Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-01 00:00:00

[PERSON]. звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] . про визнання права власності на спільне сумісне майно. В позові вказав, що з 25 вересня 1999 року по даний час перебувають в шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON][INFO]. 23.01.2002 року укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], яка є їхньою спільною сумісною власністю. Після придбання квартири всі члени сім"ї зареєструвалися у даній квартирі. В даний час позивач та відповідач проживають окремо. В зв"язку з цим виникла необхідність визначити частки у праві спільної сумісної власності, що належить їм по Ѕ частині квартири, в [ADDRESS]. Позивач прохає суд визнати за [PERSON] та [PERSON] право спільної сумісної власності на Ѕ частину квартири кожному, що розташована в [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, прохає суд визнати за ним право власності на Ѕ частину квартири в будинку [ADDRESS] Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує. Враховуючи думку сторін, визнання позову відповідачкою, суд вважає за можливе постановити рішення при проведенні попереднього судового засідання, що передбачено ст. 130 ЦПК України. Дослідивши обставини, докази справи, думку сторін, суд, вважає за можливе розглянути справу. Вимоги позивача підлягають задоволенню. Встановлено, що з 25 вересня 1999 року по даний час сторони перебувають в шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] . 23.01.2002 року укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , який посвідчено державним нотаріусом Лубенської державної нотаріальної контори, про що зроблено реєстровий запис № 116, яка є їхньою спільною сумісною власністю. Після придбання квартири всі члени сім'ї зареєструвалися у даній квартирі. В даний час позивач та відповідач проживають окремо. В зв"язку з цим виникла необхідність визначити частки у праві спільної сумісної власності, що належить їм по Ѕ частині квартири, в [ADDRESS] . Відповідно до ст.368 ЦК України та ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох і більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право власності виникає з підстав, не заборонених законом. Відповідно до ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна чоловіка та дружини є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між нимиабо шлюбним договором, оскільки шлюбний договір не укладався, домовленості щодо не рівності часток не існує. Згідно ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Суд бере до уваги, що відповідач проти позову не заперечує, задовольняє позов [PERSON] ..

Outcome: approved