Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просить стягнути з нього на свою користь 4891 гривню матеріальної шкоди, 10000 гривень шкоди моральної, а також витрати на висновок спеціаліста 500 гривень, юридичну допомогу в сумі 150 гривень, витрати на оплату судового збору в сумі 51 гривні, витрати на поїздки в Миколаїв в сумі 172 гривні 20 копійок, а разом 15767 гривень 20 копійок. Мотивує свої вимоги тим, що 8 червня 2005 року з вини водія відповідача сталась дорожньо-транспортна пригода в наслідок якої було пошкоджено належний йому автомобіль “ШЕВРОЛЕТ АВЕО” реєстраційний номер [NUMBER]. Сума збитків від ДТП складає ціну позову. В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги. Пояснив, що 8 червня 2005 року, водій відповідача [PERSON], на машині УАЗ-3303 реєстраційний номер [NUMBER], що належить ЗАТ “Південбудтранс” скоїв дорожньо-транспортну пригоду і пошкодив його автомобіль. Заподіяну цим шкоду він оцінює в 4891 гривню. Пошкодження автомобіля стало причиною моральних страждань. Свої моральні страждання оцінює в 10000 гривень. Крім того просить стягнути витрати пов'язані з розглядом справи. Відповідач позовні вимоги не визнав. Пояснив, що дійсно 8 червня 2005 року водій ЗАТ «Південбудтранс” [PERSON] скоїв ДТП, внаслідок якого було пошкоджено автомобіль позивача. Вважає, що автомобіль ЗАТ “Південбудтранс”, на якому було скоєно ДТП, був в користуванні третьої особи, тому відповідальність за наслідки ДТП повинен нести [PERSON]. Позивач не представив відповідачу пошкоджені деталі, купляв матеріали у підозрілих осіб. Крім того з висновків експерта вбачається, що автомобіль позивача був ще в одній ДТП. Позивач не представив автомобіль експерту для проведення експертизи лакофарбового покриття. Тому просить відмовити позивачу в позові. Третя особа [PERSON] позов визнав частково. Пояснив, що дійсно 8 червня 2005 року з його вини, в наслідок ДТП було пошкоджено автомобіль позивача. Згоден з поясненнями відповідача, щодо обставин заподіяння шкоди. Але вважає, що сума відшкодування має бути меншою. Вислухавши сторони, третю особу, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Сторони не заперечують проти того, що 8 червня 2005 року з вини водія [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода, в наслідок якої було пошкоджено автомобіль позивача. Постановою судді Южноукраїнського міського суду від 5 липня 2005 року [PERSON] було визнано винним в дорожньо-транспортній пригоді, що мала місце 8 червня 2005 року, і в наслідок якої було пошкоджено автомобіль позивача. [PERSON] 8.06.2005 року скоїв ДТП керуючи автомобілем УАЗ-3303 реєстраційний номер [NUMBER], що належить ЗАТ “Південбудтранс”. Відповідач вважає, що відповідальність за ДТП повинен нести [PERSON], в зв'язку з тим, що він використовував автомобіль для перевозки особистих речей. Проте с такою позицією відповідача погодитись не можна. З матеріалів справи видно, що 8 червня 2005 року між громадянином [PERSON] та ЗАТ “Південбудтранс” була укладена угода про надання послуг з перевезення. Про це свідчить заява [PERSON], квитанція про оплату ним автомобільних послуг (а.с.23,24). Згідно до путьового листа виконавцем цієї угоди з боку ЗАТ “Південбудтранс” був сам [PERSON] (а.с.25). Таким чином в суді з'ясовано, що громадянин [PERSON] замовив в ЗАТ “Південбудтранс” автомобіль, а водій ЗАТ “Південбудтранс” [PERSON] виконував замовлення на автомобілі відповідача, та скоїв ДТП. Позивач оцінив суму матеріальних збитків в 4891 гривню. Позивач представив в суд копії наряд-замовлень на виконання робіт по заміні бампера автомобіля та його фарбування на указану суму. Згідно до матеріалів експертизи, нарядів-замовлень на виконання робіт пошкоджений бампер підлягав заміні, тому вимога відповідача про його повернення задоволенню не підлягає. Крім того, після ДТП пройшло більше півтора року, відповідач мав нагоду вирішити питання про заміну бампера в добровільному порядку, але цю нагоду не використав. Таким чином матеріальна шкода заподіяна майну позивача неправомірними діями відповідача складає 4891 гривню. Згідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Враховуючи обставини заподіяння шкоди, матеріали справи, суд визначає моральну шкоду заподіяну позивачу в 5000 гривень. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача належить також, підтверджені документально, 150 гривень витрат на правову допомогу адвоката, 500 гривень витрачені на висновок для визначення розміру матеріальної шкоди, а також 51 гривня сплаченого судового збору. Таким чином витрати позивача пов'язані з розглядом справи складають 701 гривню. Стягненню з відповідача на користь позивача належить 4891 гривня матеріальної шкоди, 5000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди і 701 гривня судових витрат, всього 10592 гривні. Не підлягають задоволенню вимоги позивача про відшкодуванню витрат на проїзд в Первомайськ та Миколаїв, в зв'язку з їх необґрунтованістю. Суд критично ставиться до заяви представника відповідача про необхідність в повному обсязі відмовити позивачу в позові на підставі висновків судової автотоварознавської експертизи № 1175 від 30 серпня 2007 року. Як пояснив представник відповідача автомобіль позивача був учасником ще однієї дорожньо-транспортної пригоди. Згідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Висновки судової автотоварознавської експертизи № 1175 від 30 серпня 2007 року підтверджують, що автомобіль позивача був пошкоджений в результаті ДТП, та на автомобілі проводились відновлювані роботи, але не стверджують, що автомобіль було пошкоджено внаслідок ще одної ДТП (а.с.146-155). Відповідач не надав доказів пошкодження автомобіля позивача після ДТП яка мала місце 8 червня 2005 року. Між позивачем та представником відповідача мала місце усна домовленість про транспортування автомобіля позивача на експертизу в м. Одесу. Але відповідач не виконав умов домовленості. Тому суд вважає, що ухвала про проведення експертизи не була виконана з вини відповідача. Згідно до ст. 81 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь бюджету м. Южноукраїнська полягає 30 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: partial