Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-10 00:00:00

Позивач ТОВ «Фірма ВАРТ» звернувшись до суду з даним позовом, просить стягнути з відповідача [PERSON] матеральні збитки у розмірі 6706,12 грн., що настали внаслідок ДТП, витрати за сплату державного мита у розмірі 67,06 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 30 грн., а всього 6803,18 грн., посилаючись на те, що 06.10.2007 року о 16 годині, [PERSON] при виконанні трудових обов'язків, керуючи автомобілем ГАЗ-330232 414 ЗНГ, державний номер [NUMBER], що належить позивачу, потратив в ДТП, внаслідок чого було завдано матеріальну шкоду автомобілю КІА Cееd, державний номер [NUMBER], що належить [PERSON] Згідно постанови Шевченківського районного суду м.Києва від 07.11.2007 року [PERSON] визнано винним у ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17 грн. Згідно висновку автотоварознавчого дослідження №15268 від 21.01.2008 року, матеріальний збиток, заподіяний пошкодженням автомобіля КІА Cееd внаслідок ДТП становить 31696,13 грн. У відповідності до Генерального договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів від 03.05.2007 року, а також Страхового акту від 29.01.2008 року, ЗАТ «Київський страховий дім» в рахунок відшкодування матеріального збитку, заподіяного внаслідок ДТП, виплачує власнику автомобіля КІА Cееd 24990 грн., а ТОВ «Фірма ВАРТ» 08.02.2008 року згідно видаткового касового ордеру №24 виплачує [PERSON] залишок невиплаченої суми у розмірі 6706,12 грн. В зв'язку з тим, що 19.11.2007 року відповідач звільнився з роботи за власним бажанням, тому керівництво ТОВ «Фірма ВАРТ» позбавлено можливості покрити матеріальну шкоду в розмірі 6706,12 грн. шляхом проведення відрахувань із заробітної плати [PERSON], тому змушено звернутись з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача Маціборок С.В, посилаючись на вищевказані обставини, уточнив та доповнив позовні вимоги, а саме просив стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фірма ВАРТ» матеріальні збитки у межах середнього місячного заробітку відповідача у розмірі 3136,54 грн., витрати за сплату державного мита у розмірі 31,36 грн, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 30 грн. та судові вирати пов'язані з явкою до суду у розмірі 560,51 грн., а всього 3758,41 грн. В попередньому судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позов не визнав і пред'явив зустрічну позовну заяву до ТОВ «Фірма ВАРТ» про визнання договору про повну матеріальну відповідальність за №36 від 28.03.2007 року недійсним з моменту його укладення. Проте, після ознайомлення з уточненнями та доповненнями первісних позовних вимог заявлених представником позивача Маціборуком С.В під час судового засідання, представник відповідача звернувся із заявою про залишення зустрічного позову без розгляду та позов ТОВ «Фірма ВАРТ» визнав повністю і не заперечував проти його задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріали справи встановлено, що в період з 01.04.2005 року по 19.11.2007 року між позивачем та відповідачем були трудові відносини. 06.10.2007 року відповідач [PERSON] під час виконання своїх трудових обов'язків, керуючи автомобілем ГАЗ-330232 414 ЗНГ, державний номер [NUMBER], що належить позивачу, потратив в ДТП, внаслідок якої завдав механічні пошкодження автомобілю КІА Cееd, державний номер [NUMBER], що належить [PERSON] Згідно постанови Шевченківського районного суду м.Києва від 07.11.2007 року [PERSON] визнано винним у ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17 грн. 08.02.2008 року позивач, згідно видаткового касового ордеру №24 виплатив [PERSON] матеріальні збитки нанесені позивачем внаслідок ДТП у розмірі 6706,12 грн. Згідно довідки №125 від 04.08.2008 року виданої ТОВ «Фірма ВАРТ» середньомісячна заробітна плата відповідача [PERSON] становить 3136,54 грн., що сторонами не оспарюється. Відповідно до ч.1 ст.132 КЗпП України за шкоду, заподіяну підприємтсву, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі визначеного відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно платіжного доручення № 4228799 від 02.04.2008 року позивач сплатив державне мито у розмірі 67,06 грн. Згідно платіжного доручення № 4228800 від 02.04.2008 року позивач поніс витрати по сплаті за інфомаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 30 грн. Згідно розрахунку витрат пов'язаних з переїздом до іншого населеного пункту представника позивача, розрахунку витрат на відрядження, наказів на відрядження за № 89/1 від 23.07.2008 року, № 104/1 від 13.08. 2008 року, № 119 від 29.08.2008 року, подорожних листів автомобіля № 876017 від 23.07.2008 року, № 8759129 від 13.08.2008 року, №875855 від 29.08.2008 року та трьох фіскальних чеків на придбання пального від 23.07.2008 року, від 13.08.2008 року, від 29.08.2008 року позивач поніс судові витрати у загальному розмірі 560,51 грн. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що визнання представником відповідача пред'явленого позову не суперечить закону і не порушує права чи інтереси інших осіб, то є підстави для його задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved