overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-06 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20 листопада 1993 року, мають спільну неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO] Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу в якому вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, так як відповідач зловживає алкогольними напоями в зв'язку з чим в сім'ї виникали сварки, що негативно впливає на виховання неповнолітньої дитини. З травня 2008 року шлюбні стосунки між ними припинені, вони проживають окремо та не ведуть спільне господарство. Оскільки збереження сім'ї суперечить її інтересам та інтересам неповнолітньої дитини просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Враховуюче викладене, зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно положень до ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] необхідно задовольнити та розірвати шлюб укладений з відповідачем, оскільки сім'я існує лише формально, сторони припинили шлюбні відносини з травня 2008 року, спільно не проживають і не ведуть спільне господарство, і збереження сім'ї суперечило б інтересам сторін та інтересам неповнолітньої дитини. Доньку [PERSON] необхідно залишити проживати з матір'ю- [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-06 00:00:00

[PERSON]., 10.12.2007 року звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з відповідачів на її користь 2800 грн., у відшкодування заподіяної матеріальної шкоди та 2500 грн. у відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що відповідачі в травні 2006 року, розбили хрест та бетонну плиту на могилі її чоловіка [PERSON]., на цвинтарі в с.Веренчанка, Заставнівського р-ну, Чернівецької області і в добровільному порядку не бажають відшкодувати збитки. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Пояснила, що діями братів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] їй крім матеріальної шкоди причинена ще й моральна шкода, що виразилась в переживаннях та стражданнях в зв'язку з наругою над могилою її чоловіка. а також впертим небажанням відповідачів виконувати, як її прохання по відновленню хреста та бетонної плити, так і рішення сесії Веренчанської сільської ради по цьому питанню, що призвело до дворічного її митарства в зв'язку з розслідуванням кримінальної справи по даному факту. Дані обставини призвели до погіршення її здоров”я. Представник відповідача, та відповідачі в судовому засіданні позов не визнали, вказали що демонтували хрест та розбили частину надмогильного фундаменту з дозволу [PERSON]., для облаштування могили своєї матері, яку похоронили в притул до фундаменту могили Остафійчук Г.Г., фундамент якої виходить за межі ряду поховань. Хрест не розбили, а демонтували не пошкодивши його. Розбили лиш частину фундаменту під хрест. Не відшкодували збитків, так як сподіваються, що [PERSON]. погодиться на перенесення фундаменту під хрест на могилі [PERSON]. на 40 см., які необхідні для облаштування могили їхньої матері, так як даний фундамент більший від могильних споруд даного ряду і виходить за межі ряду. Заслухавши сторони, та дослідивши матеріали справи суд встановив, що відповідачі демонтували надмогильний хрест та розбили частину фундаменту не маючи на те законних підстав, що підтверджується рішенням 2-ї сесії 25 скликання Веренчанської сільської ради, Заставнівського р-ну, Чернівецької області та актом комісії на чолі з начальником відділу земельних ресурсів у Заставнівському районі, Чернівецької області. Позов [PERSON]. підлягає до задоволення частково, так як сума матеріальної та моральної шкоди завищена. Як видно із фото таблиць кримінальної справи надмогильний хрест не був пошкоджений, а демонтований. Фундамент під хрестом був частково пошкоджений, і для його відновлення не потребувало зазначених позивачкою затрат. В частині моральної шкоди то суд оцінює її в 1000 гривень. На підставі наведеного, та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-06 00:00:00

[PERSON]. 12.05.2008 року звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу зареєстрованого між нею та відповідачем 20 листопада 2003 року виконкомом Кадубовецької сільської ради, Заставнівського р-ну, Чернівецької області за актовим записом № 24 . Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який в даний час проживає біля позивачки. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з відповідачем не проживають сім'єю з червня 2007 року, так як з відповідачем не можуть знайти порозуміння, матеріально сім”ю не утримує. Вважає, що їхній шлюб носить формальний характер, тому просить його розірвати. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, обґрунтувала його вищенаведеним. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, просив суд шлюб між ним та позивачкою розірвати. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтею 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Обставин, які б унеможливлювали пред'явлення позову судом не встановлено. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного, а саме, що позов доведений і обґрунтований, а тому підлягає задоволенню. Сім”я сторін не існує, їхній шлюб носить формальний характер

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-06 00:00:00

[PERSON] 14.05.2008 року звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу зареєстрованого між нею та відповідачем 07 травня 2006 року відділом РАЦС Заставнівського районного управління юстиції, Чернівецької області за актовим записом № 33 . Від шлюбу мають сина [PERSON],[INFO] яка в даний час проживає біля позивачки. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з відповідачем не проживають сім'єю більше року. В даний час відповідач проживає з іншою жінкою. Вважає, що їхній шлюб носить формальний характер, тому просить його розірвати. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, обґрунтувала його вищенаведеним. Відповідач в судовому засідання не з”явився, подав суду заяву про визнання позову та проханням розглянути справу в його відсутності. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтею 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Обставин, які б унеможливлювали пред'явлення позову судом не встановлено. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного, а саме, що позов доведений і обґрунтований, а тому підлягає задоволенню. Сім”я сторін не існує, їхній шлюб носить формальний характер

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-06 00:00:00

КС «Інвест-Капітал» звернулась в суд з позовом до [PERSON]., [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору, посилаючись на те, що, згідно укладеного між КС «Інвест-Капітал» та [PERSON]. кредитного договору № 224-К від 3 жовтня 2007 року, останній отримав споживчий кредит в сумі 5050 гривень під 4% в місяць строком на 12 місяців. його поручителем виступила [PERSON] Станом на 12 червня 2008 року заборгованість [PERSON]. перед КС «Інвест-Капітал» становить 5986,31 гривні, втому числі заборгованість по кредиту 3660,98 гривні, відсотки в сумі 2325,33 гривні, що є порушенням умов договору кредиту від 3 жовтня 2007 року. На неодноразові попередження КС «Інвест-Капітал» відповідачі не реагують, в добровільному порядку борг не погашають, внаслідок чого стало необхідним звернення з даним позовом в суд. Відповідно ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. В судовому засіданні представники позивача - КС «Інвест-Капітал» - [PERSON]. та [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили суд їх задоволити - стягнути з відповідачів на користь КС «Інвест-Капітал» заборгованість по кредитному договору в сумі 5986,31 гривні, а також судові витрати в сумі 89,86 гривні. Відповідачі [PERSON]., [PERSON] на неодноразові виклики в судові засідання не з'являлись, причини своєї неявки суду не повідомляли, а тому зі згоди представників позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що дійсно між [PERSON]. та КС «Інвест-Капітал» було укладено кредитний договір № 224-К від 3 жовтня 2007 року, поручителем якого була [PERSON]. Станом на 12 червня 2008 року заборгованість [PERSON]. перед КС «Інвест-Капітал» становить 5986,31 гривні, в чому числі: заборгованість по кредиту 3660,98 гривні, відсотки в сумі 2325,33 гривні. Вислухавши пояснення представників позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-06 00:00:00

КС «Інвест-Капітал» звернулась в суд з позовом до [PERSON]., [PERSON]про стягнення заборгованості по кредитному договору, посилаючись на те, що, згідно укладеного між КС «Інвест-Капітал» та [PERSON]. кредитного договору № 173-К від 19 липня 2007 року, останній отримав споживчий кредит в сумі 2110 гривень під 4% в місяць строком на 12 місяців. Його поручителем виступив [PERSON] Станом на 12 червня 2008 року заборгованість [PERSON]. перед КС «Інвест-Капітал» становить 2400,11 гривні, втому числі заборгованість по кредиту 1433,21 гривні, відсотки в сумі 966,90 гривні, що є порушенням умов договору кредиту від 19 липня 2007 року. На неодноразові попередження КС «Інвест-Капітал» відповідачі не реагують, в добровільному порядку борг не погашають, внаслідок чого стало необхідним звернення з даним позовом в суд. Відповідно ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. В судовому засіданні представники позивача - КС «Інвест-Капітал» [PERSON] та [PERSON]. позовні вимоги підтримали та просили суд їх задоволити - стягнути з відповідачів на користь КС «Інвест-Капітал» заборгованість по кредитному договору в сумі 2400,11 гривні, а також судові витрати в сумі 81 гривня. Відповідачі [PERSON]., [PERSON] на неодноразові виклики в судові засідання не з'являлись, причини своєї неявки суду не повідомляли, а тому зі згоди представників позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що дійсно між [PERSON]. та КС «Інвест-Капітал» було укладено кредитний договір № 173-К від 19 липня 2007 року, поручителем якого був [PERSON]. Станом на 12 червня 2008 року заборгованість [PERSON]. перед КС «Інвест-Капітал» становить 2400,11 гривні, втому числі заборгованість по кредиту 1433,21 гривні, відсотки в сумі 966,90 гривні. Вислухавши пояснення представників позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON]. [PERSON] свої позовні вимоги в попередньому судовому засіданні підтримала повністю і суду пояснила, що 10.09.2005 р. відділ РАЦСу Тетіївського районного управління юстиції Київської області зареєстрував шлюб між позивачкою [PERSON]. та [PERSON] про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №76. Після реєстрації шлюбу прізвище позивачки [PERSON]. Від спільного проживання [INFO]. народився син [PERSON], батьком якого є [PERSON] і він записаний в свідоцтві про народження дитини як батько. Позивачка з сином проживає окремо від позивача більше року, спільного господарства сторони не ведуть, шлюбно-сімейних відносин не підтримують. Дитина в подальшому проживатиме з позивачкою. Відповідач відмовляється добровільно розірвати шлюб в органах РАЦСу, тому [PERSON] просить суд шлюб розірвати, витрати пов'язані з розірванням шлюбу покласти на відповідача. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав та пояснив, що не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного. 10.09.2005 року відділ РАЦСу Тетіївського районного управління юстиції Київської області зареєстрував шлюб між позивачкою [PERSON]. та [PERSON] про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №76, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER], виданим відділом РАЦСу Тетіївського районного управління юстиції Київської області. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданого відділом РАЦС Оратівського РУЮ, [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин суд вважає, що подальше збереження шлюбу між позивачем та відповідачем є неможливим та суперечить інтересам позивачки та її малолітньої дитини, що відповідно до ст.112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Спору про місце проживання неповнолітнього сина [PERSON], та його утримання між сторонами не виникає. Відповідно до ст 110 СК України позов про розірвання шлюбу було пред'явлено одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України суд з'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, які виразились в тому, що сімейне життя не склалося, сторони не підтримують шлюбних стосунків, вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та дитини, тому на підставі ст.ст. 110, 111, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання договору міни дійсним та визнання права власності на квартиру. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до Біржового контракту № 127, укладеним між позивачем та відповідачами 14.12.1998 р. на Регіональній товарній біржі «Время» (договором міни), власники обмінялись квартирами. Позивачу у приватну власність відійшла квартира, розташована за адресою: [ADDRESS]. З моменту міни квартири і до теперішнього часу позивач мешкає в спірній квартирі, на теперішній час у нього з'явився намір розпорядитися квартирою на власний розсуд, проте виявилося, що укладений раніше договір міни являється не дійсним, тому що не був нотаріально посвідчений. Таким чином позивач змушений був звернутися до суду для вирішення даного спору. У судовому засіданні позивач, [PERSON], підтвердив свої позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні, просив суд визнати договір міни дійсним та визнати за ним право власності на квартиру . Відповідачі, [PERSON], [PERSON], [PERSON], та [PERSON], позовні вимоги визнали повністю, не заперечували проти їх задоволення Заслухавши в судовому засіданні пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Біржового контракту № 127, укладеного між позивачем та відповідачами 14.12.1998 р. на Регіональній товарній біржі «Время» (договором міни), у приватну власність позивачу в результаті обміну з відповідачами придбана у власність квартира [ADDRESS]. У судовому засіданні достовірно встановлено та не оспорюється сторонами, що умови Біржового контракту були виконані повністю. Проте укладений біржовий контракт не був нотаріально посвідчений, як вимагає цього ст. 657 ЦК України, а тому в відповідності до ст.220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. У відповідності зі ст. 334 ЦК України, право власності в одержувача майна за договором виникає з моменту передачі майна. Право власності на майно за договором, що підлягає нотаріальному посвідченню, виникає в набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-06 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання малолітньої доньки - [PERSON], [INFO], мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка працює, але її заробітної плати не вистачає на утримання доньки. Дитина проживає разом із нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач працює, має регулярний прибуток. Утримань по виконавчим листам не має. Позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь на утримання доньки [PERSON], аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів, щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні в повному обсязі. Суду пояснила, що відповідач є батьком малолітньої, але ухиляється від виконання своїх обов'язків по утриманню дитини, на протязі шести місяців не надає матеріальної допомоги. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі, вказаному в позові. Прохання про розгляд позову в попередньому судовому засіданні викладено в письмовій формі та долучено до матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ст.180 СК України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 181 СК України, рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються в долі від доходу його матері чи батька. Судом встановлено, що відповідач, не має інших дітей та утриманців, згідно свідоцтва про народження [NUMBER] від 05.10.2004 р., виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Вугледарського міського управління юстиції Донецької області, є батьком малолітньої [PERSON], [INFO], має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Згідно ст. 79, 88 ЦПК України, ст.3 Декрета Кабінету Міністрів України «Про державне мито» з відповідача в прибуток держави слід стягнути судові витрати в розмірі 51 грн. Згідно ст. 81 ЦПК України та постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 року № 1258 «Про затвердження Порядку оплати витрат з інформаційно - технічного забезпечення розгляду цивільних справ та їх розмірів» з відповідача слід стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 7 грн. 50 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про виділ частки у майні спільної сумісної власності. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачем, його дочкою - [PERSON] та дружиною - [PERSON], яка померла [INFO] не залишивши заповіту, шляхом приватизації була набута у власність двокімнатна квартира [ADDRESS]. Так як при житті [PERSON] частки у спільній сумісній власності не визначались, позивач не має можливості належним чином оформити спадщину. Позивач просить суд визначити частки в квартирі [ADDRESS], яка була спільною сумісною власністю сім'ї станом на [INFO] та право власності на них, наступним чином: [PERSON]- право власності на 1/3 частку квартири; [PERSON]- право власності на 1/3 частку квартири; [PERSON] - право власності на 1/3 частку квартири. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтвердив свої вимоги та їх обґрунтування. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, суду надала заяву в якій вона просить розглянути справу у її відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Від третьої особи - Бюро технічної інвентаризації м. Вугледару надійшла письмова заява про розгляд справи у відсутності представника, заперечень проти позову [PERSON] не мають. Заслухавши в судовому засіданні пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про право власності № 01773 від 30.11.1999 року, виданого Вугледарським управлінням житлово - комунального господарства, позивачу та членам його сім`ї на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. (а.с.8) [PERSON], померла [INFO], про що в книзі реєстрації смертей Відділу РАЦС Вугледарського управління юстиції 03.04.2008 року зроблено актовий запис за №46. (а.с.7) Згідно ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Згідно ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Згідно ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Так як в судовому засіданні не встановлено, що при житті [PERSON] існувала інша домовленість про поділ спільної сумісної власності - квартири [ADDRESS] між позивачем, відповідачем та померлою, суд вважає доцільним встановити, що частки в спільній сумісній власності станом на [INFO] були рівними. На підставі викладеного, у відповідності до ст.ст.357, 372, 1223, 1226,1267 ЦК України,

Outcome: approved