overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-23 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 27 червня 1976 року у Мазниківській сільській раді Деражнянського району Хмельницької області, актовий запис №7. Від шлюбу неповнолітніх дітей у них немає. Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] і просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що подружнє життя у нього з відповідачкою не склалося, а тому вони з 1998 року спільно не проживають і не підтримують сімейних відносин. ­В судове засідання позивач не з'явився, проте зі змісту заяви вбачається, що він просить розглянути справу без його участі. Відповідачка позов визнала, підтвердивши обставини, на які посилається позивач в обґрунтування позову. Крім того, вона пояснила, що після припинення спільного проживання з позивачем останній перебував у громадянському шлюбі з іншою жінкою. За наведеної обставини, стверджує вона, примирення між нею і позивачем є неможливим. Вислухавши доводи відповідачки та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Суд приймає до уваги доводи позивача з приводу неможливості збереження сім'ї, викладені в позовній заяві, оскільки такі доводи підтверджуються поясненнями відповідачки. Крім того, судом встановлено, що сторони протягом тривалого періоду часу спільно не проживають і не підтримують подружніх відносин. Неповнолітніх дітей у сторін немає, спору про майно у них також немає, тому, враховуючи наведене, суд вважає доцільним шлюб між сторонами розірвати, поклавши витрати за реєстрацію розірвання шлюбу в органах РАЦС на відповідачку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-23 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON] зазначивши, що він 21 серпня 2004 року уклав юридичний шлюб з відповідачкою у справі. Даний шлюб зареєстрований за актовим записом № 250 Красноармійським міськім відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції. Від спільного життя вони з відповідачкою мають дітей: сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на вихованні у відповідачки, а він надає матеріальну допомогу на утримання дитини у добровільному порядку. Шлюбно-сімейні стосунки з відповідачкою вони припинили підтримувати з листопада 2006 року. Причиною розпаду родини стала несумісність характерів, як зазначив позивач у своєму позові, також вказавши, що вони з відповідачкою спільного господарства не ведуть і мешкають окремо, тому між ним та відповідачкою у справі виникали сварки та скандали, через що у них склалися вкрай неприємні стосунки. Примирення з відповідачкою неможливе, оскільки вони довгий час мешкають окремо. Виходячи з наведеного позивач просить шлюб розірвати. Сина залишити на вихованні у відповідачки. Спору про поділ спільного майна на час розірвання шлюбу між ними немає. У судовому засіданні позивач наполягав на своєму позові і просив його задовольнити у повному обсязі. Відповідачка позовні вимоги визнала та не заперечує проти задоволення позову. Крім того, просить справу розглянути у попередньому судовому засіданні. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України позивач має право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу. Витрати з розірвання шлюбу у повній сумі покласти на позивача з його згоди. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-23 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON]«Про визнання договору недійсним» та просить суд визнати недійсним договір дарування житлового будинку розташованого [ADDRESS]. В позові вказано, що у 2000 році [PERSON] усно домовилась з відповідачем по те, що вона передасть у власність за договором дарування належний їй житловий будинок розташований [ADDRESS], за це відповідач повинен буде піклуватися за [PERSON], яка проживає у вказаному будинку. Відповідно до усної домовленості [PERSON] з відповідачем уклали договір дарування від 17.07.2000 року засвідчений державним нотаріусом Першої Макіївської нотаріальної контори, згідно якому [PERSON] прийняв у дарування житловий будинок з надвірними спорудами. Але після складання договору відповідач дар не прийняв, в будинок не вселився, ніколи не проживав у цьому будинку. Свої обов'язки відповідач відмовився виконувати, піклування за [PERSON] не здійснював, згідно вищевикладеного [PERSON] просить суд визнати договір дарування недійсним. У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги. Відповідач, нотаріус до залу суду не з'явились, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з нижченаведених підстав: З матеріалів справи видно, що 17.07.2008 року [PERSON] уклала договір дарування житлового будинку з [PERSON]. (а.с.5). Згідно домової книги [PERSON] була прописана та мешкала у будинку [ADDRESS]. (а.с.