Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-24 00:00:00

[PERSON]. звернувся до суду з позовом до Аджамської сільської ради Кіровоградського району та області та просить визнати дійсним договір купівлі-продажу бувшого столярного цеху розташованого в [ADDRESS], та визнати за ним право власності на цей цех. Свої вимоги обгрунтовує тим, що Рішенням четвертої сесії Аджамської сільської ради Кіровоградського району та області від 26.12.2002 року №138 дана згода на продаж йому бувшого столярного цеху комунгоспу, що знаходиться в комунальній власності Аджамської сільської ради. Згідно акту від 27.12.2002 року комісія Аджамської сільської ради оцінила споруду в 1000 грн., які він сплатив згідно квитанції від 02.02.2003 року на рахунок Аджамської сільської ради. На його пропозицію зареєструвати договір нотаріально Аджамський сільський голова відмовився, тому він змушений звернутися до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю та посилаючись на викладене просив позов задовольнити. Відповідач в особі голови Аджамської сільської ради Кіровоградського району та області Левицької О.П. позовні вимоги визнала та пояснила, що позивач дійсно сплатив на рахунок сільської ради 1000 грн. за будівлю бувшого столярного цеху. Крім того позивач відремонтував будівлю не давши їй розвалитися. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для такого законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що територіальній громаді в особі Аджамської сільської ради належить комплекс будівель бувшого комунгоспу, в тому числі столярний цех, який за планом земельної ділянки позначений літерами ММ1, який розташований в [ADDRESS] . Рішенням четвертої сесії Аджамської сільської ради №138а від 26.12.2002 року дано згоду на продаж приміщення бувшого столярного цеху комунгоспу згідно оціночного акту. Відповідно до акту комісії від 27.12.2002 року вказана будівля не придатна для подальшої експлуатації і може бути використана тільки як підручний будматеріал, який оцінюється в 1000 грн. Комісія встановила, що приміщення майже зруйноване, відсутні вікна та двері, повністю відсутня стеля (балки, рейки,фанера), шиферна покрівля побита, відсутня підлога, верхні ряди цегляної кладки зруйновані, через дію атмосферних опадів. Відповідно до квитанції від 02.02.2003 року [PERSON]. сплатив на рахунок Аджамської сільської ради Кіровоградського району 1000 грн., а сам почав ремонтувати будівлю, що підтвердили в судовому засіданні сторони. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Статтями 328 ч.1 та ч.3 ст.334 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved