Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-28 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] з позовною заявою до КП «Теплопостачання м. Одеси» про поновлення на роботі - на посаді електрозварювальника з шкідливими умовами праці 5-го розряду на КП «Теплопостачання м. Одеси», виплату компенсації за час вимушеного прогулу в розмірі 1857 грн. за кожен місяці вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди в розмірі 15000 грн. Позивач в судовому засіданні свої вимоги підтримав та показав суду, що 01 листопада 2006 року згідно наказу № 9 від 01.11.2006 року його було прийнято на роботу до КП «Теплопостачання м. Одеси» на посаду електрозварювальника з шкідливими умовами праці 5-го (найвищого) розряду, про що зроблено відповідний запис у трудовій книжці. 25 травня 2007 року згідно наказу № 367-к від 25.05.2007 року його було звільнено на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України за скорочення штату працівників, проте своє звільнення вважає незаконним з наступних підстав. До 25 травня 2007 року він не мав уявлення про те, що його можуть звільнити. Доказом цього є те, щ він не поставив підпису про ознайомлення з наказом, хоча відповідачем було складено акт про відмову від підпису. Починаючи з 25 травня 2007 року він із-за незаконних дій відповідача ніде працює. Згідно рішення Київського районного суду м. Одеси від 03 березня 2008 року у нього на вихованні та утриманні знаходиться неповнолітня донька [PERSON], [INFO]. Представник відповідача до суду з'явився, позов не визнала, заперечувала проти його задоволення та показала, що згідно наказу КП «Теплопостачання м. Одеси» від 23 лютого 2007 року № 45 на підприємстві зроблено скорочення чисельності працівників на 20 %, наказом від 21 березня 2007 року № 196-к [PERSON] був попереджений про скорочення посади, яку він займав та про звільнення 25 травня 2007 року по п. 1 ст. 40 КЗпП України, у зв'язку зі скорочення штату. З вищевказаним наказом позивач був ознайомлений 22 березня 2007 року, від підпису відмовився, про що складений акт від 22 березня 2007 року. Від запропонованих вакансій, які були в наявності КП «Теплопостачання м. Одеси» станом на 02 квітня 2007 року, [PERSON] відмовився. Також відмовився від вакансії електрозварювальника з шкідливими умовами праці 5-го розряду (лист КП «Теплопостачання м. Одеси» від 17 липня 2007 року № 6/9-390-к). Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, 01 листопада 2006 року згідно наказу № 9 від 01.11.2006 року позивача, [PERSON], було прийнято на роботу до КП «Теплопостачання м. Одеси» на посаду електрозварювальника з шкідливими умовами праці 5-го (найвищого) розряду, про що зроблено відповідний запис у трудовій книжці. 25 травня 2007 року згідно наказу № 367-к від 25.05.2007 року позивача було звільнено на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України за скорочення штату працівників, проте своє звільнення, позивач вважає незаконним. До 25 травня 2007 року позивач не мав уявлення про те, що його можуть звільнити. Доказом цього є те, щ він не поставив підпису про ознайомлення з наказом, хоча відповідачем було складено акт про відмову від підпису. Починаючи з 25 травня 2007 року він із-за незаконних дій відповідача ніде працює. Згідно наказу КП «Теплопостачання м. Одеси» від 23 лютого 2007 року № 45 на підприємстві зроблено скорочення чисельності працівників на 20 %. Наказом від 21 березня 2007 року № 196-к [PERSON] був попереджений про скорочення посади, яку він займав та про звільнення 25 травня 2007 року по п. 1 ст. 40 КЗпП України, у зв'язку зі скорочення штату. З вищевказаним наказом позивач був ознайомлений 22 березня 2007 року, від підпису відмовився, про що складений акт від 22 березня 2007 року. Від запропонованих вакансій, які були в наявності КП «Теплопостачання м. Одеси» станом на 02 квітня 2007 року, [PERSON] відмовився. Також відмовився від вакансії електрозварювальника з шкідливими умовами праці 5-го розряду (лист КП «Теплопостачання м. Одеси» від 17 липня 2007 року № 6/9-390-к). Наказом від 25 травня 2007 року № 367-к звільнений по п. 1 ст. 40 КЗпП України, у зв'язку зі скороченням чисельності працівників підприємства. Відповідно до ст. 42 КЗпП України, при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю. Аргументом для звільнення позивача при скороченні штатів була його більше низька продуктивність праці в порівнянні з іншими працівниками у відповідності зі ст. 42 КЗпП України. Кваліфікація у всіх однакова. Виробничий стаж на підприємстві електрозварювальника з шкідливими умовами праці 5-го розряду становить - 6 років 3 місяці 8 днів (з 17 лютого 2000 року по 25 травня 2006 року та з 03 серпня 2006 року по 25 травня 2007 року), переваг перед іншими працівниками немає. Згідно рішення Київського районного суду м. Одеси від 03 березня 2008 року у нього на вихованні та утриманні знаходиться неповнолітня донька [PERSON], [INFO]. Суд вважає, рішення КП «Теплопостачання м. Одеси» про звільнення [PERSON], з посади електрозварювальника з шкідливими умовами праці 5-го розряду, у зв'язку зі скорочення штату, оскільки [PERSON] не має переваг перед іншими працівниками є незаконним, так як на утриманні позивача є неповнолітня донька - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 3 ст. 184 КЗпП України, звільнення одиноких матерів (батьків) при наявності дитини віком до чотирнадцяти років або дитини-інваліда з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов'язковим працевлаштуванням. Показання допитаних в суді свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], суд не бере до уваги, оскільки вважає їх суб'єктивними. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України про практику розгляду судами трудових спорів від 06 листопада 1992 року № 9 (зі змінами, внесеними постановою від 25.05.1998 року № 15), у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв'язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарних місяці роботи. При цьому враховується положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 1995 року № 348). Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України, оплата середнього заробітку за весь час понад один рік провадиться за вимушений прогул і за умови, що заява про поновлення на роботі розглядалась більше одного року і в цьому не було вини працівника. Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала, тільки з наявності вини. У частині стягнення моральної шкоди, суд вважає, що сума явно завищена. Вважає можливим стягнути 3000 грн., виходячи з Постанови Пленуму Верховного Суду України про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди від 31.03.1995 року № 4 (зі змінами, внесеними постановою від 25.05.2001р. № 5). На підставі викладеного та

Outcome: partial