__7______). Відповідно до ч.2 ст.. 243 ЦК України (в редакції 1963 року) договір дарування вважається укладеним з моменту передачі майна обдарованому. Згідно зі ст. 48 ЦК України (в редакції 1963 року) недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону. По недійсній угоді кожна зі сторін зобов'язана повернути другій стороні все одержане в натурі - відшкодувати його вартість у грошах, якщо інші наслідки недійсності угоди не передбачені законом. Таким чином, суд вважає, що позивачкою доведені свої позовні вимоги і необхідно визнати недійсним договір дарування спірного житлового будинку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-23 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулося комунальне підприємство „Бородянкатепловодопостачання” мотивуючі її тим, що відповідач проживаючі в квартирі [ADDRESS] не сплачує борг за теплову енергію. Так, за період з 01.10.2006 року станом на 01.06.2008 рік відповідач заборгувала позивачу плату за теплову енергію в сумі 1558,37 гривень. А тому, позивач відповідно до ст. ст. 66,67,68 ЖК України, просить суд стягнути з відповідача на його користь 1558,37 ривень, як борг за теплову енергію, стягнувши додатково 30 гривень, як судових витрат на інформаційно-технічне забезпечення. Представник позивача заявлений позов підтримала і викладене підтвердила. Відповідач в судове засідання не з”явилася, причину неявки суду не повідомила, хоча про час та місце слухання справи судом належним чином повідомлялася. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст.224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що відповідач заборгувала позивачу плату за теплову енергію а період з 01.10.2006 року станом на 01.06.2008 року в сумі 1558,37 гривень. Відповідно до ст. 68 ЖК України, власники та наймачі зобов”язані своєчасно вносити квартплату та плату за комунальні послуги. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, так як відповідач своєчасно не сплачували плату за отримані комунальні послуги у вигляді постачання теплової енергії. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує на користь позивача 30 грн., як витрати пов”язані зі сплатою позивачем за інформаційно-технічне забезпечення. Враховуючи, що від сплати судового збору позивач при подачі позовної заяви звільнений рішенням Бородянської селищної ради шістнадцятої сесії п”ятого скликання від 17січня 2008 року, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача до місцевого бюджету державне мито в розмірі 51 гривна.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-23 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулося комунальне підприємство „Бородянкатепловодопостачання” мотивуючі її тим, що відповідач проживаючі в квартирі [ADDRESS] не сплачує борг за теплову енергію. Так, за період з 01.10.2006 року станом на 01.06.2008 рік відповідач заборгувала позивачу плату за теплову енергію в сумі 3 722,91 гривень. А тому, позивач відповідно до ст. ст. 66,67,68 ЖК України, просить суд стягнути з відповідача на його користь 3 722,91 гривень, як борг за теплову енергію, стягнувши додатково 30 гривень, як судових витрат на інформаційно-технічне забезпечення. Представник позивача заявлений позов підтримала і викладене підтвердила. Відповідач в судове засідання не з”явилася, причину неявки суду не повідомила, хоча про час та місце слухання справи судом належним чином повідомлялася. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст.224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що відповідач заборгувала позивачу плату за теплову енергію а період з 01.10.2006 року станом на 01.06.2008 року в сумі 3 722,91 гривень. Відповідно до ст. 68 ЖК України, власники та наймачі зобов”язані своєчасно вносити квартплату та плату за комунальні послуги. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, так як відповідач своєчасно не сплачувала плату за отримані комунальні послуги у вигляді постачання теплової енергії. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує на користь позивача 30 грн., як витрати пов”язані зі сплатою позивачем за інформаційно-технічне забезпечення. Враховуючи, що від сплати судового збору позивач при подачі позовної заяви звільнений рішенням Бородянської селищної ради шістнадцятої сесії п”ятого скликання від 17січня 2008 року, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача до місцевого бюджету державне мито в розмірі 51 гривна.