Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-15 00:00:00

Позивач, уточнивши у судовому засіданні свої позовні вимоги, просить стягнути з кожного відповідача матеріальний збиток у сумі 2309,40 грн., моральну шкоду у сумі 8000 грн., а також з відповідачів солідарно завдаток у подвійному розмірі у сумі 984,32 грн. Свої вимоги мотивує тим, що вона 23.09.2007 року домовилася з відповідачами про купівлю належної їм та їхнім синам [PERSON] та [PERSON] квартири [ADDRESS] за 400 доларів США, віддала [PERSON] завдаток у сумі 100 доларів США. З відповідачами була також домовленість, що поки вони будуть готовити документи на оформлення договору купівлі-продажу, вона зробить ремонт у квартирі та поселить в неї свою мати, для чого отримала від відповідачів ключі від квартири. У жовтні 2007 року вона зробила ремонт у квартирі, перевезла та поселила в неї свою мати, продавши належну матері квартиру у м. Армянськ Красноперекопського району АР Крим. У лютому 2008 року вона звернулася до відповідачів з питання оформлення належним чином договору купівлі-продажу, однак вони відмовилися від угоди. На проведення ремонту, переїзд матері вона витратила гроші у сумі 4618,80 грн., які просить стягнути з відповідачів у рівних долях. Також діями відповідачів їй спричинена моральна шкода: був зламаний її життєвий графік, вона проводила ремонт, перевозила мати, витратила багато часу та сил, тому у відшкодування моральної шкоди просить стягнуті з відповідачів 16000 гривень у рівних долях. Крім того, просить стягнути з відповідачів солідарно у подвійному розмірі у сумі 984,32 грн.(у перерахунку валют по курсу НБУ) наданий нею завдаток, оскільки угода не укладена з вини відповідачів.. Відповідачі позов не визнали, тому що дозволу позивачеві на ремонт квартири та поселення її мати у квартиру не надавали, ключі від квартири вони їй також не давали, вона сама взяла ключі, котрі вони забули у машині. Оскільки вони останнім часом мешкали у смт. Первомайське Первомайського району АР Крим, про проживання матері позивача у належній їм та їх синам квартирі у с. Гришино Первомайського району вони дізналися у грудні 2007 року. Суд, вислухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] на праві власності належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у рівних частках, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, що видано органом приватизації - радгоспом „Докучаєвський” Первомайського району АР Крим 25.01.1995 року і зареєстровано Джанкойським міжміським бюро реєстрації та технічної інвентаризації 03.02.1995 року (а.с.27). Згідно зі свідоцтвом [NUMBER] про одруження [PERSON] та [PERSON], що видане 24.12.2001 року Сизовською сільською радою Сакського району АР Крим, після одруження дружині надано прізвище [PERSON]. Власник ? частки квартири [PERSON] є неповнолітнім, що підтверджується свідоцтвом [NUMBER] про його народження 24.04.1991 року, виданим виконкомом Гришинської сільської ради Первомайського району Кримської АРСР 17.05.1991 року. Відповідно до розписки від 23.09.2007 року, відповідач [PERSON] отримала від позивача [PERSON] завдаток у сумі 100 доларів США за квартиру, що нею продається за 400 доларів США. (а.с.7). Стаття 570 ЦК України у частині 1 вказує, що завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Частина 2 статті 570 ЦК України передбачає: „Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом”. [PERSON] на момент отримання грошей від [PERSON] її боржником не являлася, ніяких зобов'язань перед нею не мала, у розписці вказала, що сума 100 доларів включається у суму вартості квартири, тому ця сума 100 доларів США є авансом. Однак [PERSON] не мала права на вирішення питання продажу квартири у цілому та отримання авансу, оскільки їй належить тільки ? частина квартири, повноважень на укладення договору купівлі-продажу та отримання грошей від усіх власників квартири вона не мала, тому гроші у сумі 100 доларів США отримала незаконно, и вони підлягають поверненню позивачеві. Відповідно до довідки відділення 4572 Ощадного банку України, станом на 16.10.2008 року по курсу НБУ 100 доларів США дорівнюються 492,16 гривням, тому з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача 492 гривні 16 копійок. Позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення з нього суми авансу задоволенню не підлягає, тому що факт отримання їм від позивача грошей не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказі подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем не надано суду доказів в обґрунтування позовних вимог у частині наявності укладеного нею з відповідачами якогось правомірного правочину на право користування квартирою [ADDRESS], яка належить у рівних частках позивачам та їх синам, один з яких є неповнолітнім, на здійснення ремонту та поселення у цю квартиру своєї матері, підстав звільнення позивача від доказування (стаття 61 ЦПК України) судом не встановлено, тому в інший частині позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволенню не підлягає. Вимог щодо визнання дійсним договору купівлі-продажу цієї квартири у судовому засіданні позивачем не заявлено. На підставі викладеного,

Outcome: partial