overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-30 00:00:00

[PERSON]. звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності на домоволодіння, розміщене в [ADDRESS], вказуючи на те, що після смерті батька [PERSON][INFO]року відкрилася спадщина на дане спадкове майно. Як спадкоємець за законом фактично прийняв спадщину, але не може її належним чином оформити, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності померлого на дане домоволодіння. Просить визнати за ним право власності на дане майно в порядку спадкування. На попереднє судове засідання позивач не з'явився, але надав суду заяву, в якій просить суд справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача Припутнівської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області на попереднє судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просить суд справу розглядати без його участі, проти позовних вимог не заперечує. Суд вважає за необхідне ухвалити рішення в попередньому судовому засіданні, оскільки відповідач визнав позовні вимоги і це не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON]. підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні [INFO]року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.6) та копією свідоцтва про народження (а.с.8). Після його смерті відкрилася спадщина на домоволодіння, розміщене в [ADDRESS]. Відповідно до довідки Ічнянського районного БТІ від 26 серпня 2008 року (а.с.7) дане домоволодіння належить [PERSON]на підставі свідоцтва про право власності від 12 вересня 2001 року № 17. Позивач, як спадкоємець за законом, фактично прийняв спадщину після смерті батька, користується та розпоряджається спадковим майном, але юридично не може оформити свої спадкові права, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документа, який би підтверджував право власності померлого на дане майно, а також позивач пропустив строк подачі заяви до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, однак відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 червня 1983 року з послідуючими змінами «Якщо у шестимісячний строк, передбачений ст. 549 ЦК України, позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права власності на спадкове майно, а не на продовження строку …», тому суд вважає, що позивач правомірно набув право власності на дане домоволодіння і тому за ним слід визнати право власності на дане майно, в порядку спадкування.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності на домоволодіння, розміщене в [ADDRESS], вказуючи на те, що після смерті [PERSON][INFO] року відкрилася спадщина на дане спадкове майно. Як спадкоємець за заповітом фактично прийняв спадщину, але не може її належним чином оформити, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності померлої на дане домоволодіння. Просить визнати за ним право власності на дане майно в порядку спадкування. На попереднє судове засідання позивач не з'явився, але надав суду заяву, в якій просить суд справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача Монастирищанської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області на попереднє судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просить суд справу розглядати без його участі, проти позовних вимог не заперечує. Суд вважає за необхідне ухвалити рішення в попередньому судовому засіданні, оскільки відповідач визнав позовні вимоги і це не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON]підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.6). Після її смерті відкрилася спадщина на домоволодіння, розміщене в [ADDRESS]. Відповідно до довідки Ічнянського районного БТІ від 02 вересня 2008 року (а.с.8) дане домоволодіння вважається за [PERSON]. на підставі рішення виконкому Монастирищанської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області № 60 від 14 серпня 2008 року. Позивач, як спадкоємець за заповітом (а.с.7), фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON]., користується та розпоряджається спадковим майном, але юридично не може оформити свої спадкові права, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які б підтверджували право власності померлої на дане майно, а також позивач пропустив строк подачі заяви до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, однак відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 червня 1983 року з послідуючими змінами «Якщо у шестимісячний строк, передбачений ст. 549 ЦК України, позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права власності на спадкове майно, а не на продовження строку …», тому суд вважає, що позивач правомірно набув право власності на дане домоволодіння і тому за ним слід визнати право власності на дане майно, в порядку спадкування.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Рідківської сільської ради Новоселицького району про визнання права власності на земельні ділянки посилаючись на те, що після смерті її матері [PERSON] залишилась спадщина, в склад якої входять земельні ділянки, що належали померлій на праві власності, яку вона як спадкоємець за заповітом прийняла своєчасно. У зв'язку з тим, що покійна не встигла отримати виготовлені на її ім'я державні акти на право власності на землю, вона не може оформити право на спадщину в нотаріальній конторі. В судовому засіданні позивачка підтримали позовні вимоги і просила задовольнити їх. Представник сільради в судове засідання не з'явився, однак від сільради надійшов лист, в якому вона просить розгляд справи провести без участі її представника, позов визнає. Суд, вислухавши пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що після смерті [INFO] [PERSON] в с. Рідківці Новоселицького району відкрилася спадщина на дві земельні ділянки: розміром 0,2390 Га для ведення особистого селянського господарства, що засвідчено копією державного акту на право власності на землю серії ЯЕ №344357 та розміром 0,25 Га для індивідуального жилого будівництва, що засвідчено копією державного акту на право власності на землю серії ЯЕ №344356, однак за життя покійна не встигла отримати вказані акти. Позивачка, як спадкоємець покійної за заповітом від 13.01.2004 року, спадщину прийняла своєчасно, оскільки звернулася у встановлений законом термін до державного нотаріуса із відповідною заявою. Інших спадкоємців [PERSON]., які б мали право на обов'язкову частку, не встановлено. Відповідач позов визнав, що не порушує права та інтереси інших осіб. Оскільки право позивача оспорюється, то згідно ст.392 ЦК України воно може бути визнано в судовому порядку. На підставі ст.ст.392, 1268 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-30 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з даним позовом до [PERSON] . про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають сина: [PERSON] - [INFO] року народження. Дитина знаходиться на утриманні позивачки, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, в зв'язку з чим вона змушена звернутись до суду. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина в розмірі ј частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги і попросила суд їх задоволити. Відповідач позов визнав, аліменти платити погодився. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив: Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджено копією свідоцтва про укладення шлюбу, виданого [INFO] року Тульчинським відділом РАЦС , актовий запис [NUMBER] . Як свідчать копія свідоцтва про народження, від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] - [INFO] року, батьком якого в свідоцтві записаний відповідач. Син [PERSON] знаходяться на утриманні позивачки, про що свідчить довідка видана виконкомом [INFO] сільської ради - [INFO] . Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча являється батьком. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст.. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 ч. 2 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Правовідносини, що виникли між сторонами регламентується ст.. 180-183 СК України. Згідно до п.1 ст. 367 ЦПК України, рішення підлягає негайному виконанню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі - 51 грн. та - 7,50 грн. витрат пов'язаних з інформаційно-технічним забезпеченням розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-30 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з даним позовом до [PERSON] . про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем, вона знаходилась в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей-дочка [PERSON] , [INFO] року народження та дочка [PERSON] , [INFO] року народження. Відповідач після розлучення сплачував аліменти на двох дітей в розмірі 33% . Одружившись вдруге у нього народилась дитина і його дружина подала на аліменти також. Старша донька являється інвалідом І групи з дитинства. Молодша донька вчиться на стаціонарі в Тульчинськім училищі культури. На час виповнення її 16 років, вона побажала змінити своє прізвище та ім'я і значиться як [PERSON] На утримання неповнолітньої доньки відповідач сплачує 16,6 %, в зв'язку з чим позивачка звернулась до суду та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі ј частини всіх видів його заробітку . Позивачка в судовому засіданні на позовних вимогах на полягла, попросила суд позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був своєчасно належним чином повідомлений про дату і час слухання справи згідно наявного повідомлення про вручення поштового відправлення, і відомостей про причину своєї неявки до суду не надав. За таких обставин, враховуючи згоду позивачки, щоб справу було вирішено без участі відповідача, суд ухвалив, розглянути справу заочно за відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних і доказів, відповідно до ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд встановив: Згідно копії свідоцтва про зміну імені [PERSON] року народження змінила прізвище та ім'я на [PERSON] , про що в книзі реєстрації зміни імені [INFO] року зроблено відповідний актовий запис [NUMBER] . Згідно з цим свідоцтво про народження дитини також було змінено. Як свідчить копія виконавчого листа від [INFO] року з відповідача стягуються аліменти на користь позивачки на утримання непрацездатної дочки - [PERSON] - [INFO] року народження в розмірі 120 грн. щомісячно. Дочка [PERSON] знаходиться на утриманні позивачки, про що свідчить довідка видана Тульчинською міською радою [INFO] . За таких обставин суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст.. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. На підставі ст. 182 ч. 2 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з позивача слід стягнути в прибуток держави судовий збір в сумі 51 грн., а також 7,50 грн. витрат пов'язаних з інформаційно-технічним забезпеченням розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію, посилаючись на те, що в порушення ст. 68 ЖК України споживач не вносить плату за спожиту електроенергію, внаслідок чого за ним в період часу з 25.12.2005 року по 05.03.2008 року склалася заборгованість в сумі 490,21 грн. Просив суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати у справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи, просив справу розглянути за його відсутності, про що надав суду письмову заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, клопотань про розгляд справи за його відсутності не надав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені докази: особовий рахунок, довідка про реєстрацію відповідача, платіжні доручення а сплату судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню повністю. У судовому засіданні встановлено, що в порушення ст. 68 ЖК України споживач не вносить у повному обсязі плату за спожиту електроенергію, внаслідок чого за ним в період часу з 25.12.2005 року по 05.03.2008 року склалася заборгованість в сумі 490,21 грн. Суд вважає, докази, надані позивачем, достатніми та переконливими, є передбачені ст. 68 ЖК України підстави для стягнення заборгованості, тому позов підлягає задоволенню. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду цивільних справ у розмірі 30 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, мотивуючи це тим, що за час спільного проживання з відповідачем у шлюбі мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. В даний час син являється студентом 2 курсу денного відділення Олександрійського коледжу менеджменту, тобто продовжує навчання, а тому потребує матеріальної допомоги. Відповідач має змогу допомагати матеріально сину, проте добровільно цього не робить, а тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку(доходу) на утримання сина до закінчення терміну навчання - 01 липня 2011 року. В судове засідання сторони не з'явилась, проте письмовими заявами прохали суд розглянути справу без їх участі, позивачка змінила позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина в розмірі 200 грн. щомісячно, відповідач повністю визнав позов. Дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 09.09.1989 року по 29.11.1993 року Від сумісного проживання мають сина [PERSON], [INFO], який досяг повноліття. Оскільки [PERSON]. являється студентом вищого навчального закладу «Олександрійський коледж менеджменту» ( а.с.3) і буде навчатись до 01 липня 2011 року, а також знаходиться на утриманні [PERSON], то потребує матеріальної допомоги, а відповідач добровільно не надає допомоги на утримання сина, який продовжує навчання, тому з нього слід стягнути аліменти на утримання [PERSON]. у розмірі 200 грн. щомісячно і до терміну закінчення навчання 01 липня 2011 року. Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років. Вказані правовідносини регулюються ст.ст.198-201 СК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-30 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому посилалася на те, що з відповідачем зареєструвала шлюб 7 листопада 1998 року. Від спільного життя є неповнолітня дитина - дочка [PERSON],[INFO]. За причину розпаду сім»ї вказувала те, що чоловік зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки, безпідставно висловлює почуття ревнощів, і 3 липня 298 року після чергової сварки вона від нього пішла з дитиною. В серпні 2008 року чоловік замінив вхідні замки на вхідних дверях квартири, яка належить їм на праві спільної власності і вона не мала можливості навіть забрати свої та дитячі речі. Крім цього вказувала, що відповідач не налає допомоги на утримання дитини. Просила шлюб з відповідачем розірвати поклавши на нього сплату витрат по оформленню розлучення в органах РАЦСу та стягнути з нього аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі ј частини всіх видів доходів. В судовому засіданні позивачка позов підтримала частково, пославшись на обставини, вказані у позовній заяві. Крім цього пояснила, що примирення неможливе, нічого спільного у неї з чоловіком не залишилося. Від стягнення з чоловіка аліментів на утримання дитини відмовилася. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, погодився з усіма обставинами викладеними позивачкою в позовній заяві. Погодився нести витрати по оформленню розлучення в органах РАЦСу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши свідоцтво про шлюб, з якого видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, копію свідоцтва про народження дитини з якої вбачається що у сторін є неповнолітня донька [PERSON], довідку про склад сім'ї позивачки, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення в частині, підтриманій позивачкою. Судом встановлено, що сторони з серпня 2008 року разом не проживають, на протязі даного часу спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, подружніх стосунків не підтримують, на примирення не згодні. За таких обставин сім»ю сторін слід вважати такою, що розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Крім цього, суд вважає, що витрати по оформленню розлучення в органах РАЦСу повинен нести відповідач. При цьому враховується його позиція з цього приводу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-30 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому посилалася на те, що з відповідачем знаходиться у зареєтрованому шлюбі з 15 червня 2002 року. Від спільного життя є неповнолітня дитина - син [PERSON], [INFO]. Вказувала, що під час подружнього життя, вони придбали автомобіль марки «ВАЗ «215012020», державний номерний знак [NUMBER]. Власником цього автомобіля згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є відповідач, однак більшу частину коштів на погашення кредиту для його придбання надавала її мати, яка була поручителем при отриманні кредиту на автомобіль. Крім цього, вказувала, що вже понад рік проживає з дитиною окремо від чоловіка, відповідач фактично не використовує їхнє спільне майно, вона витрачає багато коштів на пересування по місту і більшу частину витрат по утриманню дитини несе вона. Просила постановити рішення яким поділити їхнє спільне майно, залишивши у її власності автомобіль та стягнути з неї на корись відповідача грошову компенсацію у сумі 8 300 грн. в якості 1/3 вартості автомобіля та стягнути з відповідача на її користь судові витрати понесені нею. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві і просила позов задоволити. Крім цього пояснила, що іншого майна яке підлягало би розділу між ними під час шлюбу не набуто, вартість машини вони визначили по усній домовленості між собою. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, погодившись з усіма обставинами, вказаними позивачкою в позовній заяві. В ствердження своїх позицій по даному позову сторони надали заяви . Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. У разі поділу майна частки дружини та чоловіка є рівними. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування,є об»єктом права спільної сумісної власності, а згідно з ст.. 70 СК України у разі поділу майна що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Судом встановлено, що сторонами під час спільного проживання придбаний вищевказаний автомобіль. Ними ж за домовленістю визначена вартість автомобіля на даний час. Обґрунтованим є посилання позивачки на те,що слід відступити від принципу рівності поділу спільного майна, враховуючи інтереси їхньої неповнолітньої дитини, яка проживає з нею, вона ж її і утримує. За таких обставин, стверджених письмовими доказами (копія договору застави транспортного засобу, копія свідоцтва про одруження сторін, копія свідоцтва про народження їхньої дитини, копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу), враховуючи визнання відповідачем предмету, змісту та ціни позову, суд вважає, що позов підлягає до безумовного задоволення. Також суд вважає, що в зв'язку з повним задоволенням позову підлягає до задоволення вимога позивачки про стягнення витрат, понесених нею по справі.

Outcome: approved