Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-19 00:00:00

05.07.2006 р. [PERSON]. звернувся до суду з позовом до ДП по забезпеченню життєдіяльності зони відчуження і зони безумовного (обов'язкового) відселення „Чорнобильсервіс” про стягнення доплат та моральної шкоди(а.с.2-5), мотивуючи свої вимоги наступним. Він працює в ДП „Чорнобильсервіс” з 01.03.1998 р. по теперішній час машиністом бульдозера в зоні безумовного (обов'язкового) відселення. За період роботи з 01.03.1998 р. по 01.01.2006 р. виплати, передбачені ст. 39 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, виплачувались не в розмірах, визначених вказаним Законом та кратних розмірам мінімальної заробітної плати, а в твердих сумах, встановлених постановами КМУ [NUMBER] від 26.07.1996 р. та [NUMBER] від 29.01.2003 р.(118,80 грн.), що призвело до порушення його прав, наданих Законом та порушено вимоги ст. 19 Конституції України. Просив стягнути з відповідача на його користь згідно ч. 1, ч. 2 ст. 39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”: доплату до заробітної плати за роботу в період 01.03.1998 р. по 01.01.2006 р. в зоні безумовного відселення в розмірі 31660,60 грн.(з врахуванням постанови [NUMBER] від 29.01.2003 р. - 199814,40 грн.) та доплату за роботу в період з 01.03.1998 р. по 01.01.2006 р., як працюючому пенсіонеру в зоні радіоактивного забруднення, в розмірі 3293,50 грн., а також 5000 грн. моральної шкоди. В ході розгляду справи було залучено до участі в ній в якості: відповідачів - управління праці та соціального захисту населення Іванківської районної державної адміністрації Київської області, державного департаменту Адміністрації зони відчуження і зони обов'язкового (безумовного) відселення; третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів - Міністерство України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, Міністерство праці та соціального захисту населення, Кабінет Міністрів України. В судовому засіданні представники позивача [PERSON]. - [PERSON]. та [PERSON]. позов підтримали та просили задовольнити за вимогами та обставинами, викладеними в позовній заяві. Представник відповідача - ДП по забезпеченню життєдіяльності зони відчуження і зони безумовного(обов'язкового) відселення „Чорнобильсервіс” - [PERSON]. позов не визнав та просив в його задоволенні відмовити. Позивач [PERSON]., представники відповідачів - управління праці та соціального захисту населення Іванківської районної державної адміністрації Київської області та державного департаменту Адміністрації зони відчуження і зони обов'язкового(безумовного) відселення, представники третіх осіб - Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, Міністерства праці та соціального захисту населення, Кабінету Міністрів України в судове засідання не з'явились. Про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином(а.с.203,206-210). Суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі. Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову [PERSON]. необхідно відмовити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи 2-ї категорії, як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС а.с.9); з 01.03.1998 р. працює машиністом бульдозера в зоні безумовного(обов'язкового) відселення в Державному підприємстві по забезпеченню життєдіяльності зони відчуження безумовного (обов'язкового) відселення „Чорнобильсервіс”(а.с.11). Громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення проводиться доплата, а саме у зоні безумовного (обов'язкового) відселення у розмірі трьох мінімальних заробітних плат, відповідно до ст. 39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”. Відповідно до ст. 62 вказаного Закону порядок застосування цього Закону визначається Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковим для виконання. Цей порядок визначено постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 р. [NUMBER] „Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, в п. 2 цієї постанови вказано, що громадянам, які працюють у зоні безумовного (обов'язкового)відселення встановлюється доплата в розмірі 1320000 крб., а згідно Указу Президента України „Про грошову реформу в Україні” від 25.08.1996 р. - 13,20 грн. Зазначена постанова була введена в дію з 01.08.1996 р., не втратила чинності і зміни до неї в цій частині не вносились. Крім того, пунктом третім Постанови Верховної Ради України № 49/96 від 20.02.1996 р. „Про порядок введення в дію статей 10, 33, 34 Закону України „Про оплату праці” та встановлення мінімального розміру пенсії за віком” передбачено, що до внесення відповідних змін до чинного законодавства виплати, крім пенсії, тарифні ставки та оклади, розраховані на основі мінімальної заробітної плати, здійснюються (застосовуються) у розмірах, які діють станом на 01.02.1996 р. Відсутні правові підстави для задоволення позову. В зв'язку з повною відмовою в задоволенні позову та тим, що сторони в справі звільнені від оплати судових витрат, вони відносяться за рахунок держави.

Outcome: dismissed