Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-09 00:00:00

До суду із позовною заявою звернувся [PERSON]., який просить постановити рішення, котрим визначити йому додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON]. Свої вимоги обгрунтував тим, що за життя мати володіла житловим будинком з господарськими спорудами, майновим та земельним паєм, грошовим вкладом, та на випадок своєї смерті склала заповіт на усе належне їй майно на користь свого сина [PERSON].[INFO] мати померла, а тому позивач, як спадкоємець першої, черги звернувся до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про спадщину, однак отримав відмову через пропуск шестимісячного терміну для прийняття спадщини. Позивач не знав про існування вказаного заповіту та дізнався про це лише в 2008 році, тому вважає причини недотримання строку для прийняття спадщини поважними, тому і звернувся до суду щодо вирішення даного питання. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав повністю, та пояснив, що при оформленні спадщини, зіткнувся з вимогами нового законодавства, зокрема зі строками прийняття спадщини. Під час шестимісячного терміну не здогадувався, що мати розпорядилася належним її майном та склала на його користь заповіт, тому і не звернувся вчасно до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а оскільки не має можливості володіти спадкоємним майном, просить вимоги позову задовольнити повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, однак направив до канцелярії суду заяву, в якій просить розглядати справу у відсутності його представника, позов визнає, проти якого не заперечує, питання про відумерлість спадщини не ставить. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини, зокрема : копією свідоцтва про смерть [NUMBER] стверджено, що [PERSON] померла [INFO]. З копії заповіту, посвідченого секретарем Рівненської сільської Ради 15.12.2005 року, вбачається, що [PERSON] заповіла усе належне їй майно своєму синові [PERSON] Копією довідки № 463 від 14.07.2008, виданої Рівненською сільською Радою, стверджено, що згідно запису з погосподарської книги № 3 за особовим рахунком № 207 _________________________________________________________________________________ 1-ша інстанція код суду - 0310 проживала та була прописана [PERSON], після її смерті залишилося спадкове майно, в управління та володіння яким вступив її син [PERSON]., інших спадкоємців немає, заборони (арешту) на майно не накладено. Згідно довідки Любомльського ТВБВ № 10002/089 «Ощадбанк», на ім'я [PERSON]. відкриті рахунки на яких наявні грошові кошти. З копії сертифікату серії ВЛ № 0247098 вбачається, що [PERSON]. належить право на земельну частку (пай) . Статтею 1223 ЦК України, стверджено, що право на спадкування мають особи , визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно зі статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно зі статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Стаття 1272 ЦК України передбачає, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини , він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, у справі встановлено, що позивач після смерті спадкодавця і до звернення в суд, за наявних фактичних обставин і з причин, які є поважними, не вжив передбачених законом заходів по прийняттю спадщини, а тому вимоги позовної заяви є обґрунтованими і підлягають до задоволення.

Outcome: approved