overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON][PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачам, які проживають[ADDRESS] позивачем надаються послуги з водо-, теплопостачання у гарячій воді, відповідно до умов, визначених «Правилами надання послуг населенню з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідачі порушують умови п. 18 вищевказаних Правил та п.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у зв'язку з цим у них утворилася заборгованість за надані послуги, яка станом на 01.06.2008 складає 2 445 грн. 69 коп. В добровільному порядку відповідачі борг не погашають, тому позивач звернувся з позовом до суду. Також позивач вважає, що з відповідачів повинно бути стягнено суму боргу з урахуванням індексу інфляції в розмірі 670 грн. 73 коп. та 3-х відсотків річних від простроченої суми в розмірі 107 грн. 57 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю та просив суд стягнути заборгованість в сумі 2 445 грн. 69 коп., а також 670 грн. 73 коп. індексу інфляції та 3-х відсотків річних від простроченої суми в розмірі 107 грн. 57 коп. і судові витрати. Відповідачі в судове засідання не з'явилися по невідомим суду причинам, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В зв'язку з цим суд, оскільки наявних у справі доказів достатньо для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечує, відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Суд встановив, що відповідачі мають перед позивачем заборгованість по оплаті наданих їм послуг теплопостачання, яка станом на 01.06.2008 складає 2 445 грн. 69 коп., що підтверджується оборотною відомістю КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» за період 10.2007 року - 06.2008 року. Суд вважає, що вказана заборгованість відповідно до закону підлягає солідарному стягненню на користь позивача. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Суд вважає, що вказана стаття, на яку позивач посилається в позовній заяві на обґрунтування своєї вимоги про стягнення інфляційних та 3-х відсотків річних, не може бути застосована до даних зобов'язань, оскільки вони є не грошовими, а стосуються надання послуг за визначеними тарифами. Тому у вказаній частині позов задоволенню не підлягає. Згідно ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне також стягнути з відповідачів 51 грн. судового збору в дохід держави, оскільки позивач від його сплати звільнений, та 30 грн. витрат, пов'язаних з інформаційно - технічним забезпеченням розгляду справи на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON]про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачу, який проживає в[ADDRESS] позивачем надаються послуги з водо-, теплопостачання у гарячій воді, відповідно до умов, визначених «Правилами надання послуг населенню з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідач порушує умови п. 18 вищевказаних Правил та п.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у зв'язку з цим у нього утворилася заборгованість за надані послуги, яка станом на 01.06.2008 складає 3 057 грн. 57 коп. В добровільному порядку відповідач борг не погашає, тому позивач звернувся з позовом до суду. Також позивач вважає, що з відповідача повинно бути стягнено суму боргу з урахуванням індексу інфляції в розмірі 733 грн. 13 коп. та 3-х відсотків річних від простроченої суми в розмірі 112 грн. 33 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю та просив суд стягнути заборгованість в сумі 3 057 грн. 57 коп., а також 733 грн. 13 коп. індексу інфляції та 3-х відсотків річних від простроченої суми в розмірі 112 грн. 33 коп. і судові витрати. Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В зв'язку з цим суд, оскільки наявних у справі доказів достатньо для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечує, відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Суд встановив, що відповідач має перед позивачем заборгованість по оплаті наданих йому послуг теплопостачання, яка станом на 01.06.2008 складає 3 057 грн. 57 коп., що підтверджується оборотною відомістю КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» за період 10.2007 року - 06.2008 року. Суд вважає, що вказана заборгованість відповідно до закону підлягає стягненню на користь позивача. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Суд вважає, що вказана стаття, на яку позивач посилається в позовній заяві на обґрунтування своєї вимоги про стягнення інфляційних та 3-х відсотків річних, не може бути застосована до даних зобов'язань, оскільки вони є не грошовими, а стосуються надання послуг за визначеними тарифами. Тому у вказаній частині позов задоволенню не підлягає. Згідно ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне також стягнути з відповідача 51 грн. судового збору в дохід держави, оскільки позивач від його сплати звільнений, та 30 грн. витрат, пов'язаних з інформаційно - технічним забезпеченням розгляду справи на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачі мешкають в квартирі [ADDRESS] Оплату за отриману теплову енергію відповідачі на протязі багатьох років не сплачують. Заборгованість станом на 01.07.2008 року складає 1 267 грн. 31 коп. Добровільно сплатити суму заборгованості відповідачі не бажають, тому позивач просить стягнути її в примусовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив суд стягнути заборгованість в сумі 1 267 грн. 31 коп., а також 308 грн. 57 коп. індексу інфляції та 3-х відсотків річних від простроченої суми в розмірі 45 грн. 99 коп. і судові витрати. Відповідачі в судове засідання не з'явилися по невідомим суду причинам, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. В зв'язку з цим суд, оскільки наявних у справі доказів достатньо для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечує, відповідно до ст.ст. 169 ч. 4, 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Суд встановив, що відповідачі мають перед позивачем заборгованість по оплаті наданих їм послуг теплопостачання, яка станом на 01.07.2008 складає 1 267 грн. 31 коп., що підтверджується оборотною відомістю ДП “Вінницькі теплові мережі”. Суд вважає, що вказана заборгованість відповідно до закону підлягає стягненню на користь позивача. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Суд вважає, що вказана стаття, на яку позивач посилається в позовній заяві на обґрунтування своєї вимоги про стягнення інфляційних та 3-х відсотків річних, не може бути застосована до даних зобов'язань, оскільки вони є не грошовими, а стосуються надання послуг за визначеними тарифами. Тому у вказаній частині позов задоволенню не підлягає. Згідно ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне також стягнути з відповідачів солідарно 51 грн. судового збору в дохід держави, оскільки позивач від його сплати звільнений, та 30 грн. витрат, пов'язаних з інформаційно - технічним забезпеченням розгляду справи на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачі мешкають в квартирі [ADDRESS]. Оплату за отриману теплову енергію відповідачі на протязі багатьох років не сплачують. Заборгованість станом на 01.07.2008 року складає 981 грн. 30 коп. Добровільно сплатити суму заборгованості відповідачі не бажають, тому позивач просить стягнути її в примусовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю та просив суд стягнути заборгованість в сумі 981 грн. 30 коп., а також 347 грн. 04 коп. індексу інфляції та 3-х відсотків річних від простроченої суми в розмірі 47 грн. 39 коп. і судові витрати. Відповідачі в судове засідання не з'явилися по невідомим суду причинам, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. В зв'язку з цим суд, оскільки наявних у справі доказів достатньо для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечує, відповідно до ст.ст. 169 ч. 4, 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Суд встановив, що відповідачі мають перед позивачем заборгованість по оплаті наданих їм послуг теплопостачання, яка станом на 01.07.2008 складає 981 грн. 30 коп., що підтверджується оборотною відомістю ДП “Вінницькі теплові мережі”. Суд вважає, що вказана заборгованість відповідно до закону підлягає стягненню на користь позивача. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Суд вважає, що вказана стаття, на яку позивач посилається в позовній заяві на обґрунтування своєї вимоги про стягнення інфляційних та 3-х відсотків річних, не може бути застосована до даних зобов'язань, оскільки вони є не грошовими, а стосуються надання послуг за визначеними тарифами. Тому у вказаній частині позов задоволенню не підлягає. Згідно ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне також стягнути з відповідачів солідарно 51 грн. судового збору в дохід держави, оскільки позивач від його сплати звільнений, та 30 грн. витрат, пов'язаних з інформаційно - технічним забезпеченням розгляду справи на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON][PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачі мешкають в квартирі [ADDRESS] Оплату за отриману теплову енергію відповідачі на протязі багатьох років не сплачують. Заборгованість станом на 01.07.2008 року складає 2 825 грн. 47 коп. Добровільно сплатити суму заборгованості відповідачі не бажають, тому позивач просить стягнути її в примусовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю та просив суд стягнути заборгованість в сумі 2 825 грн. 47 коп., а також 744 грн. 37 коп. індексу інфляції та 3-х відсотків річних від простроченої суми в розмірі 102 грн. 79 коп. і судові витрати. Відповідачі в судове засідання не з'явилися по невідомим суду причинам, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. В зв'язку з цим суд, оскільки наявних у справі доказів достатньо для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечує, відповідно до ст.ст. 169 ч. 4, 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Суд встановив, що відповідачі мають перед позивачем заборгованість по оплаті наданих їм послуг теплопостачання, яка станом на 01.07.2008 складає 2 825 грн. 47 коп., що підтверджується оборотною відомістю ДП “Вінницькі теплові мережі”. Суд вважає, що вказана заборгованість відповідно до закону підлягає стягненню на користь позивача. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Суд вважає, що вказана стаття, на яку позивач посилається в позовній заяві на обґрунтування своєї вимоги про стягнення інфляційних та 3-х відсотків річних, не може бути застосована до даних зобов'язань, оскільки вони є не грошовими, а стосуються надання послуг за визначеними тарифами. Тому у вказаній частині позов задоволенню не підлягає. Згідно ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне також стягнути з відповідачів солідарно 51 грн. судового збору в дохід держави, оскільки позивач від його сплати звільнений, та 30 грн. витрат, пов'язаних з інформаційно - технічним забезпеченням розгляду справи на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON][PERSON],[PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачі мешкають в квартирі [ADDRESS]Оплату за отриману теплову енергію відповідачі на протязі багатьох років не сплачують. Заборгованість станом на 01.07.2008 року складає 2 142 грн. 82 коп. Добровільно сплатити суму заборгованості відповідачі не бажають, тому позивач просить стягнути її в примусовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги зменшив та просив суд стягнути заборгованість в сумі 1 972 грн. 82 коп., а також 398 грн. 82 коп. індексу інфляції та 3-х відсотків річних від простроченої суми в розмірі 56 грн. 84 коп. і судові витрати. Відповідачі в судове засідання не з'явилися по невідомим суду причинам, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. В зв'язку з цим суд, оскільки наявних у справі доказів достатньо для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечує, відповідно до ст.ст. 169 ч. 4, 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Суд встановив, що відповідачі мають перед позивачем заборгованість по оплаті наданих їм послуг теплопостачання, яка станом на 01.07.2008 складає 1 972 грн. 82 коп., що підтверджується оборотною відомістю ДП “Вінницькі теплові мережі”. Суд вважає, що вказана заборгованість відповідно до закону підлягає стягненню на користь позивача. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Суд вважає, що вказана стаття, на яку позивач посилається в позовній заяві на обґрунтування своєї вимоги про стягнення інфляційних та 3-х відсотків річних, не може бути застосована до даних зобов'язань, оскільки вони є не грошовими, а стосуються надання послуг за визначеними тарифами. Тому у вказаній частині позов задоволенню не підлягає. Згідно ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне також стягнути з відповідачів солідарно 51 грн. судового збору в дохід держави, оскільки позивач від його сплати звільнений, та 30 грн. витрат, пов'язаних з інформаційно - технічним забезпеченням розгляду справи на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач мешкає в квартирі [ADDRESS] Оплату за отриману теплову енергію відповідачка на протязі багатьох років не сплачує. Заборгованість станом на 01.07.2008 року складає 1 510 грн. 07 коп. Добровільно сплатити суму заборгованості відповідач не бажає, тому позивач просить стягнути її в примусовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю та просив суд стягнути заборгованість в сумі 1 510 грн. 07 коп. а також 316 грн. 67 коп. індексу інфляції та 3-х відсотків річних від простроченої суми в розмірі 50 грн. 80 коп. і судові витрати. Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В зв'язку з цим суд, оскільки наявних у справі доказів достатньо для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечує, відповідно до ст.ст. 169 ч. 4, 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Суд встановив, що відповідачі мають перед позивачем заборгованість по оплаті наданих їм послуг теплопостачання, яка станом на 01.07.2008 складає 1 510 грн. 07 коп., що підтверджується оборотною відомістю ДП “Вінницькі теплові мережі”. Суд вважає, що вказана заборгованість відповідно до закону підлягає стягненню на користь позивача. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Суд вважає, що вказана стаття, на яку позивач посилається в позовній заяві на обґрунтування своєї вимоги про стягнення інфляційних та 3-х відсотків річних, не може бути застосована до даних зобов'язань, оскільки вони є не грошовими, а стосуються надання послуг за визначеними тарифами. Тому у вказаній частині позов задоволенню не підлягає. Згідно ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне також стягнути з відповідача 51 грн. судового збору в дохід держави, оскільки позивач від його сплати звільнений, та 30 грн. витрат, пов'язаних з інформаційно - технічним забезпеченням розгляду справи на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 1 березня 2003 року зареєстрували з відповідачем шлюб і проживали однією сім'єю до 2005 року, від шлюбу мають доньку [PERSON], 2005 року народження, яка народилася, коли вони проживали окремо. Сім'я розпалась з причини непорозуміння та різних поглядів на життя, від чого виникали сварки, протягом довгого часу проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Рішення про розірвання шлюбу прийнято остаточно, спільного майна у шлюбі не придбали, аліменти на утримання доньки відповідач сплачує добровільно.. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги і дала аналогічні пояснення. Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю та підтвердив пояснення позивачки. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають повному задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 1 березня 2003 року Кириківською селищною радою, актовий запис № 04 / а.с.6/. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]/ а.с.4/.. Сторони проживають окремо з 2005 року, шлюбні стосунки припинені, спільне господарство не ведеться. Спору по розподілу майна, що є спільною власністю подружжя, між ними немає. Відповідач сплачує на утримання дитини кошти добровільно. Таким чином, суд прийшов до висновку, що збереження сім'ї та подальше сумісне життя за даних обставин є неможливим. Суд вважає за необхідне сплату державного мита за реєстрацію розірвання шлюбу в органах РАЦС покласти на відповідача, звільнивши від сплати позивачку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], оскільки фактично шлюбні стосунки в них припинені з 1998 року, вони з відповідачем втратили один до одного почуття любові та поваги, примирення між ними неможливе. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просить розірвати шлюб з [PERSON], оскільки шлюбні стосунки припинені остаточно, примирення між ними неможливе. Відповідач у судове засідання не з'явився, причину відсутності суду не повідомив, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, надав повноваження [PERSON] захищати його інтереси у суді. Представник позивача у попередньому судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнав, просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] Розглянувши матеріали справи, вислухав пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 06.06.1992 року у Запорізькому міському відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 705. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] народження, який проживає з позивачкою. Сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли внаслідок чого шлюб фактично розпався, подружні стосунки припинились з 1998 року, сторони втратили друг до друга почуття любові і поваги, примирення між ними неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам дитини. Відповідно до п. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини. Таким чином, враховуючи викладене та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, а шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved