Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-17 00:00:00

В лютому 2008 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до ВАТ „Агат” про стягнення середньої заробітної плати за час затримки остаточного розрахунку та індексації, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що працювала у відповідача на посаді директора з 18.03.1999 року по 10.08.2006 року, була звільнена наказом № 26-к від 20.08.2006 року. При звільненні розрахунку по заробітній платі не одержала, в зв”язку з чим була змушена звертатись до суду з заявою про видачу судового наказу. 14.12.2006 року Городнянський районний суд виніс судовий наказ про стягнення з ВАТ „Агат” на користь позивачки заборгованості по заробітній платі в сумі 3737 грн. 17 коп.. 26.04.2007 року відповідні кошти за виконавчим листом [PERSON] отримала. Просила суд стягнути на свою користь з відповідача середній заробіток за період затримки виплати заробітної плати за період з 10.08.2006 року по день розрахунку - 26.04.2007 року, а також стягнути індексацію. Рішенням Городнянського районного суду від 28 травня 2008 року стягнуто з ВАТ „Агат” на користь позивачки 3097 грн. 08 коп., в частині вимог [PERSON] про стягнення індексації відмовлено. Стягнуто з відповідача 25 грн. 50 коп. державного мита на користь держави, а також 15 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення. Суд застосував ст. 117 КЗпП України, якою передбачено стягнення на користь працівника середнього заробітку за весь період затримки розрахунку, якщо работодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Також прийшов до висновку, що відсутність коштів на розрахунковому рахунку філії „Агат-Арізона” ВАТ „Агат” не виключає вини підприємства в затримці розрахунку при звільненні [PERSON], а тому не може бути підставою для звільнення работодавця від обов”язку здійснити на користь позивача виплату середнього заробітку. Суд прийшов до висновку, що [PERSON] пропустила тримісячний строк звернення до суду з поважних причин, оскільки в період з 16.07.2007 по 17.10.2007 року вона перебувала на лікуванні в медичному закладі. Відмовляючи у задоволенні вимог про стягнення індексації, суд виходив з того, що позивачка не надала суду розрахунків та документів, які б підтверджували обгрунтованість її вимог, також не надала доказів того, що в період нарахування та виплати їй заробітної плати не проводилась індексація її грошових доходів. В апеляційній скарзі ВАТ „Агат” просить скасувати рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні вимог [PERSON]. Доводи скарги зводяться до того, що висновки суду про наявність вини у ВАТ „Агат” у затримці розрахунку при звільненні та можливість здійснення розрахунку середнього заробітку за час затримки виплат при звільненні виходячи із розміру мінімальної заробітної плати, а не із сум фактичного заробітку, є хибними та необгрунтованими. Крім того, суд безпідставно поновив позивачці строк на звернення до суду, а саме визначив дату, коли позивачка дізналася або могла дізнатися про порушення її права на своєчасне отримання заробітної плати. Також, суд не врахував дати розрахунку - 26.04.2007 року та дати звернення до суду - 18.02.2008 року, і строк перебування її на лікуванні з 16.07. по 17.10.2007 року. Таким чином, строк звернення до суду виходить понад 5 місяців. Не врахував суд і те, що перебуваючи на лікуванні позивачка мала можливість звернутися до суду, що підтверджується тим, що перший раз вона зверталась до суду 16.10.2007 року, тобто за день закінчення лікування. Вислухавши суддю - доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що рішення суду підлягає скасуванню, виходячи з наступного. Як встановлено судом першої інстанції, [PERSON] 10.08.2008 року була звільнена з посади директора філії „Агат-Аризона” ВАТ „Агат” на підставі ст. 36 п.1 КЗпП України за згодою сторін (а.с. 6). 30.11.2006 року вона звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ВАТ „Агат” заборгованості по заробітній платі в розмірі 3737 грн. 17 коп., і 14.12.2006 року Городнянський районний суд виніс судовий наказ про стягнення з відповідача зазначеної суми заборгованості. Також, суд встановив, що 25.04.2007 року відділом ДВС Городнянського РУЮ при примусовому виконанні судового наказу про стягнення заборгованості по заробітній платі, 3737 грн. 17 коп. були перераховані на особовий рахунок [PERSON] в Городнянському відділенні Ощадбанку (а.с. 22). Згідно довідки Городнянської районної лікарні (а.с. 67) [PERSON] у період з 16.07.2007 по 17.10.2007 року знаходилась під наглядом лікувального закладу, перебуваючи на амбулаторному лікуванні з діагнозом закритого перелому поперечного відростка зліва, забитої рани голови. Із матеріалів справи вбачається, що 16.10.2007 року, тобто за день до закінчення лікування, позивачка зверталась з позовною заявою до суду до ВАТ „Агат” про стягнення з останнього середнього заробітку за період затримки виплати розрахунку з 10.08.2006 року до дня розрахунку - 26.04.2007 року. Ухвалою судді від 22.10.2007 року провадження у справі було відкрито. Але, після того, [PERSON] подала заяву про відкликання її позову, і ухвалою суду від 31.10.2007 року її позов залишений без розгляду. 18.02.2008 року [PERSON] повторно звернулась до суду з аналогічним позовом. Таким чином, звернувшись повторно 18.02.2008 року до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за період затримки виплати розрахунку з 10.08.2006 року до дня розрахунку - 26.04.2007 року, позивачка пропустила передбачений ст. 233 КЗпП України тримісячний строк, адже їй було відомо про порушення її прав. Крім того, не зважаючи на те, що вона тривалий час знаходилась на лікуванні, вона мала можливість своєчасно повторно подати позов до суду, навіть після свого першого звернення 16.10.2007 року. З вищевикладеного виходить, що [PERSON] не надала суду поважних причин порушення тримісячного строку на звернення з позовом до суду. За таких обставин, висновок суду першої інстанції про наявність поважних причин пропущеного строку є необгрунтований, суд безпідставно поновив строк, без врахування всіх обставин в сукупності та наявних доказів, що містяться в матеріалах справи. Зазначене є підставою для скасування судового рішення та постановлення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з позивачки на користь ВАТ „Агат” необхідно стягнути судові витрати в сумі 610 грн. 75 коп., а на користь держави судовий збір в розмірі 12 грн. 75 коп..

Outcome: approved