Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-09 00:00:00

В липні 2008 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Єгорівської сільської ради про визнання за ним права власності на об”єкти нерухомості, які йому були передані Роздільнянським „Ветсанзаводом” в рахунок погашення боргу. Відповідач Єгорівська сільська рада позов визнали, не заперечують проти визнання за [PERSON] права власності на об”єкти колишнього Роздільнянського „Ветсанзаводу”, розташовані на території Єгорівської сільської ради. Оскільки відповідач позов визнав, суд вважає за можливе ухвалити рішення по справі в попередньому судовому засіданні в порядку ст.130 ЦПК України. В судовому засіданні [PERSON], підтримуючи заявлені позовні вимоги, пояснив, що в 1998 році він надав займ Роздільнянському „Ветсанзаводу” в сумі 27697,55 грн. В рахунок погашення боргу рішенням Роздільнянського районного суду та актом прийому передачі на стадії виконання рішення за згодою власника майна йому було передано майно заводу згідно переліку, в який війшли споруди, будівлі, техніка, комунікації. Крім цього частину майна заводу він придбав по договору купівлі-продажу майна від 6 січня 1999 року. Рішеннями виконкому Єгорівської сільської ради за ним було визнано право власності на вищевказані об”єкти , видані свідоцтва про право власності. З 1999 року він володіє цим майном, його право на вказані об”єкти колишнім власником не оспорюється. Однак не теперішній час він виготовив технічні паспорта на будівлі та споруди і бажає своє право на ці об”єкти згідно технічної документації підтвердити рішенням суду. Свідоцтво про право власності , видане йому раніше відповідачем , не підтверджує склад належного йому майна по об”єктам, як цього вимагає нинішнє законодавство. - Посилаючись на дані обставини, просив суд визнати за ним право власності на виробничий комплекс, який складається з споруд, будівель та комунікації згідно виготовленої ним технічної документації. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.12.1998р. між [PERSON] та Раздільнянским „Ветсанзаводом” був укладений договір позики, по якому [PERSON] строком до 29.01.1999р., надав в борг підприємству 27967,55 грн. До договору позики було додано перелік майна, яким відповідач відповідав за виконання зобов'язання. Відповідно до п.3 Договору у випадку не повернення позики в обумовлений договором строк, Роздільнянським „Ветсанзавод” зобов'язувався передати [PERSON] майно заводу - будинки, спорудження з комунікаціями. Крім цього, 6 січня 1999 року між [PERSON] та Орендним підприємством Тульчинського заводу по виробництву м”ясо-кісткового борошна “Ветсанзавод” був укладений нотаріально-посвідчений договір купівлі - продажу , по якому [PERSON] придбав у власність будівлі їдальні та пождепо з допоміжними спорудами, які складались з їдальні, 2-х прохідних, пождепо, 3 складів , гаража, щитової, насосної, теплопункта, трансформаторної. У зв'язку з не виконанням Роздільнянським „Ветсанзаводом” зобов'язань по договору позики, [PERSON] звернувся в суд про примусове стягнення з відповідача боргу. Рішенням Роздільнянского районного суду Одеської області від 22.06.1999р. на користь [PERSON] із Роздільнянського „Ветсанзавода” було стягнено борг в сумі 21987,55 грн, шляхом накладення стягнення на майно боржника. За заявою [PERSON] дане рішення суду було піддане примусовому виконанню, були видані виконавчі листи , по яких державним виконавцем ОГІС Роздільнянського РУЮ Одеської області, було передано йому в рахунок відшкодування боргу майно Роздільнянського „Ветсанзаводу”, згідно акту прийому- передачі від 20.07.1999 року, а саме:адміністративний будинок;цех № 1 і № 2;вагарня;котельня з допоміжними приміщеннями;насосні каналізації, теплопостачання й водопостачання;допоміжні приміщення;очисні спорудження; під'їзні й внутрімайданчикові дороги;траси водопроводів і артскважины 1,2,3,4,5,6;ВЛ-10 квт, 0,4 квт і теплотраса;будинок ЖКХ /котельня, гараж/;огородження території;будинок дитячого садка с. Єлизаветівка;службове житло 10 квартир у двоповерхових будинках с. Єлизаветівка;автобус КАВЗ - 685м гос. [NUMBER];дизельгенератор б/у, розукомлектований;станція АТС б/у, розукомлектований;трактор Т 666 б/у, розукомлектований;трансформатор 10/630 ква -2 шт. б/у разукомлектований;верстат фрезерний б/у розукомлектований;ємкості 3 шт. б/у. Згідно листа міністерства Агропромислового комплексу України за № 37-86-11/6423 від 16.06.1999р.[PERSON]є правонаступником майна, будинків та споруд Роздільнянського „Ветсанзаводу” Одеської області, з 1999 року і на момент розгляду даної справи право власності на передані об”єкти міністерством не оспорюється. 19 жовтня 2000 року між [PERSON] та Єгорівською сільською радою Роздільнянського району Одеської області був укладений договір оренди земельної ділянки, на якій розташовані передані йому об”єкти . Договір нотаріально посвідчений за №4253 та зареєстрований в відділі земельних ресурсів за №153 від 19 жовтня 2000 року. На підставі заяви[PERSON]та акту прийому-передачі від 20 липня 1999 року рішенням виконкому Егорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області від 3 січня 2002 року за №2/ср-2002 р. [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на будівлі , споруди, комунікації колишнього „Ветсанзаводу”, будинок [ADDRESS], свердловини, лінії електропередач. Таким чином даним рішенням в 2002 році було підтверджено правомірність володіння [PERSON] даними об”єктами. Дане рішення виконкому на теперішній час не скасоване, чинне , а тому приймається судом до уваги . 15.10.2005р. [PERSON] було виготовлено технічний паспорт на виробничий комплекс, розташований на території Егорівського сільської ради Роздільнянського району Одеської області. На даний час Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 27.07.2007 року за [PERSON] визнано право власності на частину переданого йому нерухомого майна , а саме на чистину виробничого комплексу, що складається з : - цеху № 1 літ. «Б», б, «Б1», общ. пл. 2109.0 кв.м., вартістю 919.461.00 грн. - вагарня під літ. «В», общ. пл. 55.20 кв.м. вартістю 16142.00 грн.; - підсобні приміщення під літ. «Г», общ. пл. 41.25 кв.м., вартістю 12030.00 грн. - котельня під літ. «Д», общ. пл. 532.0 кв.м., вартістю 24295.00 грн. - туалет під літ. «Е», общ. пл. 8.26 кв.м., вартістю 3628.00 грн. - підсобні приміщення під літ. «Ж», общ. пл. 26.01 кв.м., вартістю 4556.00 грн. - мазутна під літ. «З», общ. пл. 34.65 кв.м., вартістю 9886.00грн. - підсобні приміщення під літ. «І», общ. пл. 8.54 кв.м., вартістю 993.00грн. - підсобні приміщення під літ. «К», общ. пл. 104.50 кв.м., вартістю 18336.00грн. - побутове приміщення під літ. «Л», общ. пл. 67.80 кв.м., вартістю 17238.00грн - цех №2 під літ. «М», общ. пл. 840.0 кв.м., вартістю 549650.00 грн. - підсобні приміщення під літ. «Н», общ. пл. 419.20 кв.м., вартістю 146862.00 грн. - трансформаторна під літ. «О», общ. пл. 61.43 кв.м., вартістю 18069.00 грн підсобні приміщення під літ. «П», общ. пл. 217.00 кв.м., вартістю 27917.00 грн - трансформаторна під літ. «Р», общ. пл. 41.25 кв.м., вартістю 13551.00 грн - насосна під літ. «С», общ. пл. 61.40 кв.м., вартістю 12109.00 грн. - туалет під літ. «У», общ. пл. 8.10 кв.м., вартістю 3628.00 грн. - пожежний резервуар під літ. «Ф», общ. пл. 36.0 кв.м., вартістю 16635.00 грн. - 1-мощення, общ. пл. 6200.0 кв.м., вартістю 127003.00 грн. - 11 відстійник, , общ. пл. 25.0 кв.м., вартістю 7643.00 грн. - 111 - димар, общ. пл. 25.0 кв.м., вартістю 158271.00 грн - № 439 - артскважина з устаткуванням і приміщенням, вартістю 7643.00 грн. - № 432 , №471 - артскважини з устаткуванням і приміщенням, вартістю 22589.00 грн. - Артскважина № 8953/3 загальною площею 9.0 кв.м., з устаткуванням і приміщенням вартістю 18287.00 - допоміжні приміщення під літ. «А», общ. пл. 122.10 кв.м., вартістю 18018 грн. - траси водопроводу, вартістю 31748 грн.; - мережі ВЛ - 04 квт и ВЛ-10000 кВт, вартістю 45493.00 грн.; - склад під літ. «Б», общ. пл. 65.60 кв.м., вартістю 13431.00 грн.; - огородження території, вартістю 11574.00 грн.; - ринкова вартість квартири № 17, розташованої по вул. Центральна, д.1 с. Елизаветівка, Раздельнянского району Одеської області, становить 60772.00 грн.; - ринкова вартість квартири [ADDRESS], становить 59777.00 грн . Загальна вартість даних об'єктів на 01.05.2007р., становить 2442807 грн. Дане рішення набрало законної сили і ніким не оскаржено &cedil;а тому є чинним і приймається судом до уваги. Однак з наданого суду технічного паспорту на виробничий комплекс вбачається, що на території комплексу є в наявності ще такі споруди: - водонапірна башня -під літ. «1», площею 1,16 кв.м.вартістю 2050,00 грн : - пожводоймище під літ. “11” площею 72 кв.м. вартістю 13635,00 грн: - очисні споруди під літ. “111” площею 420 кв.м., з спорудами відстою 6,8 га вартістю 91000 грн: - допоміжні приміщення під літ “Е” площею 30 кв.м. вартістю 4600 грн: - градарня під літерою “Т” з допоміжними спорудами площею 38,25 кв.м. вартістю 5050 грн: - склад під літ “В”: - склад під літ. “Г”: - допоміжне приміщення під літерою “Д”: - щитова під літерою “Ж” : - побутова приміщення під літерою “З”: - тепло пункт під літ. “Н” с.Єлизаветівка вул..Новоселів, 1 а: - теплотраса ж/б конструкцій: - під”їздна дорога насипна, покриття , асфальт та ж/б плити: - насосна під літерою “Е”: - резервуар під літ “В”. Право власності [PERSON] на дані споруди підтверджується : актом прийому - передачі майна від 20.07.1999 року, договором купівлі - продажу від 6 січня 1999 року , свідоцтвом про право власності , виданим за рішенням Єгорівської сільської ради №40-ср-2005р. від 05.09.2005 року. Таким чином з 1999 року [PERSON]відкрито володіє та користується даними об”єктами, як власник несе витрати по їх утриманню. У відповідності зі ст. 392 ГК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у випадку втрати їм документа, що засвідчує його право власності. Згідно ст. 391 ГК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні їм право користування й розпорядження своїм майном. Тому суд вважає, що за [PERSON] належить визнати право власності на виробничий комплекс , розташований в с.Єлизаветівка Роздільнянського району Одеської області, його право на вказані об”єкти підтверджено наданими суду доказами. Судовий збір по справі складає 1700 грн, який сплачено позивачем в повному обсязі при зверненні до суду. На підставі ст. 391, 392 ЦК України ,

Outcome: approved