Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-25 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. звернулись до суду з позовом до [PERSON]. про визнання особи таким, що втратив право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що згідно ордеру № 4924 від 20.11.1979 року позивачці надано по обміну квартиру [ADDRESS], м.Черкаси, в якій зареєстроване місце проживання сторін у справі. Шлюб між [PERSON] та [PERSON]. розірваний у 1983 році, фактично шлюбні стосунки припинені в 1992 році. Відповідач з липня 1992 року в зазначеній квартирі не проживає, участі у витратах на оплату комунальних послуг не бере, особисті його речі в квартирі відсутні, будь-якого зв»язку з квартирою не підтримує понад встановлений законодавством строк. Позивачі змушені нести додаткові затрати по оплаті комунальних послуг за дане житлове приміщення, в зв»язку з чим порушуються їх права та законні інтереси, просять суд визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS], м.Черкаси. [PERSON]. звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що в судовому порядку свідоцтво про приватизацію позивачами спірної квартири від 16.08.1995р., визнано недійсним, право власності позивачів на дану квартиру припинено, зазначав, що [PERSON] не проживає в спірній квартирі з 1993 року, [PERSON] і [PERSON]. - з 1994 року, [PERSON] та [PERSON] з 2001 року, позивачі проживають за кордоном, просить суд визнати позивачів такими, що втратили право користування [ADDRESS], м.Черкаси, в подальшому позовні вимоги збільшив, просив вселити його в квартиру [ADDRESS], м.Черкаси як члена сім»ї наймача. Ухвалою суду в якості третьої особи по первісному та зустрічному позову залучено КП ВЖ РЕУ-7 м.Черкаси. В судовому засіданні позивачка [PERSON], яка діяла також в інтересах [PERSON], [PERSON], [PERSON]., [PERSON], адвокат [PERSON] позов підтримали, зазначали, що з липня 1992 року після фактичного припинення шлюбних стосунків з [PERSON] відповідач добровільно виселився з спірної квартири, забравши свої речі, після чого проживав в сусідніх будинках, де підтримував шлюбні стосунки з іншими жінками, з 2003 став проживати сім»єю з [PERSON], з останньою спільно придбали будинок в с.Мошни, де відповідач мешкає в даний час. З моменту виселення відповідач не бере участі в оплаті комунальних послуг, утриманні квартири, не підтримує зв»язків з даним житловим приміщенням, до 2008 року питання про вселення не ставив. В даний час добровільно знятись з реєстрації в спірній квартирі не бажає, вимагаючи виплати йому грошових коштів за те, щоб він виписався з квартири. [PERSON] в 1993 році тимчасово в зв»язку з роботою виїхала за кордон, в подальшому на роботу та навчання за кордон виїзджали діти позивачки. [PERSON] з 1993 року самостійно та своєчасно оплачує комунальні послуги, заборгованості по їх оплаті немає, за її рахунок проводились поточні ремонти квартири, з моменту досягнення повноліття в утриманні квартири беруть участь діти позивачки, в квартирі зберігаються особисті речі позивачів, іншого постійного житла не мають, оскільки виїжджали за кордон не на постійне місце проживання, а тимчасово в зв»язку з роботою та навчанням. З лютого 2007 року [PERSON] в зв»язку з досягненням пенсійного віку постійно проживає в спірній квартирі, оформила за даним місцем проживання пенсію. Просили суд позов задоволити, в задоволенні зустрічного позову просили суд відмовити. Відповідач [PERSON]. та його адвокат [PERSON]. в судовому засіданні 12.06.2008р. позов не визнали, зустрічний позов підтримали, посилались на те, що відповідач з поважних причин не користувався спірною квартирою, так як йому створювались у цьому перешкоди з боку [PERSON], позов про визнання його таким, що втратив право користування спірною квартирою вважав таким, що не підлягає до задоволення, просив суд вселити його в квартиру, а також визнати позивачів такими, що втратили право користування даним приміщенням, оскільки останні не проживають в квартирі понад 6 місяців без поважних причин, мешкають за кордоном. В подальшому справа призначалась до розгляду 26.06.2008р, 04.07.2008р., 28.08.2008р., 10.09.2008р., 18.09.2008р., відповідач в судове засідання не з»являвся, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, поважність причини неявки документально не підтверджував, інформував суд телеграмою про знаходження на лікуванні, однак жодного разу підтверджуючих документів про неможливість явки до суду не надав, хоч і був попереджений судом 18.09.2008р. про те, що в разі ненадання доказів поважності причини неявки справа буде розглянута в його відсутність. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач ухиляється від явки в судове засідання з метою затягування розгляду справи, підстави для визнання причини неявки відповідача поважною відсутні в зв»язку з ненаданням відповідачем доказів про це, тому відповідно до ст.169 ЦПК України є підстави для розгляду справи у його відсутність. Представник третьої особи КП ВЖ РЕУ-7 в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву, в якій просить суд розглядати справу у його відсутність, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Заслухавши сторони, свідків, судом встановлено наступні факти і відповіні їм правовідносини, що регулюються житловим законодавством. З матеріалів справи видно, що на підставі ордеру № 4924 від 20.11.1979р. по обміну позивачці надано квартиру [ADDRESS], м.Черкаси на склад сім»ї 3 особи - [PERSON], а також її діти [PERSON], [PERSON]. Квартира складається з трьох кімнат житловою площею 44,7 кв.м, загальна площа 60,0 кв.м. [PERSON] та [PERSON]. перебували в зареєстрованому шлюбі з 1979 року, шлюб розірваний рішенням народного суду Соснівського району м.Черкаси від 14.01.1983 року, актовий запис про розірвання шлюбу по відділу РАЦС Соснівського району м.Черкаси від 01.02.1983р. № 59. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей - сина [PERSON], 1980 р.н., доньку [PERSON], 1987 р.н., крім того позивачка від першого шлюбу має сина [PERSON], 1972 р.н., доньку [PERSON], 1975 р.н. [PERSON] являється наймачем квартири [ADDRESS], м.Черкаси. Згідно з довідкою КП ВЖ РЕУ-7 від 11.01.2007р. в зазначеній квартирі зареєстровано місце проживання позивачів, а також з 1980 року зареєстровано місце проживання відповідача [PERSON]., 1951 р.н. Постановою Соснівського районного суду м.Черкаси від від 20.07.2007 року визнано рішення Соснівського райвиконкому м.Черкаси від 16.08.1995 року № 605 про приватизацію [ADDRESS], м.Черкаси протиправним, визнано недійсним свідоцтво про право власності на спірну квартиру від 27.08.1995 року, видане на позивачів. Відповідно до ст.9 ЖК України громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому законом порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду. Ніхто не може бути виселений з займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян. Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача та членів його сім”ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місцяів. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв'язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання. Згідно роз”яснення Пленуму Верховного Суду України в п.10 постанови № 2 від 12.04.1985 р. “Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України” у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду) суд може продовжити пропущений строк. Коли відсутній повернувся на жилу площу за згодою членів сім'ї, його не можна вважати таким, що втратив право на жилу площу. Наймачеві або членові його сім”ї, який був відсутнім понад встановлений законом строк без поважних причин, суд вправі з цих мотивів відмовити в позові про захист порушеного права (вселення, обмін, поділ жилого приміщення тощо). Згідно з ст.71 ЦК 1963р. загальний строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (позовна давність) встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст.80 ЦК 1963 р. закінчення строку позовної давності до пред»явлення позову є підставою для відмови у позові. Судом встановлено, що відповідач [PERSON]. не проживає в [ADDRESS], м.Черкаси, з липня 1992 року, коли він добровільно виселився з даного житлового приміщення, забравши особисті речі, з даного часу припинив зв»язок з спірною квартирою як з постійним житлом, участі у витратах на оплату комунальних послуг та утримання спірної квартири не брав, що підтверджено наданими позивачами доказами - актами мешканців сусідніх квартир від 14.01.1996 року, 08.07.1999р., 10.01.2007р., 28.02.2007р., 15.10.2007р., 01.11.2007р., 23.05.2008р., підписи на актах завірені службовими особами КП ВЖ РЕУ-7, показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], квитанціями про оплату комунальних послуг [PERSON], що в сукупності свідчить про те, що відповідач був відсутній понад встановлений законодавством шестимісячний строк в спірній квартирі без поважних причин, тому суд вважає, що позовні вимоги про визнання його таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS], м.Черкаси підлягають до задоволення, в задоволенні зустрічних вимог про вселення відповідача в спірну квартиру необхідно відмовити з мотивів відсутності відповідача у спірній квартирі понад встановлений законодавством шестимісячний строк без поважних причин. Крім того, відповідач звернувся до суду з позовом про вселення до спірної квартири з пропуском строку позовної давності, оскільки відповідач постійно не проживає в спірній квартирі з липня 1992 року, тобто з моменту, коли він міг дізнатись про порушення його житлових прав на дане приміщення до пред»явлення позову про вселення в 2008 році пройшло понад 15 років. Суд бере до уваги, що згідно з довідкою сільського голови с.Мошни Черкаського району від 15.05.2008р. № 204 [PERSON]. має у власності Ѕ частину домоволодіння в[ADDRESS], тобто забезпечений житлом, в якому проживає, що підтверджує акт відвідування від 01.11.2007р., за даною адресою відповідач отримував поштову кореспонденцію. Доводи відповідача про те, що він не проживав у спірній квартирі з поважних причини, а саме в зв»язку з створенням перешкод в користуванні даною квартирою з боку [PERSON] спростовані в судовому засіданні зібраними у справі доказами, а саме листами Соснівського РВ УМВС, КП ВЖ РЕУ-7, актами мешканців сусідніх квартир про те, що з приводу надання допомоги у вселенні у квартиру чи усунення перешкод в користуванні нею відповідач не звертався ні до сусідів, ні до органів міліції чи житлово-експлуатаційної організації, з позовами про вселення відповідач до суду до 2008 року не звертався. Крім того, свідок [PERSON] дав покази в судовому засіданні про те, що відповідач з 1993 року безперешкодно приходив в гості до своїх дітей в спірну квартиру, в цей час його колишня дружина виїхала в зв»язку з роботою за кордон, і тому з її боку перешкоди в користуванні відповідачу квартирою чинитись не могли. Суд вважає, що зустрічні позовні вимоги про визнання позивачів такими, що втратили право користування спірною квартирою не підлягають до задоволення, оскільки [PERSON] з 1993 року, [PERSON] з 2006 року, [PERSON] з 2000 року року, [PERSON]. та [PERSON] з 1995 року не проживали в спірній квартирі з поважної причини, а саме - тимчасовою відсутністю в зв»язку з роботою та навчанням, згідно наданих суду довідок про навчання [PERSON]., [PERSON] навчаються у коледжі міського університету м.Нью-Йорк, США, в період тимчасової відсутності позивачі не втрачали зв»язку з даним житловим приміщенням, зберігали в квартирі особисті речі, користувались даною квартирою, приїзджали в спірну квартиру, іншого постійного житла не мають, оплачували комунальні послуги, заборгованість по оплаті комунальних послуг по квартирі відсутня, що підтверджено квитанціями в матеріалах справи та показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], про те, що вони за дорученням [PERSON] своєчасно та регулярно за кошти, які вона пересилала, здійснювали оплату комунальних послуг та утримували квартиру, а також здійснювали нагляд за дітьми [PERSON] до їх виїзду за кордон на навчання, на сусідів було оформлено опікунство над дітьми в зв»язку з тим, що відповідач з дітьми постійно не проживав. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. до [PERSON]. про визнання особи таким, що втратив право користування житловим приміщенням підлягає до задоволення, в задоволенні зустрічного позову [PERSON]. до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. про вселення та визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням необхідно відмовити.

Outcome: dismissed