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-23 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулося комунальне підприємство „Бородянкатепловодопостачання” мотивуючі її тим, що відповідачі проживаючі в квартирі [ADDRESS] не сплачують борг за теплову енергію. Так, за період з 01.10.2006 року станом на 01.06.2008 рік відповідачі заборгували позивачу плату за використану теплову енергію в сумі 3434,70 гривень. А тому, позивач відповідно до ст. ст. 66,67,68 ЖК України, просить суд стягнути з відповідачів (солідарно) на його користь 3434,70 гривень, як борг використану теплову енергію, стягнувши додатково 30 гривень, як витрати по сплаті судових витрат на інформаційно-технічне забезпечення. Представник позивача заявлений позов підтримала і викладене підтвердила. Відповідачі в судове засідання не з”явилися, причину неявки суду не повідомили, хоча про час та місце слухання справи судом належним чином повідомлялася. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст.224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що відповідачі заборгували позивачу плату за використану теплову енергію за період з 01.10.2006 року станом на 01.08.2008 року в сумі 3434,70 гривень. Відповідно до ст. 68 ЖК України, власники та наймачі зобов”язані своєчасно вносити квартплату та плату за комунальні послуги. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, так як відповідачі своєчасно не сплачували плату за отримані комунальні послуги у вигляді постачання теплової енергії. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує на користь позивача 30 грн., як витрати пов”язані зі сплатою позивачем за інформаційно-технічне забезпечення. Враховуючи, що від сплати судового збору позивач при подачі позовної заяви звільнений рішенням Бородянської селищної ради шістнадцятої сесії п”ятого скликання від 17січня 2008 року, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] до місцевого бюджету державне мито в розмірі 51 гривна.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-23 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулося комунальне підприємство „Бородянкатепловодопостачання” мотивуючі її тим, що відповідач проживаючі в квартирі [ADDRESS] не сплачує борг за теплову енергію, водопостачання та водовідведення. Так, за період з 01.01.2006 року станом на 01.06.2008 рік відповідач заборгувала позивачу плату за надані комунальні послуги в сумі 3 033,22 гривень. А тому, позивач відповідно до ст. ст. 66,67,68 ЖК України, просить суд стягнути з відповідача на його користь 3 033,22 гривень, як борг за теплову енергію, водопостачання та водовідведення стягнувши додатково 30 гривень, як судових витрат на інформаційно-технічне забезпечення. Представник позивача заявлений позов підтримала і викладене підтвердила. Відповідач в судове засідання не з”явилася, причину неявки суду не повідомила, хоча про час та місце слухання справи судом належним чином повідомлялася. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст.224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що відповідач заборгувала позивачу плату за теплову енергію, водопостачання та водовідведення за період з 01.01.2006 року станом на 01.06.2008 року в сумі 3 033,22 гривень. Відповідно до ст. 68 ЖК України, власники та наймачі зобов”язані своєчасно вносити квартплату та плату за комунальні послуги. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, так як відповідач своєчасно не сплачувала плату за отримані комунальні послуги у вигляді постачання теплової енергії. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує на користь позивача 30 грн., як витрати пов”язані зі сплатою позивачем за інформаційно-технічне забезпечення. Враховуючи, що від сплати судового збору позивач при подачі позовної заяви звільнений рішенням Бородянської селищної ради шістнадцятої сесії п”ятого скликання від 17січня 2008 року, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача до місцевого бюджету державне мито в розмірі 51 гривна.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-23 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулося комунальне підприємство „Бородянкатепловодопостачання” мотивуючі її тим, що відповідач проживаючі в квартирі [ADDRESS] не сплачує борг за теплову енергію, водопостачання та водовідведення. Так, за період з 01.05.2006 року станом на 01.06.2008 рік відповідач заборгувала позивачу плату за надані комунальні послуги в сумі 2 981,03 гривень. А тому, позивач відповідно до ст. ст. 66,67,68 ЖК України, просить суд стягнути з відповідача на його користь 2 981,03 гривень, як борг за теплову енергію,водопостачання та водовідведення стягнувши додатково 30 гривень, як судових витрат на інформаційно-технічне забезпечення. Представник позивача заявлений позов підтримала і викладене підтвердила. Відповідач в судове засідання не з”явилася, причину неявки суду не повідомила, хоча про час та місце слухання справи судом належним чином повідомлялася. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст.224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що відповідач заборгувала позивачу плату за теплову енергію, водопостачання та водовідведення за період з 01.05.2006 року станом на 01.06.2008 року в сумі 2 981,03 гривень. Відповідно до ст. 68 ЖК України, власники та наймачі зобов”язані своєчасно вносити квартплату та плату за комунальні послуги. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, так як відповідач своєчасно не сплачувала плату за отримані комунальні послуги у вигляді постачання теплової енергії. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує на користь позивача 30 грн., як витрати пов”язані зі сплатою позивачем за інформаційно-технічне забезпечення. Враховуючи, що від сплати судового збору позивач при подачі позовної заяви звільнений рішенням Бородянської селищної ради шістнадцятої сесії п”ятого скликання від 17січня 2008 року, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача до місцевого бюджету державне мито в розмірі 51 гривна.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-23 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулося комунальне підприємство „Бородянкатепловодопостачання” мотивуючі її тим, що відповідачі проживаючі в квартирі [ADDRESS] не сплачують борг за водопостачання, водовідведення та теплову енергію. Так, за період з 01.10.2006 року станом на 01.06.2008 рік відповідачі заборгували позивачу плату за водопостачання, водовідведення та теплову енергію в сумі 4 497,77 гривень. А тому, позивач відповідно до ст. ст. 66,67,68 ЖК України, просить суд стягнути з відповідачів (солідарно) на його користь 4 497,77 ривень, як борг за водопостачання, водовідведення та теплову енергію, стягнувши додатково 30 гривень, як витрати по сплаті судових витрат на інформаційно-технічне забезпечення. Представник позивача заявлений позов підтримала і викладене підтвердила. Відповідачі в судове засідання не з”явилися, причину неявки суду не повідомили, хоча про час та місце слухання справи судом належним чином повідомлялася. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст.224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що відповідачі заборгували позивачу плату за водопостачання, водовідведення та теплову енергію а період з 01.10.2006 року станом на 01.08.2008 року в сумі 4 497,77 гривень. Відповідно до ст. 68 ЖК України, власники та наймачі зобов”язані своєчасно вносити квартплату та плату за комунальні послуги. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, так як відповідачі своєчасно не сплачували плату за отримані комунальні послуги у вигляді постачання теплової енергії. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує на користь позивача 30 грн., як витрати пов”язані зі сплатою позивачем за інформаційно-технічне забезпечення. Враховуючи, що від сплати судового збору позивач при подачі позовної заяви звільнений рішенням Бородянської селищної ради шістнадцятої сесії п”ятого скликання від 17січня 2008 року, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON]. до місцевого бюджету державне мито в розмірі 51 гривна.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-23 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулося комунальне підприємство „Бородянкатепловодопостачання” мотивуючі її тим, що відповідачі проживаючі в квартирі [ADDRESS] не сплачують борг за водопостачання та водовідведення. Так, за період з 01.12.2005 року станом на 01.06.2008 рік відповідачі заборгували позивачу плату за водопостачання та водовідведення в сумі 702,29 гривень. А тому, позивач відповідно до ст. ст. 66,67,68 ЖК України, просить суд стягнути з відповідачів (солідарно) на його користь 702,29 гривень, як борг за водопостачання, водовідведення та теплову енергію, стягнувши додатково 30 гривень, як витрати по сплаті судових витрат на інформаційно-технічне забезпечення. Представник позивача заявлений позов підтримала і викладене підтвердила. Відповідачі в судове засідання не з”явилися, причину неявки суду не повідомили, хоча про час та місце слухання справи судом належним чином повідомлялася. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст.224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що відповідачі заборгували позивачу плату за водопостачання, водовідведення та теплову енергію а період з 01.12.2005 року станом на 01.08.2008 року в сумі 702,29 гривень. Відповідно до ст. 68 ЖК України, власники та наймачі зобов”язані своєчасно вносити квартплату та плату за комунальні послуги. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, так як відповідачі своєчасно не сплачували плату за отримані комунальні послуги у вигляді постачання теплової енергії. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує на користь позивача 30 грн., як витрати пов”язані зі сплатою позивачем за інформаційно-технічне забезпечення. Враховуючи, що від сплати судового збору позивач при подачі позовної заяви звільнений рішенням Бородянської селищної ради шістнадцятої сесії п”ятого скликання від 17січня 2008 року, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON]. до місцевого бюджету державне мито в розмірі 51 гривна.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-23 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулося комунальне підприємство „Бородянкатепловодопостачання” мотивуючі її тим, що відповідач проживаючі в квартирі [ADDRESS] не сплачує борг за теплову енергію. Так, за період з 01.01.2006 року станом на 01.06.2008 рік відповідач заборгував позивачу плату за теплову енергію в сумі 2 321,98 гривень. А тому, позивач відповідно до ст. ст. 66,67,68 ЖК України, просить суд стягнути з відповідача на його користь 2 321,98 гривень, як борг за теплову енергію, стягнувши додатково 30 гривень, як судових витрат на інформаційно-технічне забезпечення. Представник позивача заявлений позов підтримала і викладене підтвердила. Відповідач в судове засідання не з”явився, причину неявки суду не повідомив, хоча про час та місце слухання справи судом належним чином повідомлявся. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст.224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що відповідач заборгував позивачу плату за теплову енергію а період з 01.01.2006 року станом на 01.06.2008 року в сумі 2 321,98 гривень. Відповідно до ст. 68 ЖК України, власники та наймачі зобов”язані своєчасно вносити квартплату та плату за комунальні послуги. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, так як відповідач своєчасно не сплачував плату за отримані комунальні послуги у вигляді постачання теплової енергії. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує на користь позивача 30 грн., як витрати пов”язані зі сплатою позивачем за інформаційно-технічне забезпечення. Враховуючи, що від сплати судового збору позивач при подачі позовної заяви звільнений рішенням Бородянської селищної ради шістнадцятої сесії п”ятого скликання від 17січня 2008 року, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача до місцевого бюджету державне мито в розмірі 51 гривна.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-23 00:00:00

В серпні 2008 року прокурор звернувся до суду з зазначеним позовом , обгрунтовуючи свої вимоги тим , що 13.01.2004 року між [PERSON] та ПП “Універсал” був укладений договір оренди земельної частки паю площею 6,51 га. 22 лютого 2006 року [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку ( серія [NUMBER]). Оскільки після одержання вказаного державного акта зобов”язання сторін за укладеним договором оренди земельної частки ( паю ) припиняється , а відповідач в добровільному порядку не бажає повернути земельну ділянку [PERSON], то прокурор , посилаючись на тяжке матеріальне становище останньої , просив суд розірвати вказаний договір оренди земельної ділянки ( паю) та зобов”язати відповідача повернути земельну ділянку [PERSON] , яка їй належить на праві приватної власності згідно з державним актом серії [NUMBER] . Відповідач у судове засідання не з"явився . Про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином , про що в матеріалах справи є відповідне повідомлення. Оскільки позивач дав згоду на розгляд справи у відсутність відповідача заочно, суд ухвалив розглянути дану справу заочно. Вислухавши позивача , дослідивши матеріали справи, суд вважає , що позов підлягає задоволенню за слідуючими підставами . Як видно з договору оренди земельної частки ( паю ) ( а.с.- 4 ) між [PERSON] та ПП “Універсал “ був укладений договір , відповідно до якого орендодавець передав , а орендар прийняв в оренду земельну частку розміром 8,5 умовно кадастрових гектарів на строк з 13.01.2004 року по 13.01.2009 року. З державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] ( а.с.- 3 ) вбачається , що [PERSON] 22.02.2006 року отримала даний державний акт і є власником земельної ділянки площею 6,51 га , розташованої на території Покровської сільської ради Любашівського району Одеської області . Як пояснив в судовому засіданні прокурор , який звернувся з позовом в інтересах [PERSON] , відповідач в добровільному порядку не бажає розірвати договір 2 оренди земельної ділянки ( паю ) і повернути земельну ділянку [PERSON] в зв”язку з отриманням нею зазаначеного державного акта . В матеріалах справи є заява [PERSON] про те , що вона підтримує позов прокурора в її інтересах . Відповідно до п. 2.3 Типового договору оренди земельної частки ( паю) , затвердженого наказом Державного комітету України по земельним ресурсам від 17 січня 2000 року № 5 , після одержання державного акта на право приватної власності на землю й виділення земельної ділянки в натурі зобов”язання сторін за укладеним договором припиняється відповідно до чинного законодавства . На підставі викладеного ,

Outcome: approved