Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-27 00:00:00

09 вересня 2008 року прокурор м.Нововолинська звернувся до суду з позовом в інтересах Державного підприємства «Волиньвугілля» в особі ВП шахти №5 «Нововолинська» до [PERSON] про стягнення 24947 грн. збитків, заподіяних неправомірними діями відповідача. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] виконуючи обов’язки начальника дільниці шахтного транспорту ВП шахта №5 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» при прийнятті під звіт інвентаризаційного опису № [NUMBER] від 01 листопада 2004 року конвеєрів скребкових СП-202, неналежно виконуючи свої службові обов’язки, через несумлінне ставлення до них, в порушення своїх функціональних обов’язків щодо організації розробки технічної документації на виконання робіт, забезпечуючих виконання технічних і технологічних паспортів, не перераховував та не звірив з технічними даними та даними інвентарної картки наявність риштаків риштавочного ставу. В подальшому в порушення функціональних обов’язків щодо правильного використання і зберігання обладнання, механізмів і машин на дільниці, своєчасного видання із шахти обладнання, яке підлягає капітальному ремонту або списанню, не забезпечив належний облік риштаків та подальшу схоронність, їх списання, а також не звернувся до інженера планово-попереджувальних ремонтів підприємства про зміну технічних даних конвеєрів, внаслідок чого допустив нестачу матеріальних цінностей – комплектуючих частин до конвеєрів скребкових СП-202 – риштаків в кількості 213 шт., чим заподіяв матеріальні збитки державі в особі шахти №5 Нововолинська ДП «Волиньвугілля» в сумі 24947 грн. Органом досудового слідства [PERSON] обвинувачувався в тому, що він, будучи службовою особою, наділеною адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями, упродовж 2004-2006 років неналежно виконував свої службові обов’язки. Дії [PERSON] органом досудового слідства кваліфіковано за ч.1 ст. 367 КК України. Постановою Нововолинського міського суду від 11 жовтня 2007 року [PERSON] звільнений від кримінальної за ч.1 ст. 367 КК України на підставі п. «б» ст. 1, ст. 6 Закону України «Про амністію» від 19 квітня 2007 року № [NUMBER] , провадження по кримінальній справі про його обвинувачення закрито. В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав, просить стягнути збитки в розмірі 24947 грн. з відповідача. Представник позивача ДП «Волиньвугілля» в судове засідання не з’явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позов не визнали, та пояснили, що [PERSON] , згідно наказу № [NUMBER] від 12.10.2004 року по шахті № 5 «НВ», що є відокремленим підрозділом ДП «Волиньвугілля», з цього числа призначений в.о. начальника дільниці шахтного транспорту ( далі ДШТ). У нього в підзвіті рахується два конвеєри СП-202, які він прийняв від попереднього начальника ДШТ [PERSON] , згідно акту. По даному акту він прийняв будівлю – галерею породного комплексу, в якій установлено вказані конвеєри. В жовтні 2004 року проводилась інвентаризація основних засобів в акті якої зазначено, що два конвеєри по 15-ть метрів кожен з 9-ма риштаками на кожному конвеєрі. Більшої довжини конвеєр у приміщенні породної галереї встановити неможливо. Як на момент прийняття цінностей так і на момент проведення інвентаризації, на кожному конвеєрів було по 9-ть риштаків. Вказана кількість риштаків знаходиться на конвеєрах і в даний час. Довжина конвеєрів, зокрема 15 м., не відповідає технічним характеристикам та даним інвентарних карток. Не виключає, що в інвентарних картках зазначена більша кількість риштаків, але більше як 9-ть, виходячи з довжини конвеєрів 15 м., їх встановити неможливо. Аналогічні показання в судовому засіданні дав свідок [PERSON] , який підтвердив, що в жовтні 2004 року передавав [PERSON] матеріальні цінності ДШТ, в т.ч. два конвеєри по 15 м. довжиною на кожному з яких закріплено по 9-ть риштаків. Чому виникла нестача 213 шт. риштаків, пояснити не може. Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідка [PERSON] , повно і всебічно з’ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, надані сторонами, оглянувши матеріали кримінальної справи № [NUMBER] про обвинувачення [PERSON] за ст. 367.ч.1 КК України, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. З матеріалів кримінальної справи, а саме постанови Нововолинського міського суду від 11.10.2007 року про закриття кримінальної справи відносно [PERSON] за ч.1 ст. 367 КК України на підставі Закону України «Про амністію», акту ревізії (а.с. 77-119 ), виписки з наказу про призначення [PERSON] (а.с. 197), вбачається, що [PERSON] з 12.10.2004 року виконував обов’язки начальника дільниці шахтного транспорту ВП шахти №5 «Нововолинська» ДП «Волиньвугялля». Обіймаючи зазначену посаду, при прийнятті під звіт згідно інвентаризаційного опису № [NUMBER] від 01 листопада 2008 року конвеєрів скребкових СП-202, неналежно виконуючи свої службові обов’язки, через несумлінне до них ставлення, в порушення своїх функціональних обов’язків щодо організації розробки технічної документації на виконання робіт, забезпечуючи виконання технічних і технологічних паспортів, не перерахував та не звірив з технічними даними та даними інвентарної карти наявність риштаків риштакового ставу, внаслідок чого виникла нестача риштаків в кількості 213 штук. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що внаслідок неналежного виконання відповідачем покладених на нього обов’язків підприємству ДП «Волиньвугілля» спричинені збитки підприємству незабезпеченням належного обліку риштаків та подальшу схоронність, їх списання, тобто допустив нестачу матеріальних цінностей на суму 24947 грн. Заперечення відповідача щодо відсутності риштаків в кількості 213 штук на момент прийняття ним матеріальних цінностей ДШТ є безпідставними. Відповідно до ст.134 п.3 Кодексу законів про працю України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству у випадку, коли шкода завдана діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку. Ст.137 Кодексу законів про працю передбачено, що суд при визначенні розміру шкоди, що підлягає покриттю, крім прямої дійсної шкоди, враховує ступінь вини працівника і ту конкретну обстановку за якої шкоду було заподіяно, розмір покриття шкоди може бути зменшений також залежно від майнового стану за винятком випадків, коли шкода заподіяна злочинними діями працівника, вчиненими з корисливою метою. Приймаючи до уваги, що збитки підприємству заподіяні не внаслідок його умисних дій, а із-за бездіяльності, він має на утриманні малолітню дочку (а.с.198), продовжує працювати на шахті № 5 «НВ», одночасно здобуває вищу освіту за обраною професією, а тому суд задовольняючи позов частково, враховуючи вищезазначені обставини, зменшує розмір покриття шкоди, та стягує з [PERSON] 1500 грн.

Outcome: partial