Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на самочинне будівництво. Зазначила, що вона є власником домоволодіння [ADDRESS]. Право власності на дане домоволодіння зареєстровано за нею на підставі договору на право на забудову. В 1971 року позивачці було надано земельну ділянку під забудову розміром 700 м2, на якій вона побудувала житловий будинок, сарай, вбиральню, гараж, зробила замощення та загорожу. Будучи юридично необізнаною позивачка без дозволу міської ради побудувала сарай б-1, та сарай б-2, які в акті вартості побудов та споруд від 17 серпня 2008 року значиться під літерою Б, та гараж Г, що є самочинним будівництвом. Крім цього позивачка побудувала будинок розмірами більший, ніж вказаний в договорі. Дана житлова площа була збільшена на 11.42 кв.м. Вартість самочинного будівництва становить 27430 грн. В даний час позивачці потрібно узаконити самочинне будівництво з метою упорядження належним чином документів. Тому вона змушена звернутись до суду та просити суд визнати за нею право власності на самочинне будівництво вказаних об'єктів та збільшену площу житлового будинку. Представник відповідача Ямпільської міської ради Вінницької області Боднар О.В., який діє на підставі Доручення, не заперечує проти задоволення позову, про що суду надано письмову заяву із клопотанням справу розглянути без його участі . Судом встановлено такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Із досліджених судом письмових доказів - копії договору від 13 листопада 1971 року, Копії звідного акту, планів (схем), Довідки БТІ вих..№73 від 21.08.2008 року, довідки Державної санітарно - епідеміологічної служби Ямпільського району Вінницької області за вих.№ 2713 від 17 жовтня 2008 року, висновку органу державно пожежного нагляду Ямпільського району Вінницької області, довідки Ямпільських ЕМ за вих.№272 від 22.10.2008 року встановлено, що позивачці в користування виділено земельну ділянку [ADDRESS]. На вказаній земельні ділянці позивачка без відповідного дозволу здійснила будівництво двох сараїв та гаража, а також збільшила загальну площу житлового будинку на 11, 42 м кв, вказані побудови відповідають санітарним та протипожежним нормам, знаходяться поза охоронною зоною ліній електропередач. Згідно зі ст. 376 ч.ч.1, 5 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Як встановлено із досліджених доказів, будівництво сараїв та гаража, а також збільшення площі житлового будинку позивачкою здійснене на власній земельній ділянці, однак, без належного дозволу та затвердженого проекту, а тому є самочинним. Оскільки вказане будівництво відповідає будівельним, санітарним та іншим нормам, не порушує прав та інтересів інших осіб, суд має достатні підстави для визнання за позивакою права власності на вказане будівництво. З урахуванням наведеного, суд вважає позов обґрунтованим і таким , що підлягає до задоволення. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані ст376 ЦК України.

Outcome: approved