Jurisdiction: commercial
Date: 2008-10-26 00:00:00

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про приватизацію майна державних підприємств" від 04.03.1992 № 2163-ХІІ (в редакції від 19.02.1993) приватизація майна державних підприємств України (надалі –приватизація) – це відчуження майна, що перебуває у загальнодержавній, республіканській (Республіки Крим) і комунальній власності, на користь фізичних та недержавних юридичних осіб. Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України "Про приватизацію майна державних підприємств" приватизація державного майна здійснюється, в тому числі, шляхом викупу майна державного підприємства згідно з альтернативним планом приватизації. Порядок та способи приватизації встановлюються розділом 2 Закону України "Про приватизацію державного майна" (в редакції від 19.02.1993). Наказом Регіонального відділення Фонду державного майна в м. Севастополі № 17 від 10.05.1993 було прийняте рішення про видачу дозволу на приватизацію майна державного підприємства "Загальнобудівельний трест "Севастопольстрой" товариству покупців, створеному членами трудового колективу цього підприємства (а.с.63). Відповідно до наказу Регіонального відділення Фонду державного майна в м. Севастополі № 42 від 30.07.1993 був затверджений альтернативний план приватизації майна державного підприємства "Загальнобудівельний трест "Севастопольстрой" як цілісного майнового комплексу шляхом викупу (а.с.60-62 –витяг). Згідно із розділом VII альтернативного плану приватизації майна державного підприємства "Загальнобудівельний трест "Севастопольстрой", трудовому колективу державного підприємства "Загальнобудівельний трест "Севастопольстрой" безоплатно передані об’єкти соціального призначення, в тому числі будівля гуртожитку № 86 по вул. М. Музики. Відповідно до статті 27 Закону України "Про приватизацію майна державних підприємств" при приватизації майна державного підприємства як цілісного майнового комплексу шляхом його викупу, між продавцем та покупцем укладається відповідний договір купівлі-продажу, що і було зроблено між сторонами по справі. 04.08.1993 між Регіональним відділенням Фонду державного майна в м. Севастополі та товариством покупців, створеним членами трудового колективу державного підприємства "Загальнобудівельний трест "Севастопольстрой" був укладений договір купівлі-продажу № 3/40 нерухомого майна –цілісного майнового комплексу державного підприємства "Загальнобудівельний трест "Севастопольстрой" (а.с.64-67). Згідно з актом приймання-передачі державного майна цілісного майнового комплексу державного підприємства "Загальнобудівельний трест "Севастопольстрой", укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна в м. Севастополі та товариством покупців, створеним членами трудового колективу державного підприємства "Загальнобудівельний трест "Севастопольстрой" 02.09.1993, членам трудового колективу державного підприємства "Загальнобудівельний трест "Севастопольстрой" передано майно, в тому числі, безоплатно передані основні фонди невиробничого значення (а.с.68-69). З матеріалів справи вбачається, що державне підприємство "Загальнобудівельний трест "Севастопольстрой" у вересні 1993 року було реорганізовано в Закрите акціонерне товариство "Севастопольстрой", Статут якого зареєстрований в Севастопольській міській державній адміністрації 28.09.1993. Відповідно до пункту 3.2 Статуту, ЗАТ "Севастопольстрой" є правонаступником державного підприємства "Загальнобудівельного тресту "Севастопольстрой" та відповідно до пункту 3.4 Статуту є власником майна треста (а.с.152-166), у зв’язку з чим має право на звернення до суду з позовом про визнання права власності. В ході перевірки, яка була проведена Фондом, встановлено, що ЗАТ "Севастопольстрой" не виконує умови пункту 13 договору купівлі-продажу від 04.08.1993 № 3/40, що виразилося у використанні об’єктів соціально-побутового призначення не за цільовим призначенням (а.с.18-21). Дані обставини стали підставою для звернення позивача із первісним позовом та відповідача із зустрічними вимогами. Дослідивши надані сторонами докази суд вважає позов Фонду таким, що не підлягає задоволенню, а зустрічний позов ЗАТ "Севастопольстрой" підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Згідно з пунктом 4 Прикінцевих та Перехідних Положень Цивільного кодексу України 2003 року Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Враховуючи, що спір між сторонами стосується права власності на майно та виник після 01.01.2004, суд при розгляді даного спору керується нормами Цивільного кодексу України в редакції 2003 року. Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі статтю 345 Цивільного кодексу України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до частини 2 статті 24 "Про приватизацію майна державних підприємств" (в редакції від 19.02.1993) товариству покупців, створеному працівниками підприємства згідно зі статтею 8 цього Закону, яке стало власником свого підприємства в результаті викупу підприємства, купівлі його на аукціоні, за конкурсом, придбання 51 і більше відсотків акцій, за його згодою відповідний державний орган приватизації безоплатно передає об'єкти соціально-побутового призначення, створені за рахунок коштів фонду соціального розвитку (аналогічних фондів) зазначеного підприємства із зменшенням ціни, за яку було придбано майно підприємства, на суму початкової ціни зазначеного майна. Згідно з актом оцінки вартості цілісного майнового комплексу державного підприємства "Загальнобудівельний трест "Севастопольстрой", вартість об’єктів соціально-побутового призначення, в тому числі будівлі гуртожитку № 86 по вул. М.Музики, була виключена із вартості майна, яке підлягає приватизації, що повністю відповідає змісту статті 24 Закону України "Про приватизацію майна державних підприємств" (в редакції від 19.02.1993). Відповідно до пункту 2.4. Положення про застосування способів приватизації майна державних підприємств, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 04.02.1993 № 56, до покупця, який придбав шляхом викупу цілісний майновий комплекс, переходить право володіння, користування і розпорядження цим об'єктом з дати видання органом приватизації наказу про приватизацію об'єкта. Право власності на викуплене державне майно підтверджується договором купівлі-продажу, який укладається між покупцем та органом приватизації. Матеріалами справи в повній мірі підтверджується укладення такого договору –це договір купівлі-продажу № 3/40 від 04.08.1993, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна в м. Севастополі та товариством покупців, створеним членами трудового колективу державного підприємства "Загальнобудівельний трест "Севастопольстрой" (а.с.64-67). Зазначений договір посвідчений нотаріусом, ніким не оспорений і не визнаний недійсним. Крім того, на підставі даного договору 03.09.1993 Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Севастополю видане свідоцтво про право власності на майно цілісного майнового комплексу підприємства "Севастопольстрой" (реєстраційний № 3, а.с.70), яке також ніким не оспорене. Суд вважає безпідставними висновки Фонду що спірне майно збудовано за рахунок централізованих фондів, які, на думку позивача за первісним позовом, є коштами державного бюджету з наступних підстав. Згідно з розділом VII альтернативного плану приватизації майна державного підприємства "Загальнобудівельний трест "Севастопольстрой" (аркуш 16 альтернативного плану), централізовані фонди визначені як фонди, що створені за рахунок відрахувань від прибутку та амортизаційних відрахувань підприємства. Тому суд вважає, що майно, джерелом фінансування якого в альтернативному плані приватизації вказані централізовані фонди, відноситься до об'єктів соціально-побутового призначення, що створені за рахунок коштів, аналогічних фонду соціального розвитку зазначеного підприємства. Таким чином суд дійшов висновку, що при укладенні між сторонами договору купівлі-продажу № 3/40 майна цілісного майнового комплексу державного підприємства "Загальнобудівельний трест "Севастопольстрой" від 04.08.1993 до покупця, правонаступником якого є ЗАТ "Севастопольстрой", перейшло право власності на майно підприємства, в тому числі і на спірне майно –будівлю гуртожитку № 86 по вул. М.Музики, тому володіння та користування вказаним майном ЗАТ "Севастопольстрой" є правомірним. Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що немає підстав для задоволення позовних вимог Фонду щодо витребування зазначеного майна з незаконного володіння ЗАТ "Севастопольстрой". Враховуючи той факт, що Фондом не визнається право власності ЗАТ "Севастопольстрой" на спірне майно, суд,

Outcome: approved