Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

Севастопольське суспільство споживачів «Об,єднання громадян «Захист» звернулося до суду з позовом про захист прав споживача [PERSON] до приватного торговельно-промислового підприємства «Сінгл» - м. Дніпропетровськ і виробничо-комерційному підприємству «Векта»- м. Сімферополь про розірвання договору купівлі –продажу автомобіля, стягнення з першого відповідача на користь [PERSON] вартості автомобіля [INFO] ., неустойки в сумі [INFO] , за моральну шкоду [INFO] . З другого відповідача позивач просить стягнути збитки в сумі [INFO] . Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] . він уклав з приватним торговельно-промисловим підприємством «Сінгл» договір купівлі-продажу автомобіля марки Renault Lagyna 1,6 АU, двигун [NUMBER] , кузов [NUMBER] , за покупку заплатив [INFO] . На автомобіль встановлений гарантійний термін 12 місяців з дня продажу, тобто з 8 квітня 2005 року. 14.06.2005 р. позивач звернувся в сервісну службу відповідача з приводу несправності двигуна, скаржився, зокрема, на збій в роботі комп'ютера. 15 лютого 2006 року протягом гарантійного терміну позивач звернувся в сервісну службу із заявою про усунення несправностей в роботі двигуна. Позивач знову скаржився на збій в роботі комп'ютерної програми, він також просив встановити причину поганої роботи двигуна і продовжити гарантію на час ремонту. Причина несправності двигуна працівниками СТО ПКП «Векта» не була встановлена. У подальшому позивач неодноразово звертався до ПКП «Векта» з аналогічними заявами, в яких указував, що вірогідною причиною несправності двигуна є збій в комп'ютерній програмі, проте його заяви до уваги не приймалися. 16 вересня 2006 р позивач звернувся з письмовою заявою до директора СТО ПКП «Векта», в якому просив провести експертизу і проводити всі ремонтні роботи у його присутності. Вимогу позивача виконано не було. Позивач вважає, що відповідно до ст. 14 Закону України «Про захист прав споживачів» (далі - Закон) він має право розірвати договір купівлі- продажу автомобіля, відповідач повинен відшкодувати йому вартість автомобіля і сплатити неустойку за кожен день затримки, усунення недоліків понад 14 днів за період з 1 березня 2006 р. по 3 січня 2007 р. у розмірі 1 відсотка вартості автомобіля, що складає [INFO] ( [INFO] х 1% = [INFO] х 308 дн.= [INFO] ). Вартість автомобіля, суму пені і за моральну шкоду на думку позивача повинен відшкодувати перший відповідач ПТП «Сінгл», з яким позивач уклав договір купівлі-продажу автомобіля. Другий відповідач, виступаючи за договором як агент (повіреного) повинен, вважає позивач, відшкодувати [INFO] ., які він заплатив за ремонтні роботи по актах від 15.02..2006 р. - 160 грн. і від 07.10.2006 р.-640 грн. У судове засідання з'явилися позивач і представник СС «Захист». Відповідачі у судове засідання не з'явилися двіччі, повідомлені належним чином. СС «Захист» підтримали позовні вимоги. Суд не знаходить підстав для перенесення розгляду справи на іншу дату, оскільки позов пред'явлений до юридичної особи, яка зобов'язана забезпечити явку представника в судове засідання. Суд, крім того, враховує, що із-за нез'явлення відповідачів по неповажних причинах розгляд справи переносився неодноразово. Заслухавши представника СС «Захист», вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Згідно матеріалам справи позивач [INFO] . уклав з приватним торговельно-промисловим підприємством «Сінгл» договір [NUMBER] автомобіля Renault Laguna 1,6 АU Двигун [NUMBER] Об'єм - 1598 див. куб. кузов [NUMBER] Колір DБ64 Сріблястий «Металік» вартістю [INFO] . У преамбулі договору вказано, що від імені продавця на підставі агентської угоди діє виробничо-комерційне підприємство «Векта»». Таким чином, суд приходить до висновку, що Продавцем за договором є Приватне торговельно-промислове підприємство «Сінгл», Виробничо-комерційне підприємство «Векта» у даному правовідношенні виступає як агент (повірений), відносини між цими сторонами регулюються Розділом 68 ЦК України. Позивач сплатив вартість автомобіля в повній сумі. Згідно п. 5.1. Договору продавець від імені заводу-виготівника надає покупцеві гарантію на автомобіль 12 місяців без обмеження пробігу з дати продажу автомобіля, і гарантує безкоштовний ремонт або заміну деталей і роботи по їх установці, якщо поломка відбулася з вини заводу-виготівника. Перший раз позивач звернувся на станцію техобслуговування ПКП «Векта» з претензією на збій в роботі комп'ютера 14.06.2005 р. Згідно акту виконаних робіт було замінено масло і масляний фільтр. Причина поганої роботи двигуна, на яку скаржився позивач, встановлена не була. Порушення у комп'ютерній програмі сервісна служба не підтвердила. 15 лютого 2006 р. позивач знов звернувся до ПКП «Векта» із заявою з приводу несправної роботи двигуна. Згідно акту виконаних робіт від 15.02.2006 р. проведені роботи: комп'ютерна діагностика, зняття, чищення і установка дросельної заслінки. За ці роботи позивач заплатив другому відповідачеві 160 грн. У відповідність з умовами договору ( п.5.1.) ця сума підлягає стягненню з відповідача. У акті є письмова заява позивача про продовження терміну гарантії на час ремонту, проте відсутні підтвердження, який час автомобіль знаходився в ремонті і на який час повинна бути продовжена гарантія. 16.09.2006 р. позивач направив агентові письмову заяву, у якій зажадав провести експертизу автомобіля і повернути його вартість. Експертиза не була проведена, відповідь на заяву позивача не дана. 07.10.2006 р. позивач звернувся у сервісну службу агента з приводу поганої роботи двигуна, посилаючись на збій у комп'ютерній програмі. Доводи позивача фахівцями СТО не були взяті до уваги. Ремонт обмежився заміною паливного насоса, за що позивач заплатив 640 грн. Суд вважає, що цю суму слід стягнути з відповідача, оскільки автомобіль знаходився на гарантії (пункт 5.1 договорів). 23 грудня 2006 г.у зв'язку з черговою скаргою позивача на погану роботу двигуна у автомобілі була зроблена заміна котушки запалення і дросельної заслінки, що підтверджується актом виконаних робіт від 23.12.2006 р. У цьому ж акті агент письмово підтвердив дію гарантії на автомобіль. Проте і цього разу причина несправності двигуна не була усунена. 4 січня 2007 року позивач доставив автомобіль на буксирі на сервісну станцію агента. Згідно акту-дефектовки [NUMBER] від 04.01.2007 р. Агент погодився з обґрунтованістю скарг позивача на збій в комп'ютерній програмі. Автомобіль залишений на СТО для подальшого ремонту, де знаходиться по теперішній час. Дослідивши вищезгадані документи і обставини справи, суд прийшов до висновку, що за договором купівлі-продажу автомобіля від 8.04.2005 р. позивачеві був проданий неякісний автомобіль. Позивач заявив свою скаргу на погану роботу двигуна і збій в комп'ютерній програмі в період гарантійного терміну. 15 лютого 2006 року, сервісна служба агента не змогла встановити причину несправності двигуна і лише 4 січня 2007 р. агент письмово підтвердив обґрунтованість скарги позивача на збій в комп'ютерній програмі двигуна. Згідно ст. 13 Закону України «Про захист прав споживачів» ( у редакції від 18.11.2003 р.) виробник (виконавець) забезпечує нормальну роботу товару протягом гарантійного терміну, встановленого законодавством або нормативними актами, а у разі їх відсутності - договором. З 8 квітня 2005 г по день пред'явлення позову позивач не міг нормально користуватися автомобілем у зв'язку з несправністю двигуна. Агент письмово підтвердив право позивача на гарантію автомобіля (акт виконаних робіт від [INFO] .). Суд вважає, що вимога позивача про сплату неустойки за невчасне усунення недоліків заснована на частині 7 ст. 14 Закону, проте час прострочення зобов'язання слід обчислювати не з 1 березня 2006г., а з 4 січня 2007 г.- останньої дати ухвалення автомобіля в ремонт по день ухвали судового рішення, тобто по 9 квітня 2008 р., що складає 461 день. (461 х [INFO] = [INFO] ).

Outcome: approved