Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ВАТ «АК «Київводоканал» в якому просить скасувати наказ Голови правління-генерального директора ВАТ «АК «Київводоканал» № 45-к від 11.02.2008 року «По особовому складу» про його звільнення з посади першого заступника директора Департаменту інформаційного забезпечення ВАТ «АК «Київводоканал», поновити його на вказаній посаді у відповідача, стягнути з ВАТ «АК «Київводоканал» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 12.02.2008 року до дня поновлення на роботі та відшкодувати на його користь моральну шкоду в розмірі 50 000 гривень. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він працював на посаді першого заступника директора Департаменту інформаційного забезпечення ВАТ «АК «Київводоканал» у ВАТ «АК «Київводоканал». Наказом Голови правління-генерального директора ВАТ «АК «Київводоканал» № 45-к від 11.02.2008 року «По особовому складу» позивача було звільнено із займаної посади. Своє звільнення позивач вважає не законним та необґрунтованим з таких підстав. 16 жовтня 2007 року позивач написав на ім'я голови правління - генерального директора ВАТ «АК «Київводоканал» Філатова Я. О. заяву, в якій, у з в'язку з реорганізацією Департаменту інформаційного забезпечення ВАТ «АК «Київводоканал» та звільненням директора цього департаменту, просив запропонувати йому посаду директора Департаменту інформаційного забезпечення та зв'язку ВАТ «АК «Київводоканал». 16.10.2007 року позивач звернувся до голови профспілкового комітету Головного офісу ВАТ «АК «Київводоканал» Лапи І. О. із заявою в якій повідомив, що з 02.10.2007 року він вийшов з профспілки Головного офісу ВАТ «АК «Київводоканал» і є членом профспілки ВАТ «АК «Київводоканал» «Наше право». Крім того, позивач посилається на те, що при його звільненні відповідачем було порушено ст. 43 КЗпП України, оскільки ВАТ «АК «Київводоканал» не зверталось до профспілкового комітету ВАТ «АК «Київводоканал» «Наше право», щодо надання згоди на звільнення позивача. Також, позивач зазначив, що відповідач, звільнивши його із займаної посади, завдав йому душевних страждань. Позивач зазначив, що тривалий час хворів, оскільки хвилювався і не розумів, чого його позбавляють права на працю та оцінив завдану йому моральну шкоду в розмірі 50 000 гривень. Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позов, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяви та просили суд позов задовольнити повністю. Представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що позовна заява є необґрунтованою і безпідставною, оскільки позивача було звільнено з дотриманням вимог КЗпП України та заперечив проти задоволення позову. Третя особа в судове засідання не з'явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила. Суд, вислухавши пояснення позивача і представників сторін, дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Під час розгляду справи в судовому засіданні судом встановлено, що позивач працював у відповідача на посаді першого заступника директора Департаменту інформаційного забезпечення ВАТ «АК «Київводоканал» у ВАТ «АК «Київводоканал». Наказом Голови правління-генерального директора ВАТ «АК «Київводоканал» № 45-к від 11.02.2008 року «По особовому складу» позивача було звільнено із займаної посади на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці (а. с. 5). В своїй заяві від 16 жовтня 2007 року позивач просив в. о. голови правління - генерального директора ВАТ «АК «Київводоканал» Філатову Я. О., у з в'язку з реорганізацією Департаменту інформаційного забезпечення ВАТ «АК «Київводоканал» та звільненням директора цього департаменту, запропонувати йому посаду директора Департаменту інформаційного забезпечення та зв'язку ВАТ «АК «Київводоканал», а також повідомив, що з 02.10.2007 року він вийшов з профспілки Головного офісу ВАТ «АК «Київводоканал» і є членом профспілки ВАТ «АК «Київводоканал» «Наше право» а. с. 6). Також, 16.10.2007 року позивач звернувся до голови профспілкового комітету Головного офісу ВАТ «АК «Київводоканал» Лапи І. О. із заявою в якій повідомив, що з 02.10.2007 року він вийшов з профспілки Головного офісу ВАТ «АК «Київводоканал» і є членом профспілки ВАТ «АК «Київводоканал» «Наше право» (а. с. 7). Листом № 2395/09 від 24 жовтня 2007 року в. о. голови правління - генерального директора ВАТ «АК «Київводоканал» Філатов Я. О. просив позивача, для врегулювання питання його звільнення, повідомити юридичну адресу і місцезнаходження профспілки «Наше право» (а. с. 8). Згідно довідки профспілкового комітету «Наше право» ВАТ «АК «Київводоканал» від 23.11.2007 року, яка була надана в. о. голови правління - генерального директора ВАТ «АК «Київводоканал» Філатову Я. О., у зв'язку із зверненням позивача, останній дійсно є членом профспілки ВАТ «АК «Київводоканал» «Наше право» з 02.10.2007 року (а. с. 9-10). За нормою ч. 1 ст. 43 КЗпП України, розірвання трудового договору з підстав, передбачених п. п. 1 (крім ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 ст. 40 і п. п. 2 і 3 ст. 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. В матеріалах цивільної справи відсутні докази того, що позивач у встановленому законом порядку був позбавлений членства в профспілці ВАТ «АК «Київводоканал» «Наше право», як і докази звернення відповідача до профспілкового комітету «Наше право» ВАТ «АК «Київводоканал» з вимогою надати згоду на звільнення позивача із займаної посади. Під час розгляду справи судом, за аналогією з ч. 9 ст. 43 КЗпП України, було зупинено провадження у справі для звернення до виборного органу професійної спілки «Наше право» ВАТ «АК «Київводоканал» із запитом про надання згоди на звільнення позивача з посади першого заступника директора Департаменту інформаційного забезпечення ВАТ «АК «Київводоканал» за п. 1 ст. 40 КЗпП України. Рішенням профспілкового комітету «Наше право» ВАТ «АК «Київводоканал», що оформлене протоколом № 8 від 01.08.2008 року (витяг а. с. 74-75) було відмовлено у наданні згоди на звільнення [PERSON]. з посади першого заступника директора Департаменту інформаційного забезпечення ВАТ «АК «Київводоканал» за п. 1 ст. 40 КЗпП України. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач, всупереч вимогам ч. 1 ст. 43 КЗпП України, був звільнений з роботи без згоди профспілкового комітету «Наше право» ВАТ «АК «Київводоканал», який під час розгляду справи відмовив у наданні такої згоди, а тому звільнення позивача за п. 1 ст. 40 КЗпП України на підставі наказу голови правління - генерального директора ВАТ «АК «Київводоканал» № 45-к від 11.02.2008 року слід вважати незаконним, а позовні вимоги в частині визнання наказу голови правління - генерального директора ВАТ «АК «Київводоканал» № 45-к від 11.02.2008 року про звільнення позивача недійсним, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. ч. 1 і 2 ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір; при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Отже, оскільки позивач був звільнений без законної на те підстави, суд приходить до висновку, що його слід поновити на роботі на попередній посаді та стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 11.02.2008 року по 12.09.2008 року, що обчислюється відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року та, виходячи із розміру середньоденної заробітної плати позивача на посаді, з якої він був звільнений ( 180 гривень 21 копійка), а також кількості робочих днів за час вимушеного прогулу позивача ( 151 день), становить 27211 гривень 71 копійку (180,21 х 151 = 27211, 71 ). Статтею 237-1 КЗпП України, передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться ним у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань. Відповідач, порушуючи своїми діями права позивача, пов'язаними із незаконним звільненням позивача, завдав останньому моральну шкоду, яка виразилася в душевних переживаннях позивача з приводу порушення його трудових прав, а тому, суд приходить до висновку, що з урахуванням характеру і тривалості моральних страждань позивача, для відшкодування завданої йому моральної шкоди з відповідача слід стягнути грошову компенсацію в розмірі 1000 гривень. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, оскільки суд задовольняє позов частково з відповідача на користь держави підлягають стягненню 30 гривень у відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та судовий збір в розмірі 280 гривень 61 копійка, а всього судові витрати у сумі 310 гривень 61 копійка. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial