Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

[PERSON]. звернулась до суду з позовом до КП «Київський метрополітен» про відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров'я у розмірі 21735 грн. 09 коп. та відшкодування моральної шкоди у розмірі 1650 грн. 00 коп. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 17.03.2008 року на станції метро «Арсенальна» в м. Києві внаслідок зупинки ескалатора вона впала та отримала тілесні ушкодження різної тяжкості. Позивач тривалий час була непрацездатна та проходила різні види лікування. Позивач вважає, що відповідач, як власник джерела підвищеної небезпеки, зобов'язаний відшкодувати їй розмір втраченого внаслідок ушкодження здоров'я заробітку (доходу) за період з 17.03.2008 року по 20.10.2008 року у розмірі 190054 грн. 17 коп. та витрати на придбання ліків у розмірі 2680 грн. 92 коп. Крім цього, позивач стверджує, що при зазначених обставинах їй була завдана й моральна шкода, для відшкодування якої вона просить стягнути з відповідача компенсацію у розмірі 1650 грн. 00 коп. Позивач у судовому засіданні позов підтримала повністю та попросила суд його задовольнити посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та заяві про збільшення розміру позовних вимог від 20.10.2008 року. Представник відповідача Загоровська Н.В. в судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на те, що шкода позивачці була завдана внаслідок її грубої необережності, яка полягала у тому, що позивачка не трималася рукою за поручень ескалатора в момент його аварійної зупинки. Аварійне зупинення ескалатора сталося внаслідок попадання у гребінку стороннього предмету, залишеного невідомим пасажиром. Відповідач не вчиняв по відношенню до позивачки будь-яких протиправних дій, нещасний випадок з позивачкою стався не з вини відповідача і між діями відповідача та спричиненою позивачці шкодою відсутній причинний зв'язок. Представник відповідача стверджує, що при таких обставинах відповідач не повинен нести відповідальність за шкоду, завдану позивачці ушкодженням здоров'я та моральну шкоду. З'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими сторонами доказами, суд вважає необхідним позов [PERSON]. задовольнити частково виходячи із наступного. Судом встановлено, що 17.03.2008 року о 09 год. 10 хв. на станції метро «Арсенальна» в м. Києві стався нещасний випадок з пасажиром [PERSON]., яка користуючись ескалатором, під час його аварійної зупинки, впала та отримала тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку та перелому правої променевої кістки із зміщенням. Зазначені обставини підтверджуються випискою № 448/427 з медичної карти [PERSON]., актом службового розслідування нещасного випадку з пасажиром в метрополітені від 18.03.2008 року та визнаються сторонами. Зупинення ескалатора при наведених обставинах відбулось внаслідок попадання стороннього предмету (металевої монети) в гребінку ескалатора та спрацьовування блокувального пристрою нижнього вхідного майданчика, яким обладнаний ескалатор. Зазначені обставини підтверджуються актом № 10 від 17.03.2008 року про технічний стан ескалатора № 3 станції метро «Арсенальна», актом № 11 від 17.03.2008 року про технічний стан ескалатора №3 на станції метро «Арсенальна» після випадку попадання стороннього предмету та визнаються сторонами. Діяльність відповідача по перевезенню пасажирів, і тому числі із застосуванням ескалаторів, є джерелом підвищеної небезпеки у розумінні ч. 1 ст. 1187 ЦК України. Як особа, яка на відповідній правовій підставі володіє ескалатором, встановленим на станції метро «Арсенальна», відповідач згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України несе обов'язок з відшкодування шкоди, завданої вказаним джерелом підвищеної небезпеки. При розгляді справи судом відповідач не посилався та не доводив факт того, що шкода позивачці була завдана внаслідок непереборної сили або її умислу, тому підстав для звільнення відповідача від відшкодування шкоди, визначених ч. 5 ст. 1187 ЦК України, судом не встановлено. У зв'язку із ушкодженням здоров'я позивач, відповідно до ч. 1 ст. 1195 ЦК України, має право на відшкодування заробітку (доходу), втрачений нею внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також на відшкодування додаткових витрат, викликаних необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Судом встановлено, що у зв'язку із ушкодженням здоров'я, отриманим при наведених раніше обставинах, позивач була непрацездатною та проходила стаціонарне та амбулаторне лікування у період з 18.03.2008 року по 12.09.2008 року. Зазначені обставини підтверджуються наданими суду випискою № 448/427 з медичної карти [PERSON]., складеною Київською міською клінічною лікарнею № 12, довідками ВКК № 746 від 20.06.2008 року та №1096 від 12.09.2008 року, виданими поліклінікою № 1 Печерського району м. Києва. У відповідності до ч. 1 ст. 1197 ЦК України розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності - загальної працездатності. Середньомісячний заробіток (дохід) обчислюється за бажанням потерпілого за дванадцять або за три останні календарні місяці роботи, що передували ушкодженню здоров'я або втраті працездатності внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я. Якщо середньомісячний заробіток (дохід) потерпілого є меншим від п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, розмір втраченого заробітку (доходу) обчислюється виходячи з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати. Судом встановлено, що середньомісячний заробіток позивачки за три останні календарних місяці роботи, що передували ушкодженню здоров'я були меншими від п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленого ст. 59 Закону України «Про держаний бюджет», що підтверджується наданою суду довідкою про доходи № 90 від 29.05.2008 року , виданою Київським міським центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. Враховуючи викладене розмір втраченого позивачкою, внаслідок ушкодження здоров'я, заробітку( доходу) за період з 18.03.2008 року по 12.09.2008 року становить: (545 грн. х 5) : 21,2 дн. х 118 дн. = 15167,72 грн. ( Де 545 грн. - розмір мінімальної заробітної плати, встановлений ст. 59 Закону України «Про держаний бюджет»; 21,2 дн. - середня кількість робочих днів у місяці ; 118 дн.- кількість робочих днів у період з 18.03.2008 року по 12.09.2008 року ). Позивачкою під час розгляду справи не доведено, що у період з 13.09.2008 року по 20.10.2008 року вона була непрацездатна, у зв'язку з чим в задоволенні її позову в частині стягнення з відповідача на її користь втраченого заробітку (доходу) за цей період слід відмовити. Також позивачкою не доведено, що нею були понесені витрати на придбання ліків у розмірі 2680,92 грн. При розгляді справи позивачка надала суду копії касових чеків, що підтверджують придбання різних ліків у період з 18.03.2008 року. Разом з тим, нею не було надано доказів, що ці ліки були призначені їй та використовувались нею для лікування ушкодження здоров'я, отриманого при наведених раніше обставинах. З огляду на це суд вважає необхідним відмовити [PERSON]. у задоволенні позову в частині відшкодування витрат на придбання ліків у розмірі 2680,92 грн. У відповідності до ст. 1167 ЦК України позивачка має право на відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від вини відповідача. Виходячи із характеру та тривалості моральних страждань позивачки, суд вважає, що заявлена нею сума компенсації завданої моральної шкоди у розмірі 1650 грн. є обґрунтованою та доведеною. Заперечуючи проти позову представник відповідача послалась на те, що виникненню шкоди сприяла груба необережність позивачки, яка, користуючись ескалатором, не трималась рукою за поручень. Разом з тим, протягом розгляду справи судом представником відповідача не було надано доказів на підтвердження цієї обставини. Сама позивачка наполягала на тому, що під час користування ескалатором вона трималась за поручень та на порушувала правил користування ескалатором. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON]. та [PERSON]. не змогли підтвердити або спростувати твердження позивачки та представника відповідача. Враховуючи, що рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях, а факт грубої необережності позивачки не знайшов свого підтвердження під час розгляду справи, суд не вбачає підстав для зменшення розміру відшкодування з підстав, передбачених ч. 2 ст. 1193 ЦК України. Таким чином, з наведених вище підстав, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки шкоду, завдану ушкодженням здоров'я у розмірі 15167грн. 72 коп. та компенсацію завданої моральної шкоди у розмірі 1650 грн. 00 коп., а всього 16817 грн. 72 коп. У відповідності до ст. 8 ЦПК України суд також вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 160 грн. 18 коп. (151 грн. 68 коп.+08 грн. 50 коп.). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення з відповідача на користь позивачки шкоди, завданої ушкодженням здоров'я у межах стягнення за травень 2008 року у розмірі 2313 грн. 72коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial