Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-06 00:00:00

позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі дозволу на поновлення житлового будинку, виданого виконавчим комітетом Кролевецької районної ради 03 квітня 1962 року та плану забудови садиби, її батьком [PERSON] в селі Тулиголове Кролевецького району було зведено житловий будинок загальною площею 41,6 кв.м, житловою площею 15,4 кв.м. та господарські будівлі: сарай, погріб, огорожа. З часом будинку було присвоєно [ADDRESS]. Після зведення будинку батько разом з матір'ю та 4-ма дітьми: нею - позивачкою по справі та 3-ма синами стали проживати в ньому. Батько володів даним будинком на праві власності та проживав в ньому до самої смерті. [INFO] [PERSON] помер. Розпоряджень на випадок своєї смерті не залишив. Позивачка та її брати - [PERSON], [PERSON], [PERSON]на спадкове майно, що залишилося після смерті батька, не претендували, протягом шести місяців з дня відкриття спадщини дій, що свідчили б про прийняття спадщини, передбачених ч. 1 ст. 549 ЦК Української РСР ( 1963р.) не вчиняли. На час відкриття спадщини разом з батьком у вказаному будинку проживала його дужина, мати позивачки - [PERSON], яка фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, що залишилося після смерті батька, а тому відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК Української РСР 1963 р. прийняла спадщину. [INFO] у віці 79 років мати позивачки - [PERSON] померла. Розпоряджень на випадок своєї смерті не залишила. Брати позивачки , сини померлої [PERSON].,: [PERSON], [PERSON] і [PERSON]на спадкове майно, що залишилося після смерті матері не претендували, протягом шести місяців з дня відкриття спадщини дій, що свідчили б про прийняття спадщини, передбачених ч. 1 ст. 549 ЦК Української РСР ( 1963) не вчиняли. Брат позивачки - [PERSON], помер [INFO] в с. Тулиголове Кролевецького району. Позивачка вважає, що фактично вступила в управління та володіння майном, що залишилося після смерті матері, а тому відповідно до ч.1 ст. 459 ЦК Української РСР 1963 р. є такою, що прийняла спадщину. Оскільки до складу спадщини входить нерухоме майно, позивачка звернулася до комунального підпримства Кролевецьке районне бюро технічної інвентаризації за витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно, який входить до переліку документів, які необхідно пред'явити нотаріусу для отримання свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. В КП Кролевецьке районне бюро технічної інвентаризації їй повідомили, що згідно реєстрових даних Кролевецького РБТІ право власності на нерухоме майно, що розташоване по вул. Колгоспна,49-а в селі Тулиголове Кролевецького району не зареєстровано. В КП Кролевецьке РБТІ на замовлення позивачки було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок, здійснено оцінку майна . Вже після смерті матері будинок було прийнято в експлуатацію. На даний час вона не має можливості оформити свої права спадкоємця, так як реєстрація нерухомого майна на померлого в БТІ неможлива. Земельна ділянка біля будинку перебувала у користуванні її батька, а на підставі рішення виконавчого комітету Тулиголівської сільської ради від 14 вересня 1993 року №9 земельна ділянка біля будинку площею 0,55 га була безоплатно передана батьку у приватну власність 0,03 га для обслуговування житлового будинку, 0,52 га для ведення особистого підсобного господарства. Державний акт на землю не видавався. В судовове засідання позивачка не з'явилась, однак надала суду письмову заяву в якій просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач - Тулиголіська сільська рада просить проводити судове засідання без її представника, про що надала суду письмову заяву. Із письмової заяви вбачається, що заперечень проти позову сільська рада немає, тобто позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Треті особи, [PERSON] та [PERSON] не заперечували проти позовних вимог, подавши до суду письмові заяви, із яких вбачається, що на спадкове майно, що залишилося після смерті батьків не претендують. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] виконавчим комітетом Кролевецької районної ради від 03 квітня 1962 року був надаий дозвіл на забудову садиби в селі Тулиголове Кролевецького району ( а.с. 9). Відповідно до плану забудови ним було зведено житловий будинок загальною площею 41,6 кв.м, житловою площею 15,4 кв.м. та господарські будівлі: сарай, погріб, огорожа ( а.с. 10). Будинку було присвоєно [ADDRESS]. Після зведення будинку [PERSON] поселився в ньому разом із членами своєї родини: дружиною - [PERSON], 1923 року народження; синами [PERSON], 1948 року народження, [PERSON], 1952 року народження,[PERSON], 1955 року народження, дочкою- [PERSON], 1950 року народження. На підставі рішення виконавчого комітету Тулиголівської сільської ради від 14 вересня 1993 року №9 земельна ділянка біля будинку площею 0,55 га була безоплатно передана Литвинчуку М.Л у приватну власність 0,03 га для обслуговування житлового будинку, 0,52 га для ведення особистого підсобного господарства. Державний акт на землю не видавався. [INFO] в с. Тулиголове Кролевецького району [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON]. ( а.с. 11). Розпоряджень на випадок своєї смерті [PERSON] не залишив. Діти померлого [PERSON] троє синів та дочка на спадкове майно, що залишилось після смерті батька, не претендували, протягом шести місяців з дня відкриття спадщини дій, що свідчили б про прийняття спадщини, передбачених ч. 1 ст. 549 УК Української РСР 1963 р. не вчиняли. На час відкриття спадщини разом з [PERSON] проживала його дружини - [PERSON], яка фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, що залишилося після його смерті, а тому відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК Української РСР 1963 року визнається такою, що прийняла спадщину. [INFO] у с. Тулиголове Кролевецького району померла [PERSON]. ( а. с. 12) Розпоряджень на випадок своєї смерті [PERSON]. не залишила. [PERSON], [PERSON], [PERSON] на спадкове майно, що залишилося після смерті матері - [PERSON], не претендували, протягом шести місяців з дня відкриття спадщини дій, що свідчили б прийняття спадщини, передбачених ч.1 ст. 549 ЦК Української РСР 1963 року не вчиняли. [INFO] в с. Тулиголове Кролевецького району помер [PERSON] ( а.с. 14). [PERSON] фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, що залишилося після смерті матері, а тому є такою, що прийняла спадщину, відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК Української РСР 1963 року. [PERSON] звернулася до КП Кролевецьке районне бюро технічної інвентаризації за витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно, який входить до переліку документів, які необхідно пред'явити нотаріусу для отримання свідоцтва про права на спадщину на нерухоме майно, однак, оскільки в КП Кролевецькому РБТІ, право власності на нерухоме майно, що розташоване по [ADDRESS] не зареєстровано (а.с.27 ) вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вказане майно позасудовим шляхом. 01 жовтня 2008 року приймальною комісією було складено акт про закінчення будівництва і введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння, який затверджений рішенням Тулиголівської сільської ради від 01.10.2008 року № 76 (а.с.33), на нього виготовлена технічна документація (а.с.28- 32), однак реєстрація будинку як нерухомості в установленому порядку неможлива в зв”язку зі смертю спадкодавців. Оскільки, при розгляді справи в суді маються достатні докази, які свідчать про те, що [PERSON] на законних підставах побудував та володів на праві власності житловим будинком з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS], а після його смерті спадщину, відповідно до ст.549 ЦК Української РСР 1963 року, прийняла його дружина [PERSON]., тому вказані факти слід встановити за рішенням суду. Оскільки позивачка у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті [PERSON]., то право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS], слід визнати за [PERSON]. На підставі викладеного, відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК Української РСР 1963 року, ст.ст. 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved