіту від 17.02.1982р та свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого на ім.”я [PERSON] , мотивуючи тим, що секретар Засульської сільської ради не мав право приймати цей заповіт від його батька, а нотаріус видавати це свідоцтво, не впевнившись у наявності спадщини (нерухомого майна) на яку складався заповіт, що батько позивача [PERSON] не міг скласти заповіт на старий будинок, що всі документи на оформлення свідоцтва про право на спадщину за заповітом є підробленими, будинок підлягав зносу. Разом з тим позивач вважає дії секретаря Засульської сільської ради при прийнятті заповіту неправомірними з чим суд не погоджується, виходячи з наступного. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таких доказів позивач суду не надав і його ствердження спростовуються добутими доказами у судовому засіданні. Свідок [PERSON] пояснила, що вона постійно доглядала свого дядька [PERSON], який на її ім'я склав заповіт на старий будинок по вул. [ADDRESS], в якому він проживав про що знав позивач. Заповіт в установленому законом порядку був прийнятий та зареєстрований у Засульській сільській раді. Сумнів щодо його складання, що заповіт складався на старий будинок ні в кого не було. Всі документи , які вона надавала нотаріусу при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом 04.04.1991р. вказували на старий будинок. Новий будинок в якому проживає позивач не зареєстрований по теперішній час у Лубенському МБТІ. Згідно наданих суду копій документів спадкової справи Полтавським обласним державним нотаріальним архівом вбачається, що всі документи необхідні для оформлення спадщини без підробок, підписані відповідальними за них особами, зареєстровані в установленому законом порядку, оплачені всі суми по їх реєстрації, оформленню. У відповідністю з довідкою Засульської сільської ради за квітень 1991р. вказується , що за [PERSON] рахується житловий будинок глинобитний, вкритий очеретом житловою площею 30м.страховою оцінкою 1498крб. Ремонтні роботи проведені в листопаді 1990р. [PERSON] Дана довідка підтверджує, що заповіт складався [PERSON] на старий будинок. Заповіт складався батьком позивача на майно, що буде йому належати на день смерті без посилання на конкретний будинок. На час оформлення свідоцтва про право на спадщину за заповітом нотаріус прийняв документи за якими підтверджувалось право власності на житловий будинок за [PERSON], чого вимагає Закон. Разом з тим суд взяв до уваги те, що чинним Законодавством (Інструкцією про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, ЗУ Про нотаріат”) не передбачена перевірка секретарем сільської ради на яке майно складається заповіт та державним нотаріусом при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом , факту підробки документів на підставі яких видавалось свідоцтво на спадщину 04.04.1991р суд не встановив, доказів на це позивач суду не надав. Виходячи з вищенаведеного суд вважає, що дії секретаря Засульської сільської ради щодо прийняття заповіту від [PERSON] є правомірними, як і дії нотаріуса [PERSON] При розгляді даної справи суд взяв до уваги рішення Лубенського міськрайонного суду від 20.12.2004р. за яким відмовлено [PERSON] в задоволенні його позовних вимог щодо визнання рішення Засульської сільської ради щодо надання свідоцтва про право на спадщину від 04.04.1991р. на ім'я [PERSON], визнання дій [PERSON] щодо привласнення чужого нерухомого майна неправомірними. Дане рішення є чинним. Судом також встановлено, що домоволодіння по вул. [ADDRESS] не здано в експлуатацію, власність на нього не зареєстрована, що підтверджується довідкою КП Лубенське МБТІ, поясненням самого позивача. Враховуючи вищенаведене, відсутність доказів на підтвердження вимог позивача суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed