overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-16 00:00:00

Позивачка [PERSON]. посилається, що [INFO] померла мати, [PERSON]., яка мала власний будинок і господарські споруди у [ADDRESS] і склала заповіт на все майно в її користь. Через відсутність у покійної правовстановлюючих документів на будинковолодіння держнотконторою позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Просить визнати за нею право власності на будинок і господарські споруди у порядку успадкування. У судовому засіданні позивачка [PERSON]. позов підтримала і пояснила, що дівоче призвище -[PERSON]. Спадщину прийняла після смерті матері шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на день смерті. І в нотконторі отримала свідоцтво про право на спадщину та грошові заощадження, майновий і земельний паї. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підставний. У відповідності зі ст.ст. 1217,1220, 1223 ч.1,1268 ч.3 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи... Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини , вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня відкриття спадщини він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено з пояснень позивачки, що її батьками були [PERSON] і [PERSON], які мали 5-ро дітей. При житті ( у 60-х) роках побудували будинок і господарські споруди у [ADDRESS] -2- Будинок не газифікований і без побутових зручностей. Батько помер у [INFO] На день його смерті у будинку проживали : позивачка, мати і брат [PERSON]. Останній помер [INFO]. ( був неодружений і дітей не мав). Мати залишилася сама. Оскільки хворіла то матір забрала до себе, де та жила протягом 1 року і померла у позивачки. Матір'ю 7.03.2007 р. складено заповіт у користь позивачки ( який не змінено і не відмінено) на все майно. Крім позивачки є брат і сестра, які за прийняттям спадщини не зверталися. Спадкоємець на решту майна отримала спадщину у нотконторі. Письмовими доказами пред'явлено: копії паспорта і свідоцтв про народження і одруження позивачки; копії свідоцтва про смерть брата і матері; довідку Дубечненської сільради про склад сім'ї спадкодавця на день смерті; технічну документацію на спадкове будинковолодіння і повідомлення держнотконтори, що за прийняттям спадщини звернулася лише позивачка і 6.08.08р. їй видано свідоцтво про право на спадщину; а також копію заповіту від 7.03.07р.. який не змінено і не відмінено. З врахуванням викладеного позов підлягає до задоволення бо згідно зі ст. 328 ЦК України позивачка набуває права власності на законних підставах.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-16 00:00:00

Позивачка [PERSON]. посилається, що [INFO] померла мати, [PERSON]., яка мала власний будинок і господарські споруди у [ADDRESS] і склала заповіт на все майно в її користь. Через відсутність у покійної правовстановлюючих документів на будинковолодіння держнотконторою позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Просить визнати за нею право власності на будинок і господарські споруди у порядку успадкування. У судовому засіданні позивачка [PERSON]. позов підтримала і пояснила, що дівоче призвище -[PERSON]. Спадщину прийняла після смерті матері шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на день смерті. І в нотконторі отримала свідоцтво про право на спадщину та грошові заощадження, майновий і земельний паї. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підставний. У відповідності зі ст.ст. 1217,1220, 1223 ч.1,1268 ч.3 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи... Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини , вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня відкриття спадщини він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено з пояснень позивачки, що її батьками були [PERSON] і [PERSON] які мали 5-ро дітей. При житті ( у 60-х) роках побудували будинок і господарські споруди у[ADDRESS] -2- Будинок не газифікований і без побутових зручностей. Батько помер у [INFO]. На день його смерті у будинку проживали : позивачка, мати і брат [PERSON] Останній помер [INFO] ( був неодружений і дітей не мав). Мати залишилася сама. Оскільки хворіла то матір забрала до себе, де та жила протягом 1 року і померла у позивачки. Матір'ю 7.03.2007 р. складено заповіт у користь позивачки ( який не змінено і не відмінено) на все майно. Крім позивачки є брат і сестра, які за прийняттям спадщини не зверталися. Спадкоємець на решту майна отримала спадщину у нотконторі. Письмовими доказами пред'явлено: копії паспорта і свідоцтв про народження і одруження позивачки; копії свідоцтва про смерть брата і матері; довідку Дубечненської сільради про склад сім'ї спадкодавця на день смерті; технічну документацію на спадкове будинковолодіння і повідомлення держнотконтори, що за прийняттям спадщини звернулася лише позивачка і 6.08.08р. їй видано свідоцтво про право на спадщину; а також копію заповіту від 7.03.07р.. який не змінено і не відмінено. З врахуванням викладеного позов підлягає до задоволення бо згідно зі ст. 328 ЦК України позивачка набуває права власності на законних підставах.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-16 00:00:00

Наймачем [ADDRESS] є [PERSON] Теплопостачання у цю квартиру виконує СКП «Смілакомунтеплоенерго». СКП «Смілакомунтеплоенерго», посилаючись на те, що підприємство надає відповідачці послуги з теплопостачання, а відповідачка ці послуги не оплачує, в результаті чого станом на 1 жовтня 2008 року створила заборгованість за послуги з теплопостачання в сумі 1563 грн. 06 коп., звернулося в суд з позовом про стягнення з неї цієї суми. Відповідачка в попередньому судовому засіданні позов визнала повністю. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідачка отримує послуги позивача з теплопостачання, але добровільно ці послуги не оплачує. Як вбачається з розрахунку боргу, станом на 1 жовтня 2008 року відповідачка заборгувала позивачеві 1563 грн.06 коп., які підлягають стягненню з неї в примусовому порядку. З відповідачки на користь держави необхідно стягнути 51 грн. судового збору , та на користь позивача 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного, ст. 68 ЖК України ст.ст. 10, 14, 212, 213, 294, 295 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-16 00:00:00

З 25 вересня 2004 року сторони перебувають в юридичному шлюбі, від подружнього життя мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач звернувся до суду з даним позовом з тих мотивів, що по причині різності характерів з вересня 2007 року сторони припинили подружні відносини. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, відповідачка такі вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення з наведених позивачем підстав. За таких обставин позов підлягає задоволенню, оскільки сім”я сторін фактично розпалася, а в судовому засіданні сторони категорично наполягають на розлученні. На підставі наведеного, ст. 110 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-16 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з [INFO] . Шлюб у сторін перший. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку – [PERSON] , [INFO] . Позивач в позовній заяві зазначив, що з початку шлюбних відносин у сторін виникли розбіжності щодо місця проживання. Позивач мешкає в [ADDRESS] відповідачка в м. Запоріжжі. В вересні 2006 року, позивачка поїхала до м. Запоріжжя до себе до дому та без будь яких пояснень не поверталась. На запитання позивача настоювала щоб він переїхав до Запоріжжя. Позивач пояснює що в нього в [ADDRESS] проживають батьки пенсіонери, він має житло та роботу, звичний спосіб життя та не бажає змінювати його. Шлюбні відносини перервані з вересня 2006 року, шлюб має формальний характер, спільне господарство не ведеться. Тому позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач надав суду заяву, в якій зазначив що позов підтримує, просить суд розглядати справу у його відсутності. Відповідачка до судового засідання не з’явилась, про час розгляду справи судом була повідомлена своєчасно, про що в матеріалах справи докази. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав, оскільки сторони на примирення не згодні, шлюб необхідно розірвати, так як сім'я розпалась та поновленню не підлягає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-16 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з [INFO] . Шлюб у сторін перший. Від шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей, які на даний час повнолітні. Позивачка просить шлюб розірвати з причини того, що між ними відсутні взаєморозуміння, повага, любов. Подружнє життя не склалось внаслідок несумісних характерів. Шлюбні відносини перервані, шлюб має формальний характер, спільне господарство не ведеться. Позивачка в судове засідання не з'явилась, але від неї надійшла письмова заява, в якій позивачка просить суд розглянути справу у її відсутність, оскільки мешкає в іншому місті, пояснює, що позов підтримує, просить суд розірвати шлюб. На заочний розгляд згодна. Відповідач до судового засідання надав заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти позовних вимог позивачки на розірвання шлюбу згоден та просить суд розглядати справу у його відсутності. Дослідивши докази по справі, вислухавши пояснення позивачки, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав, оскільки сторони на примирення не згодні, шлюб необхідно розірвати, так як сім'я розпалась та поновленню не підлягає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом, в якому вказує, що вона працювала на Херсонському бавовняному комбінаті з 1982 року на посаді контролера якості. На протязі останніх десяти років у зв'язку з відсутністю сировини, відключенням електроенергії та інших виробничих причин в цеху мали місце простої і їй та іншим працівникам оплата часу простою не провадилася. Вважає, що у порушення вимог ст.113 КЗпП України, відповідачем не проведено їй оплату за період простою з 01.08.2001р. по 03.03.2008р. Просить суд стягнути з відповідача на її користь 13180 грн. за час простою з виробничих причин. В судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги просила суд стягнути з відповідача на її користь 8368 грн.02 коп. з серпня 2001р. по березень 2008р. а час простою з виробничих причин. Представник відповідача позов визнав, не заперечує проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі ст.113 КЗпП України, час простою не з вини працівника оплачується з розрахунку не нижче від 2/3 тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу). Судом встановлено, що [PERSON] з 1982 року працює на Херсонському бавовняному комбінаті на посаді контролера якості. На протязі останніх десяти років у зв'язку з відсутністю сировини, відключенням електроенергії та інших виробничих причин в цеху мали місце простої і їй та іншим працівникам оплата часу простою не провадилася. Відповідно розрахунку, наданого представником ВАТ “ХБК”, заборгованість ВАТ “ХБК” перед позивачем становить 8368 грн. 02коп., за період з серпня 2001р. по березень 2008р. Таким чином, на підставі вищезазначеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та вважає стягнути з відповідача суму заборгованості за час простою на користь [PERSON] у розмірі 8368грн. 02 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом, в якому вказує, що вона працювала на Херсонському бавовняному комбінаті з 1978 року на посаді оператора ленточного обладнання 4-го разряду приготовчого цеху. На протязі останніх десяти років у зв'язку з відсутністю сировини, відключенням електроенергії та інших виробничих причин в цеху мали місце простої і їй та іншим працівникам оплата часу простою не провадилася. Вважає, що у порушення вимог ст.113 КЗпП України, відповідачем не проведено їй оплату за період простою з 01.01.2007р. по 07.07.2008р. Просить суд стягнути з відповідача на її користь 6481 грн.59коп. за час простою з виробничих причин, суми індексації оплати простою і суми компенсації заборгованих грошових доходів. В судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги просила суд стягнути з відповідача на її користь 5395 грн.86 коп. за січень 2007 - по липень 2008р. за час простою з виробничих причин. Представник відповідача позов визнав, не заперечує проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі ст.113 КЗпП України, час простою не з вини працівника оплачується з розрахунку не нижче від 2/3 тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу). Судом встановлено, що [PERSON] з 1978 року працює на Херсонському бавовняному комбінаті на посаді оператора ленточного обладнання 4-го разряду приготовчого цеху. На протязі останніх десяти років у зв'язку з відсутністю сировини, відключенням електроенергії та інших виробничих причин в цеху мали місце простої і їй та іншим працівникам оплата часу простою не провадилася. Відповідно розрахунку, наданого представником ВАТ “ХБК”, заборгованість ВАТ “ХБК” перед позивачем становить 5395 грн. 86 коп., за період з січня 2007р.-липень 2008р. Таким чином, на підставі вищезазначеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та вважає стягнути з відповідача суму заборгованості за час простою на користь [PERSON] у розмірі 5395 грн. 86 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом, в якому вказує, що вона працювала на Херсонському бавовняному комбінаті з 1976 року на посаді контролера якості ПКУ цеху №1. 16.07.2008р.вона звільнилася. На протязі останніх десяти років у зв'язку з відсутністю сировини, відключенням електроенергії та інших виробничих причин в цеху мали місце простої і їй та іншим працівникам оплата часу простою не провадилася. Вважає, що у порушення вимог ст.113 КЗпП України, відповідачем не проведено їй оплату за період простою з 01.07.2006р. по 16.07.2008р. Просить суд стягнути з відповідача на її користь 5126 грн.66коп. за час простою з виробничих причин. В судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги просила суд стягнути з відповідача на її користь 6530 грн.19 коп. за липень 2006 - по липень 2008р. за час простою з виробничих причин. Представник відповідача позов визнав, не заперечує проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі ст.113 КЗпП України, час простою не з вини працівника оплачується з розрахунку не нижче від 2/3 тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу). Судом встановлено, що [PERSON] з 1976 року працює на Херсонському бавовняному комбінаті на посаді контролера якості ПКУ цеху № 1. На протязі останніх десяти років у зв'язку з відсутністю сировини, відключенням електроенергії та інших виробничих причин в цеху мали місце простої і їй та іншим працівникам оплата часу простою не провадилася. Згідно трудової книжки [PERSON] звільнилася 16.07.2008р. за ст.38 КЗпП України. Відповідно розрахунку, наданого представником ВАТ “ХБК”, заборгованість ВАТ “ХБК” перед позивачем становить 6530 грн. 19 коп., за період з липня 2006 - по липень 2008р Таким чином, на підставі вищезазначеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та вважає стягнути з відповідача суму заборгованості за час простою на користь [PERSON] у розмірі 6530 грн.19 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому вказує, що він працював на Херсонському бавовняному комбінаті з 1998 року на посаді слюсаря ремонтника 3-го разряда, з 2004р. слюсар-ремонтник 5-го разряду. 31.07.2008р. він звільнився. На протязі останніх десяти років у зв'язку з відсутністю сировини, відключенням електроенергії та інших виробничих причин в цеху мали місце простої і йому та іншим працівникам оплата часу простою не провадилася. Вважає, що у порушення вимог ст.113 КЗпП України, відповідачем не проведено їй оплату за період простою з 01.08.2006р. по 31.07.2008р. Просить суд стягнути з відповідача на його користь 12865 грн.75коп. за час простою з виробничих причин. В судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги просив суд стягнути з відповідача на його користь 7710 грн.70 коп. з серпня 2001р. по липень 2008р. а час простою з виробничих причин. Представник відповідача позов визнав, не заперечує проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі ст.113 КЗпП України, час простою не з вини працівника оплачується з розрахунку не нижче від 2/3 тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу). Судом встановлено, що [PERSON] з 1998 року працює на Херсонському бавовняному комбінаті на посаді слюсаря ремонтника 3-го разряда, з 2004р. слюсар-ремонтник 5-го разряду. На протязі останніх десяти років у зв'язку з відсутністю сировини, відключенням електроенергії та інших виробничих причин в цеху мали місце простої і йому та іншим працівникам оплата часу простою не провадилася. З трудової книжки вбачається, що [PERSON] звільнився 31.07.2008р. згідно п.1 ст.36 КзпПУ за згодою сторін. Відповідно розрахунку, наданого представником ВАТ “ХБК”, заборгованість ВАТ “ХБК” перед позивачем становить 7710грн. 70 коп., за період з серпня 2001р. по липень 2008р. Таким чином, на підставі вищезазначеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та вважає стягнути з відповідача суму заборгованості за час простою на користь [PERSON] у розмірі 7710 грн. 70 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому вказує, що він працював на Херсонському бавовняному комбінаті з 1980 року на посаді електромонтера 6-го разряда. На протязі останніх десяти років у зв'язку з відсутністю сировини, відключенням електроенергії та інших виробничих причин в цеху мали місце простої і йому та іншим працівникам оплата часу простою не провадилася. Вважає, що у порушення вимог ст.113 КЗпП України, відповідачем не проведено їй оплату за період простою з 01.01.2006р. по 01.07.2008р. Просить суд стягнути з відповідача на його користь 4126 грн. за час простою з виробничих причин, суми індексації оплати простою і суми компенсації заборгованих грошових доходів. В судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги просив суд стягнути з відповідача на його користь 1511 грн.88 коп. з грудня 2003р. по квітень 2008р. а час простою з виробничих причин. Представник відповідача позов визнав, не заперечує проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі ст.113 КЗпП України, час простою не з вини працівника оплачується з розрахунку не нижче від 2/3 тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу). Судом встановлено, що [PERSON] з 1980 року працює на Херсонському бавовняному комбінаті на посаді електромонтера 6-го разряда. На протязі останніх десяти років у зв'язку з відсутністю сировини, відключенням електроенергії та інших виробничих причин в цеху мали місце простої і йому та іншим працівникам оплата часу простою не провадилася. Відповідно розрахунку, наданого представником ВАТ “ХБК”, заборгованість ВАТ “ХБК” перед позивачем становить 1511грн. 88 коп., за період з грудня 2003р. по квітень 2008р. Таким чином, на підставі вищезазначеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та вважає стягнути з відповідача суму заборгованості за час простою на користь [PERSON] у розмірі 1511 грн. 88 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом, в якому вказує, що вона працювала на Херсонському бавовняному комбінаті з 1983 року на посаді чистильника 2-го разряда прядильного виробництва. На протязі останніх десяти років у зв'язку з відсутністю сировини, відключенням електроенергії та інших виробничих причин в цеху мали місце простої і їй та іншим працівникам оплата часу простою не провадилася. Вважає, що у порушення вимог ст.113 КЗпП України, відповідачем не проведено їй оплату за період простою з січня 2006р. по 15.07.2008р. за 265 дні. Просить суд стягнути з відповідача на її користь 3667 грн.14 коп. за час простою з виробничих причин, суми індексації оплати простою і суми компенсації заборгованих грошових доходів. В судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги просила суд стягнути з відповідача на її користь 1969 грн.88 коп. з січня 2006р. по червень 2008р. а час простою з виробничих причин. Представник відповідача позов визнав, не заперечує проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі ст.113 КЗпП України, час простою не з вини працівника оплачується з розрахунку не нижче від 2/3 тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу). Судом встановлено, що [PERSON] з 1983 року працює на Херсонському бавовняному комбінаті на посаді чистильника 2-го разряда прядильного виробництва. На протязі останніх десяти років у зв'язку з відсутністю сировини, відключенням електроенергії та інших виробничих причин в цеху мали місце простої і їй та іншим працівникам оплата часу простою не провадилася. Відповідно розрахунку, наданого представником ВАТ “ХБК”, заборгованість ВАТ “ХБК” перед позивачем становить 1969 грн. 88 коп., за період з січня 2006р. по червень 2008р. Таким чином, на підставі вищезазначеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та вважає стягнути з відповідача суму заборгованості за час простою на користь [PERSON] у розмірі 1969 грн. 88 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом, в якому вказує, що вона працювала на Херсонському бавовняному комбінаті з 1978 року на посаді прядильщика 5-го разряда прядильного виробництва.. На протязі останніх десяти років у зв'язку з відсутністю сировини, відключенням електроенергії та інших виробничих причин в цеху мали місце простої і їй та іншим працівникам оплата часу простою не провадилася. Вважає, що у порушення вимог ст.113 КЗпП України, відповідачем не проведено їй оплату за період простою з серпня 2001р. по 15.07.2008р. за 265 дні. Просить суд стягнути з відповідача на її користь 3667,14 грн. за час простою з виробничих причин, суми індексації оплати простою і суми компенсації заборгованих грошових доходів. В судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги просила суд стягнути з відповідача на її користь 8608 грн.90 коп. з липня 2005р. по липень 2008р. а час простою з виробничих причин. Представник відповідача позов визнав, не заперечує проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі ст.113 КЗпП України, час простою не з вини працівника оплачується з розрахунку не нижче від 2/3 тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу). Судом встановлено, що [PERSON] з 1978 року працює на Херсонському бавовняному комбінаті на посаді прядильщика 5-го разряда прядильного виробництва. На протязі останніх десяти років у зв'язку з відсутністю сировини, відключенням електроенергії та інших виробничих причин в цеху мали місце простої і їй та іншим працівникам оплата часу простою не провадилася. Відповідно розрахунку, наданого представником ВАТ “ХБК”, заборгованість ВАТ “ХБК” перед позивачем становить 8608грн. 90 коп., за період з липня 2005р. по липень 2008р. Таким чином, на підставі вищезазначеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та вважає стягнути з відповідача суму заборгованості за час простою на користь [PERSON] у розмірі 8608 грн. 90 коп.

Outcome: approved