Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-14 00:00:00

У липні 2008 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до Виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпропетровську Ради, третя особа Шоста Дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на нерухоме майно . В ході розгляду справи позовні вимоги були уточнені. В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві так і в ході судового засідання позивач та його представник посилалися на те, що ? частина квартири [ADDRESS], належала на праві власності тьоті [PERSON]. [PERSON] померла [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина на ? частину квартири [ADDRESS]. Окрім позивача інших спадкоємців у тітки не має, своїх дітей і чоловіка в неї не було. В грудні 1995 року позивач отримав в КП ДМБТІ довідку-характеристику для надання у Державну нотаріальну контору з питання оформлення спадщини, але в нотаріальній конторі відмовили в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, з причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач фактично прийняв спадщину після смерті тітки [PERSON], оскільки проживав у спадковій квартирі на день смерті спадкодавця. Просили визнати факти прийняття спадщини [PERSON] після смерті тітки [PERSON], померлої [INFO] та визнати за ним право власності на ? частину квартири [ADDRESS] у порядку спадкування за законом. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином. Відповідно до листа просили слухати справу в їх відсутності та винести рішення на розсуд суду. Третя особа в судове засідання не з'явилася. Відповідно до листа від 20.08.2008 року №1048 просили суд слухати справу у їх відсутності та винести рішення на підставі закону на розсуд суду. Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 03.12.1993 року квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] визначений розмір часток [PERSON] -1/2 частка квартири і [PERSON] -1/2 частка квартири. [PERSON] померла [INFO]. ( а.с.13). Заповіту [PERSON] не залишила. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частки квартири [ADDRESS]. Після її смерті спадкоємцем є племінник [PERSON]. Як показав в судовому засіданні представник позивача, фактично спадщину після смерті своєї тітки прийняв позивач - її племінник, оскільки проживав у спадковій квартирі на день смерті, та здійснював оплату комунальних платежів, що підтверджується доказами по справі ( випискою із домової книги про стан сім'ї і реєстрацію, договором на утримання будинку і прибудинкової території, довідкою з місця проживання, ксерокопією паспорта позивача з реєстрацією, квитанціями щодо оплати комунальних послуг) . Згідно ст. 549 ЦК України ( в редакції 1963 року) дією, що свідчать про прийняття спадщини є фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном. Суд вважає, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved