overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-21 00:00:00

Головний лікар Краматорської психіатричної лікарні Севаст'янова Л.Л. звернулась до суду із заявою про надання психіатричної допомоги, в вигляді госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON], [INFO]наро­дження. Вислухавши думку представника КЛПУ «Міська психіатрична лікарня м. Краматорська» Корнієнко Ю.В.., лікуючого лікаря Васильєва О.О., законного представника [PERSON]., [PERSON]., прокурора, дослідивши письмові матеріали справи суд вважає що заява підлягає задово­ленню. Комісією лікарів-психіатрів встановлено, що на фоні психічного розладу, агресивної поведінки до дружини, [PERSON]. може спричинити агресію до дружини, [PERSON]. Згідно положень ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу», під­ставою для госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому по­рядку … яка страждає на психіатричний розлад, … та при встановленні в особи тяжкого психіатричного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточу­ючих. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON]. вчиняв дії, що яв­ляють реальну небезпеку для нього та оточуючих. В судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт агресії [PERSON] . до своєї жінки, яка вказувала, що останній металевим предметом наніс їй удар в праве око, від чого розрубив віко. Крім того, в судовому засіданні [PERSON] . не заперечував проти лікування у психіатричному закладі. При таких підставах суд вважає за можливе заяву головного лікаря КЛПУ «Міська психіатрична лікарня м. Краматорська» Севаст'янової Л.Л.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-21 00:00:00

16.07.2008 [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] померла її мати, [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно: житловий будинок. Спадкоємицею майна померлої за законом є позивачка [PERSON]. Інші спадкоємці за законом та за заповітом відсутні. Спадщина відумерлою не визнана. В період з 01.07.2008 року по 09.07.2008 року позивачка знаходилась на амбулаторному лікуванні в " Спеціалізованій медико - санітарній частині " № 13 м. Харків. Строк подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON] минув 04.07.2008 року в то час, коли позивачка знаходилась на лікування. Позивачка вважає, що строк для прийняття спадщини нею пропущено з поважних причин і прохає продовжити строк подачі до Глобинської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини від померлої [PERSON]. В судовому засіданні позивачка [PERSON] дала суду пояснення аналогічні за змістом викладеним в позовній заяві і прохала позов задовольнити. Відповідач Глобинська міська рада, третя особа Глобинська держнотконтора в судове засідання не з'явились, надіслали до суду заяву про розгляд справи у відсутності їх представників, щодо задоволення позову заперечень не мають. Згідно з вимогами ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні рішення в разі визнання позову відповідачем проводиться у порядку передбаченому ст. 174 ЦПК України, згідно з вимогами якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, суд находить позовні вимоги підлягаючими задоволенню повністю, так як позивачка фактично вступили у володіння спадщиною і має у себе документи, які підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO]. У свідоцтві про народження позивачки її матір"ю значиться [PERSON]. Згідно довідки " Спеціалізованої медико - санітарної частини " № 13 м. Харків в період з 01.07.2008 року по 09.07.2008 року знаходилась на лікування в Спеціалізованій медико - санітарній частині № 13. Тому причини, з приводу яких [PERSON] із запізненням звернулась до нотаріальної контори, є поважними. Відповідно до ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-21 00:00:00

Позивачка просить суд стягнути з відповідачки аліменти на утримання неповнолітньої правнучки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи була належним чином повідомлена, про причини неявки в суд не повідомила. Приймаючи до уваги викладене, що позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, то в відповідності до ст.224 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом установлено, що відповідачка в справі має неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO] року народження. Згідно висновку міжрайонної психіатричної МСЕК від 24.01.1991 року відповідачка була визнана інвалідом дитинства другої групи. Рішенням виконкому Московської районної ради народних депутатів м. Харкова від 01.04.1997 року [PERSON] було визнано опікуном над неповнолітньою [PERSON]. Дитина проживає з позивачкою і перебуває на повному її утриманні, а відповідачка у справі матеріальної допомоги на утримання своєї дочки не надає. Викладене підтверджується поясненнями позивачки і відсутністю заперечень на позов відповідачки. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. З огляду на викладене, стан здоров'я та матеріальне становище дитини і відповідачки, а також те, що відповідачка не платить аліменти на утримання інших дітей, у відповідності до ст. 182 Сімейного кодексу України, позовні вимоги підлягають задоволенню. З відповідачки на користь позивачки суд стягує аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-21 00:00:00

Представник позивача та прокурор просять суд стягнути з відповідачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи була належним чином повідомлена, про причини неявки в суд не повідомила. Приймаючи до уваги викладене, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, то в відповідності до ст.224 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом установлено, що відповідачка в справі має неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] року народження (а.с.3). Батько дитини - [PERSON]помер[INFO] року (а.с.5). Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25.10.2006 року мати дитини [PERSON]позбавлена батьківських прав відносно сина [PERSON] (а.с.4). Рішенням виконавчого комітету Орджонікідзевської районної в м. Харкові ради №254/45 від 07.11.2006 року неповнолітнього [PERSON] було влаштовано до загальноосвітньої школи-інтернату з інтенсивною педагогічною корекцією для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування із затримкою психічного розвитку смт. Сахновщина (а.с.2). Відповідачка у справі матеріальної допомоги на утримання свого сина не надає. Викладене підтверджується також поясненнями представника позивача і відсутністю заперечень на позов відповідачки. У відповідності зі ст. 166 ч.2 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. З огляду на викладене, стан здоров'я та матеріальне становище дитини і відповідачки, а також те, що відповідачка не платить аліменти на утримання інших дітей, у відповідності до ст.ст.182,193 Сімейного кодексу України, позовні вимоги підлягають задоволенню. З відповідачки на користь загальноосвітньої школи-інтернату з інтенсивною педагогічною корекцією для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування із затримкою психічного розвитку смт. Сахновщина суд стягує аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Лисівської територіальної громади, третя особа: Гадяцька державна нотаріальна контора про визнання права власності на земельну ділянку, що залишилось після смерті матері [PERSON] У своїй позовній заяві позивачка вказує, що її матері [PERSON] на праві особистої приватної власності належав земельний пай ( частка), який знаходиться на території Лисівської сільської ради. [INFO]на її ім'я мати зробила заповіт, яким заповіла належний їй пай. [INFO] вона померла. Звернувшись до нотаріальної контори для оформлення спадщини їй було відмовлено, оскільки в заповіті зазначено сертифікат на право на земельну частку (пай), а фактично документом, який підтверджує право власності є Державний акт на право приватної власності на землю, тому вона змушена звернутися з даним позовом до суду. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Представник Лисівської територіальної громади в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглядати без участі представника, проти задоволення позовних вимог позивача не заперечують. Представник третьої особи Гадяцької Державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника. Судом встановлено, що [PERSON] [INFO]зробила заповітне розпорядження на земельний сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім'я [PERSON] 11 лютого 2003 року [PERSON] було видано Державний акт на право приватної власності на землю, згідно якого їй передано у приватну власність земельну ділянку площею 3,06 гектарів для ведення особистого селянського господарства. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла[INFO] Статтею 346 ч.1 п.11 ЦК України передбачено, що право власності припиняється у разі смерті власника. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину. Відповідно до п.17 розділу Х перехідних положень Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення, оскільки на момент складення [PERSON]. 10 листопада 2003 заповітного розпорядження, земельна частка (пай) належала їй на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), який на той час був дійсним та вважався правовстановлюючим документом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-21 00:00:00

11.08.2008 року до Заставнівського районного суду поступила позовна заява ВАТ „Енергопостачальної компанії „Чернівціобленерго” про примусове стягнення з [PERSON], збитків за порушення Правил користування електричною енергією для населення в сумі 1449 грн., яку останній в добровільному порядку не відшкодовує. В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що 01.04.2008 року при перевірці у господарстві [PERSON], в с.Мосорівка, Заставнівського р-ну, Чернівецької області було виявлено поза облікове споживання електроенергії . В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, обґрунтував його вищенаведеним. Відповідач в судове засідання не з”явився тричі, по невідомій суду причині, хоча своєчасно і належним чином був повідомлений про час і місце судового розгляду, не надав суду відомостей про причини неявки, тому згідно ст.ст.224.225 ЦПК України суд допустив заочний розгляд справи. Представник позивача не заперечував проти розгляду справи, у відсутності відповідача. Встановленим фактом є наявність порушення та розмір заподіяних збитків, які нараховані згідно методики розрахунку розміру відшкодування збитків, заподіяних внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, яка затверджена постановою НКРЕ України 04.05.2006 року за № 562.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON]. про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. Позивачка вказує, що від сумісного проживання в шлюбі у них народились діти: син - [PERSON], [INFO] і донька - [PERSON], [INFO]. Посилається на те, що шлюб між ними розірвано і діти проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач допомогу на сина і доньку в добровільному порядку надає не систематично. Просить стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 250,00 грн., на кожного, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину, для дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття, щомісячно. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, просила стягнути аліменти у сумі 250,00 грн. на кожну дитину. В поясненнях підтвердила факти викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, згідний сплачувати аліменти у сумі 250,00 грн. на утримання кожної дитини. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Згідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні, належними доказами, встановлено, що факти, викладені в позовній заяві знайшли своє повне підтвердження. Судом встановлено, що від спільного проживання однією сім»єю без реєстрації, в шлюбі народились діти: син - [PERSON], [INFO] і донька - [PERSON], [INFO]. В травні 2007 року сторони припинили спільне проживання однією сім»єю, відповідач покинув сім»ю і з цього часу нерегулярно надавав матеріальну допомогу на утримання дітей, хоча є працездатним, працює по найму у людей, має нерегулярний, мінливий доход, на утриманні інших дітей і непрацездатних осіб не має. Таким чином, враховуючи стан здоров'я і матеріальне становище відповідача, те що у нього на утримані відсутні інші непрацездатні особи, матеріальне становище позивача, стан здоров»я дітей, відповідно до вимог ст. 180 СК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню, а саме з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дітей на користь позивача у твердій грошовій сумі - 250,00 грн. на кожну дитину, щомісячно, до їх повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог спирається на те, що 18 листопада 2006 року в смт. Маньківка, Черкаської області позивач зареєструвала шлюб з [PERSON]., актовий запис [NUMBER]Дошлюбне прізвище позивачки - [PERSON] [INFO] позивачка народила сина [PERSON], батьком якого є відповідач. З вересня 2007 року позивач з відповідачем разом не проживає, що змушує позивача звернутися до суду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання двічі не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце проведення судового засідання. Суд, вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню відповідно до ст. 56 СК України, оскільки як стало відомо в судовому засіданні 18 листопада 2006 року в смт. Маньківка, Черкаської області позивач зареєструвала шлюб з [PERSON]., актовий запис [NUMBER]Дошлюбне прізвище позивачки - [PERSON] [INFO] позивачка народила сина [PERSON], батьком якого є відповідач. З вересня 2007 року позивач з відповідачем разом не проживає, сторони спільного господарства не ведуть, а тому за таких умов збереження сім'ї неможливе. Судові витрати, пов'язані з отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу слід покласти навідповідача. Дитину: сина [PERSON] [INFO]. залишити проживати з позивачкою. Майновий спір не вирішувався. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], мотивуючи свою заяву тим, що вони уклали з відповідачкою шлюб 27 квітня 1991 року, який зареєстрували у Врадіївському відділі ЗАГС Миколаївської області. Від даного шлюбу у них є двоє неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають разом з відповідачкою. При цьому, позивач вказав, що сімейні відносини з відповідачкою не підтримують більше року і надалі, він не бажає перебувати у шлюбних відносинах з відповідачкою [PERSON] так, як, вже близько року проживає з іншою жінкою з якою має намір узаконити стосунки. Причиною розірвання шлюбу стало несумісність характерів та різні погляди на життя. В судовому засідання позивач підтримав заявлені позовні вимоги і наполягає на їх задоволені. Відповідачка [PERSON] не заперечує проти розірвання шлюбу і просить суд не надавати термін для примирення. Спору про поділ майна на даний час не має. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами суд, встановив слідуюче. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 27 квітня 1991 року, шлюб зареєстровано Врадіївським відділом ЗАГС Миколаївської області, актовий запис № 40. Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітні діти [PERSON] , [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають разом з відповідачкою. Шлюбні відносини між подружжям припиненні близько року . Суд вважає, що між сторонами склалися відносини з приводу розірвання шлюбу, при прийнятті рішення суд керується ст. ст. 110, 112 СК України. За таких умов суд вважає, що шлюб носить формальний характер, примирення між сторонами неможливе, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Витрати по розірвання шлюбу, за узгодженням сторін позивач бере на себе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-21 00:00:00

[PERSON] у липні 2008 року звернулася до суду з заявою про визнання [PERSON] , [INFO] недієздатною, встановлення опіки і призначення опікуна. У судовому засіданні заявниця підтримала вимоги, викладені у заяві, і просить визнати [PERSON] недієздатною та призначити її опікуном, стверджуючи, що остання страждає на тяжке хронічне захворювання (дитячий церебральний параліч) змішаної форми, не може розуміти значення своїх дій та ними керувати. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, письмово повідомив суд про розгляд справи в його відсутність, проти задоволення заяви не заперечує. Судом установлено: Заявниця [PERSON] є матір”ю [PERSON] і проживає разом з нею у с.Яцини Пирятинського району Полтавської області. [PERSON] є інвалідом з дитинства. У 2008 році її визнано інвалідом першої «А» групи, у зв'язку із хронічним захворюванням(дитячий церебральний параліч)змішаної форми та глибокою розумовою відсталістю. Через хворобу остання не може розуміти значення своїх дій , керувати ними і потребує опіки. Крім пояснень заявниці, викладене підтверджується висновком амбулаторної судово-психіатричної експертизи (а.с.22-24), згідно якого [PERSON], 1990 року народження, страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді глибокої розумової відсталості внаслідок дитячого церебрального паралічу. Ступінь вираженості даного розладу є такою, що позбавляє її можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в теперішній час. Відповідно до ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною. Орган опіки і піклування не заперечує, щоб опікуном була призначена [PERSON], яка звернулася до суду із заявою про призначення її опікуном над рідною дочкою [PERSON]. Суд вважає, що підстав які б перешкоджали [PERSON] бути опікуном немає, а тому остання може бути призначена опікуном. За таких обставин заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-21 00:00:00

У жовтні 2008 року позивачі звернулися до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказали, що їм на підставі свідоцтва про право власності на житло належить Ѕ частина будинку [ADDRESS], яка становить квартиру [NUMBER]. Земельна ділянка, на якій розташований будинок, була виділена їм у встановленому законом порядку. З метою покращення житлових умов вони самочинно без належним чином оформлених проектних документів збудували за вказаною адресою гараж літ.Н-1, частину сараю літ.Б-1, погріб з шийкою літ.А/п, убиральню літ.В-1 та частину огорожі № 1. Просили визнати за ними право власності на самочинно збудовані гараж літ.Н-1, частину сараю літ.Б-1, погріб з шийкою літ.А/п, убиральню літ.В-1 та частину огорожі № 1, розташовані за адресою: [ADDRESS] В судовому засіданні позивачі вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Представник відповідача - Талаківської селищної ради в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, оскільки встановлено, що самочинно зведені позивачами гараж літ.Н-1, частину сараю літ.Б-1, погріб з шийкою літ.А/п, убиральню літ.В-1 та частину огорожі № 1, розташовані за адресою: [ADDRESS], відповідають будівельно-технічним нормам, що підтверджується висновком експерта в галузі будівництва від 09.10.2008р. за № 1719. Відповідно до вимог ст. 376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване майно може бути за рішенням суду визнано за особою, яка його здійснила, якщо це не порушує прав інших осіб. За таких обставин, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивачів.

Outcome: approved