Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-26 00:00:00

В заяві до суду керівник Товариства з обмеженою відповідальністю «Барський спортивно-оздоровчий комплекс» вказав, що 8 серпня 2008 року між [PERSON](продавець) (далі по тексту Відповідач) та Позивачем (покупець) був укладений договір купівлі - продажу, предметом якого є продаж незавершеного будівництвом спортивно-оздоровчого комплексу, що складає 87% готовності, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Згідно п.1 договору продавець прийняв на себе зобов'язання передати належне йому майно у власність покупця, а покупець прийняв на себе зобов'язання прийняти майно і сплатити за нього грошові кошти на умовах договору. 8.08.2008 року між сторонами був підписаний акт прийому-передачі, відповідно до якого продавець передав покупцеві незавершене будівництво спортивно-оздоровчого комплексу, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Умовами договору купівлі-продажу від 08.08.2008 року було встановлено, що даний договір підлягає нотаріальному посвідченню протягом 10 (десяти) днів з дня приймання-передачі предмету купівлі-продажу, при цьому витрати по нотаріальному посвідченню договору несе продавець, що кореспондується із положеннями ст.657 ЦК України. 17.08.2008 року Позивач звернувся до Відповідача із заявою, що містить вимогу про нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу незавершеного будівництва від 08.08.2008 року. 18.08.2008 року, заявник був повідомлений про скрутний фінансовий стан відповідача, у зв'язку з чим відсутня можливість виконати умови договору купівлі-продажу щодо його нотаріального посвідчення. В судовому засіданні позивач вимоги за позовом підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач позов визнав, суду зазначив, що сторонами Договору купівлі-продажу незакінченого будівництво від 08.08.2008 року погоджено усі істотні умови Договору та частково виконано умови Договору, а також те, що дії його не порушують чиї небудь права, свободи або інтереси. Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновків, що дії відповідача щодо визнання цивільного позову не суперечать закону, не порушують чиї-небуть права, свободи чи інтереси, а тому приймається судом з прийняттям рішення про задоволення цивільного позову в повному обсязі, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. За змістом частини 2 статті 220 ЦК України для її застосування судам слід встановити наявність домовленості сторін щодо усіх істотних умов договору, яка підтверджується письмовими доказами, а також повне або часткове виконання договору обома або однією із сторін та факт ухилення від його нотаріального посвідчення іншою стороною. Лише за наявності таких обставин суд може визнати такий договір дійсним і у цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Укладений між сторонами договір містить всі істотні умови: предмет договору, ціна продажу, умови оплати, перехід права власності, відповідальність сторін, тощо. На момент укладення договору відчужуване незавершене будівництво належало Відповідачу на підставі Рішення Барського районного суду Вінницької області від 06.05.2005 року, зареєстрованого КП «Барське районне бюро технічної інвентаризації» 07.08.2008 року, за № 2. Сторонами був підписаний акт приймання-передачі, тобто договір був виконаний частково. 18.08.2008 року Позивач звертався до Відповідача із заявою, що містить вимогу про нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу незавершеного будівництва від 08.08.2008 року. На заяві міститься розписка про отримання її Відповідачем і дата -18.08.2008 року. 18.08.2008 року заявник був повідомлений про скрутний фінансовий стан відповідача, у зв'язку з чим відсутня можливість виконати умови договору купівлі-продажу щодо його нотаріального посвідчення. Факт звернення покупця до продавця з вимогою про нотаріальне посвідчення договору і відмову продавця від такого нотаріального посвідчення у зв'язку з відсутністю грошових коштів так саме, як факт відмови продавця від виконання умов договору в частині його нотаріального посвідчення є доведений. Отже відповідач у справі знав про наявність у нього обов'язку, передбаченого п.11 договору щодо нотаріального посвідчення цього договору і про вимогу покупця про здійснення такого нотаріального посвідчення, але своїми діями ухилявся від такого посвідчення і не вчинив будь-яких заходів, спрямованих на нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу від 08.08.2008 року у десятиденний термін, чітко визначений п.11 договору, що свідчить про невиконання саме продавцем покладеного на нього обов'язку щодо нотаріального посвідчення договору за власні кошти. Станом на день прийняття судового рішення нотаріальне посвідчення договору не проведено. Отже, на підставі ретельної правової оцінки умов договору купівлі-продажу від 08.08.2008 року, акта приймання-передачі від 08.08.2008 року, наявних у справі доказів листування сторін та інших доказів в їх сукупності судом з достовірністю встановлено ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу від 08.08.2008 року погодженого з усіх істотних умов та частково виконаного його сторонами, що, в свою чергу, обумовлює наявність підстав для визнання вказаного договору дійсним згідно з ч.2 ст.220 ЦК України. За таких обставин вимоги позивача щодо визнання договору дійсним є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Оскільки сторонами у договорі було визначено, що перехід права власності відбувається в момент передачі майна, що оформлюється актом прийому-передачі, такий акт підписаний повноважними особами і право власності не визнається продавцем, вимоги позивача щодо визнання за ним права власності також є обґрунтованими і підлягають задоволенню, оскільки в силу ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Враховуючи викладене та

Outcome: approved