Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-27 00:00:00

06.10.2008 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Вознесенської міської ради Миколаївської області про визнання права власності в порядку спадкування після померлої [INFO] року її матері – [PERSON] на спадкове майно у вигляді житлового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки, площею [INFO] , яка була надана для обслуговування даного житлового будинку. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказувала, що відповідно до вимог ч.3 ст. 1268 ЦК України, вона вважається такою, що прийняла спадщину після смерті матері, оскільки, на момент її відкриття постійно проживала разом зі спадкодавцем та у передбачений законом шестимісячний строк не заявила про відмову від неї. Інших спадкоємців немає. Але, при звернені до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане спадкове майно позивачці було відмовлено, оскільки правовстановлюючий документ на будинок - договір купівлі – продажу не містить відмітки реєструючого органу, а в державному акті, що посвідчує право власності спадкодавця на земельну ділянку, не вказане точне місце розташування земельної ділянки. Зазначене стало підставою для звернення позивачки з даним позовом до суду. У попередньому судовому засіданні позивачка, посилаючись на неможливість усунення вказаних державним нотаріусом недоліків у зв’язку зі смертю власника майна, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник позивачки в попередньому судовому засіданні підтримав заявлені [PERSON] вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача – Вознесенської міської ради Миколаївської області в попереднє судове засідання не з’явився, в заяві на адресу суду позовні вимоги [PERSON] визнав повністю, просив розглянути справу без його участі. Дослідивши та оцінивши матеріали справи у межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд прийшов до наступного. В попередньому судовому засіданні встановлено, що згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 10.02.1987 року державним нотаріусом Другої Вознесенської державної нотаріальної контори, реєстровий [NUMBER] , [PERSON] придбала цілий житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: м. Вознесенськ Миколаївської області, вул. Баумана, 25. Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю, виданого 26.02.1993 року Вознесенською міською радою Миколаївської області, [PERSON] належала земельна ділянка площею [INFO] що була надана останній для обслуговування вищевказаного житлового будинку. [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом по смерть, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді вищевказаного нерухомого майна. Заповіт на випадок смерті [PERSON] не складала. Спадкоємицею за законом після її смерті є позивачка, яка прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом зі спадкодавцем, відповідно до оглянутої в судовому засіданні будинкової книги, та у передбачений законом строк не заявила про відмову від неї. Заяв до нотаріальної контори про прийняття спадщини від жодних осіб, окрім позивачки, не надходило, про що свідчать повідомлення Вознесенських державних нотаріальних контор Миколаївської області. Згідно ч.2 ст. 124 Конституції України юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, які виникають у державі. Ст. 55 Конституції України гарантує судовий захист прав і свобод людини і громадянина. Тобто, будь-які цивільні права та інтереси, які охороняються законом, можуть заслуговувати на судовий захист. Так, як вбачається з довідки – роз’яснення державного нотаріуса Другої Вознесенської державної нотаріальної контори, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як, правовстановлюючий документ на будинок – договір - купівлі – продажу не містить відмітки реєструючого органу, а в державному акті, що посвідчує право власності спадкодавця на земельну ділянку, не вказане точне місце розташування земельної ділянки та рекомендовано звернутися до суду для вирішення даних питань. Оскільки, державна реєстрація договору купівлі-продажу житлового будинку та вирішення питання щодо уточнення місця знаходження земельної ділянки в правовстановлюючому документі на неї можливе тільки за особистим зверненням власника, а зазначене неможливе у зв’язку з його смертю, тому, позивачка [PERSON] , виходячи з положень ст. 16 ЦК України має право на звернення з даним позовом до суду, а обраний останньою спосіб захисту цивільного права шляхом визнання за нею права власності в порядку спадкування є вірним і може бути застосований судом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов’язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Як передбачено ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов’язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи, що в судовому засіданні було встановлено відповідно до наявних у справі доказів, та визнано представником відповідача, відповідно до поданої ним до суду заяви від [INFO] , [PERSON] , яка померла [INFO] року, набула право власності на вищевказане нерухоме майно, тому, суд вважає, що позивачка, як спадкоємиця першої черги за законом, має право на спадкування після смерті матері. На підставі викладеного та з врахуванням неможливості оформлення позивачки в своїх спадкових правах у державній нотаріальній конторі, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку про можливість визнання за останньою право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] року в [ADDRESS] , на спадкове майно, яке складається з житлового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки, площею [INFO] яка була надана для обслуговування даного житлового будинку, кадастровий номер [NUMBER] У відповідності до ст. 88 ЦПК України, судовий збір сплачено позивачкою при подачі позову до суду.

Outcome: approved