Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] треті особи - Четверта Харківська нотаріальна контора, приватний нотаріус [PERSON]., КП „Харківське міське бюро технічної інвентаризації”, про визнання недійсним заповіту її батька [PERSON] померлого [INFO] року, який було посвідчено 24 березня 2005 року приватним нотаріусом [PERSON] та зареєстровано за реєстровим № 1128, відповідно до якого батько заповідав відповідачці все належне йому на час смерті майно, яке складається з Ѕ частини [ADDRESS], що належало йому на підставі свідоцтва про право власності на підставі приватизації державного житлового фонду, та Ѕ частини цієї ж квартири, яку він успадкував після смерті своєї матері - [PERSON], яка померла в [INFO]року, фактично прийнявши спадщину після її смерті, оскільки постійно мешкав з нею в цій квартирі. Позивачка вважала, що внаслідок зловживання її батьком спиртними напоями і психічним розладом, який виник на цьому підґрунті, на час складання заповіту він не розумів значення своїх дій і усвідомлювати їх правові наслідки, тому просила визнати цей заповіт не дійсним і визнати за нею, як єдиним спадкоємцем першої черги, право власності на цю квартиру. В судовому засіданні позивачка позов підтримала і частково зменшила позовні вимоги, просила з тих же підстав визнати за нею право власності на Ѕ частину спірної квартири після смерті її батька, оскільки їй стало відомо, що її бабуся - [PERSON]., яка померла в [INFO]року, залишила заповіт на користь відповідачки, який вона не оскаржує. Відповідачка позов не визнала і повідомила, що позивачка ніколи допомоги своєму батьку не надавала, його не відвідувала. З 1988 року [PERSON]проживав в спірній квартирі зі своєю матір'ю, вона їм постійно допомагала, приїздила до них двічі на тиждень, привозила з села харчі, і в 2005 році вони склала заповіти на її користь. [PERSON]все розумів, гарно рахував гроші, усе пам'ятав. Останні п'ять місяців вона взагалі постійно прожила з ними в спірній квартирі, оскільки мати вже зовсім не ходила, а [PERSON]на вулицю також не виходив. Після смерті вона їх поховала. Відповідачка на похорони не приходила. Починаючи з 2005 року вона постійно платила за спірну квартиру квартирну плату та комунальні платежі. Надала письмові заперечення проти позову (а.с. 24, 25). Представники третіх осіб - Четвертої Харківської державної нотаріальної контори та КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, про що свідчать розписки про отримання ними судових повісток (а.с. 166, 167), в судове засідання не з'явилися, причин неявки суду не повідомили, заперечень проти позову не надали, заяви про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило. Третя особа - приватний нотаріус [PERSON]. про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, про свідчить розписка про отримання нею судової повістки (а.с.168), в судове засідання не з'явилася, причин неявки суду не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи від неї до суду не надходило, подала до суду заперечення проти позову в яких повідомила, що позов не визнає, оскільки під час посвідчення нею заповіту [PERSON]. 24 березня 2005 року заповіт було складено з його слів, прочитано йому в голос, роз'яснено усі правові наслідки і встановлено, що він дійсно має намір залишити заповіт на користь [PERSON] На її питання [PERSON]давав чіткі, ясні та повні відповіді, повністю усвідомлюючи значення своїх дій. До підписання заповіту він ще раз сам прочитав його в голос і особисто написав на ньому ціле речення «цей заповіт прочитано мною особисто вголос» і власноручно його підписав. В реєстрі заповітів [PERSON]також особисто поставив свій підпис. В той же день аналогічний заповіт було посвідчено і від імені його матері - [PERSON]. також на користь [PERSON] (а.с. 36). Вислухавши сторони, їх представників, свідків, вивчивши матеріали справи, оцінив надані сторонами докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Спірним правочином є заповіт, складений [PERSON] і посвідчений 24 березня 2005 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON]. за реєстровим № 1128 (а.с. 38). Відповідно до цього заповіту [PERSON]все своє майно, в тому числі належну йому на праві особистої власності [ADDRESS], заповідав відповідачці по справі - [PERSON] В той же день аналогічний заповіт на користь [PERSON] було посвідчено і від імені матері [PERSON]. - [PERSON]. за реєстровим № 1129 (а.с. 37). При посвідченні заповіту приватним нотаріусом ХМНО [PERSON]. було перевірено дієздатність спадкодавця [PERSON]., йому були роз'яснені усі правові наслідки його дій і встановлено, що [PERSON]дійсно має намір залишити заповіт на користь [PERSON] На питання нотаріуса [PERSON]давав чіткі, ясні та повні відповіді, повністю усвідомлюючи значення своїх дій. До підписання заповіту він ще раз сам прочитав його в голос і особисто написав на ньому ціле речення «Цей заповіт прочитано мною особисто вголос» і власноручно підписав заповіт. При складанні заповіту та посвідченні його нотаріусом [PERSON]за своїм психічним станом повністю розумів значення своїх дій та міг керувати ними, вчинений правочин цілком відповідав його дійсному волевиявленню. Наведені обставини встановлені судом на підставі наступних доказів… Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона була сусідкою [PERSON]та [PERSON]. і жила з ними в одному під'їзді одного будинку. Спочатку їх ніхто не доглядав і не помагав. Приблизно в 2001 році вони запропонували відповідачці доглянути їх, вона погодилася і вони обидва зробили на неї заповіт. [PERSON]періодично випивав, але ніколи не втрачав людського вигляду. Він психічно був нормальний, завжди знав, коли буде пенсія, спілкувався з ними. Відповідачка постійно їм допомагала, привозила сумки з харчами з села, готувала їжу, прала білизну. Дільничний лікар, яка відвідувала [PERSON]., розповідала, що бабуся лежить чиста, в квартирі прибрано. До їх смерті [PERSON] тривалий час навіть жила з ними в цій квартирі. Позивачку вона не бачила жодного разу, щоб та надавала якусь допомогу - їй не відомо. Свідок [PERSON] пояснила суду, що знала [PERSON]. та [PERSON]. з 1963 року, коли було заселено будинок. Останнім часом їм допомагала відповідачка - [PERSON] та її син. [PERSON]до останніх днів свого життя знаходився в розумі та гарній пам'яті, завжди «тримав в голові» номери телефонів ЖЕКу, ремонту телевізорів та т.і. До його смерті нікому навіть не було відомо про існування його дочки - позивачки [PERSON]., оскільки її ніколи ніхто не бачив, а сам [PERSON]ніколи про неї не розповідав. Мова йшла лише про відповідачку та її сина. В хаті було чисто, [PERSON]ніяких п'яниць до себе не водив, випивав потрошку по святах. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона добре знала [PERSON]. та [PERSON]., допомагала їм, ходила для них на базар та магазин. Їм постійно допомагала [PERSON], яка приїздила, наводила в квартирі порядок, готувала їжу з привезених харчів. Кожного літа вона забирала їх до себе в село, восени привозила до квартири, приїздила до них взимку не менше ніж раз на тиждень. Після похорону [PERSON]. через декілька днів приїхала його дочка, просила віддати їй прах. До цього її ніхто ніколи в квартирі не бачив і навіть від [PERSON]. про неї не чув. Свідок [PERSON]пояснила суду, що вона жила поряд з [PERSON] та [PERSON]. [PERSON]погано бачив, хворів, їм ніхто не допомагав, крім сусідів. Дочку [PERSON]. вона побачила тільки в судовому засіданні. [PERSON]. розповідала, що просила її їм допомогти, але дочка [PERSON]. відмовилася. [PERSON]називав їх «дівчатами», ніяких несинитниць ніколи від нього не чули, він все гарно розумів. Відповідачка або її син постійно приїздили з сумками, привозили харчі з села. Дільничний лікар розповідала, що доглядають [PERSON]. та [PERSON]. дуже добре, в хаті чисто, білизна випрана, вони нагодовані. [PERSON]випивав, але дуже п'яним його ніхто ніколи не бачив. Якось він розповів, що в нього є дочка, але вона йому ніколи не допомагала і ним не опікувалася. Проаналізувавши вищенаведені пояснення свідків суд вважає їх пояснення об'єктивними і такими, що відповідають дійсним обставинам справи, оскільки ці свідки живуть поруч зі спірною квартирою і обставини, які вони повідомили суду відомі їм особисто. Вони нічим не зацікавлені в результатах розгляду справи, підстав для давання неправдивих свідчень не мають, їх пояснення послідовні і гармонійно співвідносяться між собою та іншими письмовими доказами по справі, а саме: - копією заповіту [PERSON]., який 24 березня 2005 року було посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON]. і зареєстровано в реєстрі нотаріальних дій за реєстровим № 1128, відповідно до якого [PERSON]все належне йому майно, в тому числі і належну йому на праві особистої власності [ADDRESS] заповідав [PERSON] Цей заповіт було підписано особисто [PERSON], при цьому він особисто також написав на заповіті ціле речення «Цей заповіт прочитано мною особисто вголос» (а.с. 38); - витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі заповіту [PERSON]. 24 березня 2005 року о 14 годині 52 хвилин (а.с. 39); - копією заповіту [PERSON]., який 24 березня 2005 року було посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON]. і зареєстровано в реєстрі нотаріальних дій за реєстровим № 1129, відповідно до якого [PERSON]. все належне їй майно, в тому числі і належну їй на праві особистої власності [ADDRESS] заповідала [PERSON] Цей заповіт було підписано особисто [PERSON]., при цьому вона особисто також написала на заповіті ціле речення «Цей заповіт прочитано мною особисто вголос» (а.с. 37). Наведена обставина свідчить про те, що і [PERSON]і його матір - [PERSON]. мали однакове ставлення до відповідачки [PERSON] і бажали залишити їй своє майно в подяку за надану їм відповідачкою допомогу; - копією свідоцтва про смерть [PERSON]. (а.с. 9) з якого вбачається, що він помер [INFO] року, тобто майже через два роки після складання заповіту на користь [PERSON]; - довідкою Харківського психоневрологічного диспансеру № 3 від 23 травня 2008 року, відповідно до якої [PERSON]останні п'ять років за медичною допомогою не звертався, тобто, починаючи з 2003 року (а.с. 150); - довідкою Харківської міської клінічної лікарні швидкої та невідкладної медичної допомоги від 06 травня 2008 року, відповідно до якої [PERSON]з 1988 року до дня смерті не доставлявся бригадами швидкої допомоги та на лікуванні в цій лікарні не перебував (а.с. 103); Відповідно до акту посмертної судово - психіатричної експертизи № 567 від 27 червня 2008 року, складеного експертами Міжобласного центру судово - психіатричної експертизи Харківської обласної клінічної психіатричної лікарні № 3 [PERSON]за життя виявляв ознаки стійкого хронічного психічного розладу в формі синдрому залежності від алкоголю без психозу та слабкості мозку і за своїм психічним станом під час складання ним заповіту 24 березня 2005 року міг у повному обсязі розуміти значення своїх дій та керувати ними (а.с. 157). Суд не має підстав для сумнівів стосовно об'єктивності цього висновку експертів - психіатрів, оскільки ці висновки зроблені комісією з трьох фахівців в галузі судової психіатрії, які мають тривалий стаж роботи за фахом і державній експертній установі, були попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, їх експертний висновок є повністю вмотивованим і ґрунтується виключно на доказах, наданих сторонами під час судового розгляду справи, а крім того, висновок експертів цілком співвідноситься з іншими, наведеними вище, доказами по справі. Суд критично оцінює пояснення свідків [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]. та [PERSON] щодо надання позивачкою допомоги її батьку [PERSON]та психічного стану останнього протягом декількох років до його смерті і не може прийняти їх в якості об'єктивних та покласти в основу рішення по справі, оскільки пояснення цих свідків мають фрагментарний характер і не можуть повністю створити цілісну картину образу життя та психічного стану померлого, їх пояснення мають в собі великі внутрішні протиріччя, ніхто з цих свідків не жив біля місця проживання [PERSON]., бував в нього вкрай рідко, а крім того, усі ці свідки є близькими знайомими або родичами позивачки, зацікавлені в результатах розгляду справи і своїми поясненнями прагнуть схилити суд до прийняття рішення по справі виключно на її користь. Пояснення цих свідків спростовуються поясненнями свідків з боку відповідачки, допитаних в судовому засіданні, та усією сукупністю зібраних по справі письмових доказів і насамперед - об'єктивним висновком посмертної судово - психіатричної експертизи. Відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила в момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Відповідно до ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень. На підставі зібраних по справі доказів і встановлених на їх підставі обставин суд вважає не доведеним позивачкою того факту, що при складанні заповіту на користь відповідачки [PERSON] 24 березня 2005 року [PERSON]не усвідомлював значення своїх дій або не міг керувати ними, і тому не вбачає підстав для задоволення її позову про визнання цього заповіту недійсним. В зв'язку з відмовою в задоволенні позову про визнання недійсним заповіту [PERSON]. на користь [PERSON] суд не вбачає підстав і для задоволення її позову в частині визнання за нею права власності на Ѕ частину[ADDRESS] оскільки згідно відповіді Четвертої Харківської державної нотаріальної контори (а.с. 16) відповідачка прийняла спадщину за заповітом [PERSON]. Відповідно до ст. ст. 10, 15, 88, 209, 212, 215 ЦПК України, ст. 225 ЦК України, суд -

Outcome: dismissed