Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-12 00:00:00

У жовтні 2008 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Вознесенської міської ради Миколаївської області про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, в якій вказувала, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS] . Крім цього їй належить земельна ділянка, площею [INFO] , призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. За час проживання в будинку [PERSON] на земельній ділянці було самочинно побудовано: [INFO] Зважаючи на те, що вказані об’єкти самочинної забудови зведені нею особисто на земельній ділянці, переданій у власність з дотриманням архітектурних, будівельних, санітарних і екологічних норм, відповідають правилам протипожежної безпеки, не порушують права інших осіб, позивачка просила суд визнати за нею право власності на самочинно збудоване нерухоме майно. Позивачка в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача – Вознесенської міської ради Миколаївської області в попереднє судове засідання не з’явився, суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Третя особа - [PERSON] в попереднє судове засідання не з’явилася, суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Оскільки матеріали справи містять достатньо відомостей про права та взаємовідносини сторін, тому суд вважав можливим розглядати справу без участі представника відповідача та третьої особи. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] , а саме: 1/2 частка майна належить їй на підставі свідоцтва про право власності від [INFO] року, за реєстровим [NUMBER] та 1/2 частка - на підставі договору купівлі-продажу від [INFO] року, за реєстровим [NUMBER] та рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від [INFO] (а.с. 7, 8-9, 10, 12-17, 18). Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку від [INFO] року (виданого на підставі рішення Вознесенської міської ради [NUMBER] від [INFO] року) позивачка також є власником земельної ділянки, площею [INFO] , призначеної для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд за цією ж адресою (а.с. 6). На зазначеній земельній ділянці [PERSON] самочинно побудовано: [INFO] Вказані будівлі були побудовані нею без затвердженого проекту та без дозволу на будівництво (самочинне будівництво), що є порушенням ст. 24 Закону України «Про планування і забудову території», ст. 25 Закону України «Про основи містобудування в Україні», а тому згідно ч. 1, 2 ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього. Проте, відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 375 ЦК України власник (користувач) земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Згідно ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. [INFO] відповідають архітектурним, будівельним, санітарним, екологічним та іншим нормам, не порушують права інших осіб, самочинно побудовані [PERSON] на земельній ділянці, яка була відведена їй для цієї мети. За таких обставин суд вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК України цивільне право позивачки підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на самочинно побудоване нерухоме майно. На підставі викладених обставин,

Outcome: approved