Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-18 00:00:00

24.10.2008 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача - [PERSON] , який є спадкоємцем померлої [INFO] року [PERSON] , про визнання дійсним договору купівлі - продажу житлового будинку в [ADDRESS] . Вказаний договір зареєстрований [INFO] року під [NUMBER] Вознесенською універсальною товарно - сировинною біржею, відповідно до якого позивачка є покупцем зазначеного житлового будинку. Умови договору сторонами повністю виконані, договір зареєстрований в Бюро технічної інвентаризації, і лише у вересні 2008 року позивачка дізналася, що договір потребує нотаріальної форми посвідчення. Але, відповідач не бажає звертатися до державної нотаріальної контори. Посилаючись на вимоги ст. ст. 657, 220 ч.2 ЦК України, представник позивачки в попередньому судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги [PERSON] Відповідач [PERSON] у попередньому судовому засідання не заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON] Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що між позивачкою [PERSON] як покупцем та померлою [PERSON] , як продавцем, [INFO] року за [NUMBER] був укладений письмовий договір купівлі - продажу вище зазначеного житлового будинку на Вознесенській універсальній товарно - сировинній біржі, яка на цей час припинила свою діяльність. Проте, в порушення вимог ст.227 ЦК Української РСР від 18 липня 1963 року, що діяв на час укладення угоди, оформлення вищевказаного договору купівлі – продажу нерухомого майна в нотаріальному порядку не відбулося. Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, до правовідносин, які продовжують існувати застосовуються норми нового ЦК України. Згідно ст.657 ЦК України договір купівлі - продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним (ч.1 ст. 220 ЦК України). Але, ч.2 ст.220 ЦК України, передбачено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна з сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Рішення про визнання договору дійсним може бути прийняте судом на вимогу добросовісної сторони, яка виконала повністю або частково договір. Враховуючи, що сторони за угодою повністю виконали істотні умови договору, за яким продавець передала позивачці у власність обумовлений угодою житловий будинок, а позивачка передала останній визначену грошову суму, але в наступному не відбулося нотаріальне посвідчення угоди, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що на підставі ст. ст. 220, 657 ЦК України позовні вимоги позивачки обґрунтовані та підлягають задоволенню. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір сплачено при подачі позову.

Outcome: approved