Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-23 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду з позовною заявою в якій просить визнати дійсним правочин відповідно до якого, 25.10.2007 року вона купила, а відповідач по справі - [PERSON]. продав житловий будинок розташований в [ADDRESS] за 5000 грн., які він одразу ж отримав та в свою чергу передав позивачці будинок у користування та всі наявні на нього документи. Однак при укладенні зазначеної угоди сторонами не були виконані вимоги закону про її нотаріальне посвідчення, оскільки цей будинок дістався відповідачу в порядку спадкування за законом після смерті його батька та баби і він повинен був оформити спадщину у встановленому законом порядку, чого до теперішнього часу так і не зробив. Враховуючи, що сторонами була досягнута домовленість щодо усіх істотних умов договору і відбулося повне його виконання зі сторони позивача, та часткове зі сторони відповідача, [PERSON]. просить суд визнати за ним право власності на вищевказаний житловий будинок. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, в якій він проти задоволення позову не заперечує. Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність відповідача за наявними доказами справи. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши позивача, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд рахує, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Як встановлено по справі, житловий будинок [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] по Ѕ частині за кожним, на підставі свідоцтва про право на спадщину виданого Чугуївською держнотконторою 28.11.1958 року, реєстровий № 4652 (а.с.9). Згідно наданих суду свідоцтв про смерть: ІІ-ВЛ [NUMBER] - [INFO] року померла [PERSON] (баба відповідача а.с.11); І-ВЛ № [NUMBER] - помер [PERSON] (батько відповідача а.с.12), після їх смерті спадкоємцями їхнього майна залишилися: [PERSON] (дружина [PERSON].) та [PERSON] (син та онук померлих), які відповідно ст.ст. 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року) спадщину прийняли фактично. 12.02.2000 року помирає мати відповідача - [PERSON]. ( свідоцтво про смерть І-ВЛ [NUMBER] а.с. 10), ніякого розпорядження на випадок своєї смерті вона не залишила, отже [PERSON]. залишається єдиним спадкоємцем майна померлих, при цьому для оформлення спадщини він до нотаріальної контори не звертався але прийняв її фактично так як мешкав у спірному будинку, що підтверджується будинковою книгою (а.с.14-16). Відповідно до ст. 1268 ЦК України відповідач вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки судом встановлено, що на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем і не заявляв про відмову від неї, що підтверджується довідкою Чугуївської державної нотаріальної контори від 25.10.2007 року, яка свідчить про те, що після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, в термін передбачений ст. 1270 ЦК України, спадкоємці померлого з заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини в нотаріальну контору не зверталися (а.с.21). Сторони визнають, що 25.10.2007 року вони здійснили правочин купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS], відповідно до якого [PERSON]. (продавець) передав позивачеві нерухоме майно, а [PERSON]. (покупець, ) сплатила за нього 5000 ( п'ять тисяч) гривень. Таким чином, кожен виконав свої обов'язки відповідно до ст. 655 ЦК України. За загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину передбаченими п.4 ст. 203 ЦК України - правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно ст.657 ЦК України, договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен укладатись у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Враховуючи, що між сторонами по справі була досягнута домовленість щодо усіх істотних умов договору і відбулося повне виконання договору - позивачу був переданий у власність житловий будинок, розташований в [ADDRESS], а відповідачу сплачена вартість будинку в розмірі 5000 (п'ять тисяч) гривень, що підтверджується розпискою (а.с.8), суд вважає правочин купівлі-продажу зазначеного будинку дійсним.

Outcome: approved