Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-03 00:00:00

В листопаді 2007 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до ВАТ «УСК «Гарант Авто», яке в послідуючому змінила назву на ВАТ «УСК «Дженералі Гарант», третя особа: АКБ «Укрсоцбанк» про зобов»язання відповідача здійснити перерахування страхового відшкодування по ремонту пошкодженого транспортного засобу на підприємство СТО «Колір-Авто» в розмірі 3 862 грн. 84 коп. посилаючись на те, що 30.08.2005 року між нею та відповідачем був укладений договір [NUMBER] страхування транспортного засобу. Вигодонабувачем в цьому договорі був вказаний АКБ КМФ «Укрсоцбанк». 16.06.2006 року в період дії договору страхування сталась ДТП, в результаті якої було пошкоджено застрахований транспортний засіб. При зверненні за страховим відшкодуванням відповідач наполягав на ремонті пошкодженого транспортного засобу на СТО «Колір-Авто» та перерахуванні останньому страхового відшкодування. 15.11.2006 року нею був наданий відповідачу рахунок попередньої оплати ремонту автомобіля на суму 4 452 грн. 58 коп. Однак, страхове відшкодування на СТО «Колір-Авто» не було перераховано і з невідомих їй причин відповідач здійснив перерахування страхового відшкодування в розмірі 1 712 грн. 34 коп. вигодонабувачу АКБ КМФ «Укрсоцбанк». Просила зобов’язати відповідач здійснити перерахування страхового відшкодування в розмірі 3 862 грн. 84 коп. на підприємство СТО «Колір-Авто». В процесі розгляду справи позивач збільшила свої позовні вимоги, просила зобов»язати відповідача перерахувати страхове відшкодування на рахунок СТО «Колір-Авто» в розмірі суми, яка відповідає цінам, діючим на момент проведення ремонтних робіт або винесення судового рішення. Крім цього, просила стягнути з відповідача витрати за виконання калькуляції на СТО «Колір-Авто» в розмірі 65 грн. 18 коп., пеню за несвоєчасну виплату страхового відшкодування в розмірі 1 462 грн. 94 коп., поштові витрати в сумі 11 грн. 35 коп., судові витрати та моральну шкоду в розмірі 5 000 грн. В судовому представник позивача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримала. Представник відповідача Кірсанова К. О. позовні вимоги не визнала, свої заперечення обґрунтувала тим, що згідно договору страхування, укладеного з [PERSON] вигодонабувачем за даним полісом є АКБ КМФ «Укрсоцбанк». [PERSON] з заявою про виплату їй страхового відшкодування до відповідача не зверталась. Заява про виплату страхового відшкодування була подана вигодонабувачем АКБ КМФ «Укрсоцбанк» 20.11.2006 року. Розмір збитків був визначений аварійним комісаром страхового компанії згідно калькуляції № 4109 від 26.06.2006 року. Відповідно до страхового акту № 36872 і розрахунку до нього, страхове відшкодування було визначено в розмірі 1 712 грн. 34 коп. При цьому, була знижена виплата страхового відшкодування за невідповідність заявленого стажу водія. Крім цього, з вартості ремонтних робіт була вирахувана франшиза в розмірі 589 грн. 74 коп. Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України його повідомлення слід вважати належним. До суду подав письмові пояснення з яких вбачається, що згідно умов кредитного договору [PERSON] зобов»язана була оформити договір страхування транспортного засобу по ризиках КАСКО на користь АКБ «Укрсоцбанк», як вигодонабувача. Вважають, що страхове відшкодування має бути виплачене банку, як вигодонабувачу. (а. с. 79). Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що 29.08.2005 року сторони уклали договір добровільного страхування транспортного засобу водія та пасажирів від нещасних випадків, цивільної відповідальності строком на 1 рік, в якому вигодонабувачем зазначено АКБ КМФ «Укрсоцбанк». Страхова сума зазначена в договорі складала 58 974 грн. (а. с. 4). Умовами договору встановлено, що страхові виплати провадяться на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту, складеного страховиком, (його представником) з використанням довідок ДАІ, лікувальних закладів та інших, залежно від конкретного випадку. Судом встановлено, що страхова подія мала місце 16.06.2006 року, за обставинами якої під час руху по пр. Броварському в м. Києві з невстановленого автомобіля вилетів предмет, який пошкодив належний позивачу [PERSON] автомобіль «Шеврове Авео», д/н [NUMBER] . Як вбачається з протоколу огляду транспортного засобу від 19.06.2006 року, проведеного відповідачем за участю представника позивача, пошкодження автомобіля мали місце в частині деформації передніх правих дверей і правого порогу. (а. с. 84). Згідно калькуляції аудатекс № 4109 від 26.06.2006 року, складеної відповідачем, розмір збитків був визначений в сумі 2 423 грн. 24 коп. (а. с. 62). Позивачем була надана суду інша калькуляції від 14.11.2006 року, складена філіалом «Колір-Авто», в якій витрати на ремонт автомобіля позивача визначені в розмірі 4 452 грн. 58 коп. З метою усунення суттєвих розбіжностей у визначенні розміру матеріальних збитків завданих власнику автомобіля «Шеврове Авео», д/н [NUMBER] , 22.04.2008 року судом була призначена судова автотоварознавча експертиза, на вирішення якої було поставлене питання про розмір матеріального збитку завданого власнику вищевказаного автомобіля. Однак, [PERSON] автомобіль у розпорядження експертів не надала, оплату експертизи не провела, в зв»язку з чим експертиза не була проведена. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 21.07.2007 року ухвала цього ж суду від 22.04.2008 року про призначення судової автотоварознавчої експертизи була скасована. Оцінюючи калькуляції, надані сторонами, суд приймає до уваги калькуляцію відповідача від 26.06.2006 року, оскільки в ній відображені ті пошкодження, які зазначені в протоколі огляду транспортного засобу. (а. с. 63). Надану позивачем калькуляцію суд не приймає до уваги, оскільки вона складена через 4 місяці після страхової події і містить зазначення ремонтних робіт тих складових частин автомобіля, які не були відображені як пошкоджені в протоколі огляду транспортного засобу, зокрема: фара, праве крило, обшивка, подушка сидіння, килимок. (а. с. 97). Позивачем не надані докази про те, що пошкодження зазначених частин автомобіля виникли внаслідок страхової події і це завдало їй матеріальний збиток в розмірі 4 452 грн. 58 коп. Документів, які б підтвердили витрати на відновлення транспортного засобу позивач суду не надала, розміру завданих їй збитків документами, перелік яких зазначено в п. 8.2 Правил добровільного страхування транспортних засобів, не підтвердила. За цих обставин суд погоджується з розрахунком страхового відшкодування до страхового акту № 36872, визначеному страховиком в розмірі 1 712 грн. 34 коп. З матеріалів справи, пояснень сторін вбачається, що позивач [PERSON] з заявою про виплату страхового відшкодування до страховика не зверталась. Дана обставина представником позивача не спростована. Разом з тим, 15.11.2006 року [PERSON] звернулась до заступника начальника Шевченківського відділення АКБ «Укрсоцбанк» Бушуєва О. Г. з заявою про надання дозволу ВАТ «УСК «Гарант Авто» сплатити страхове відшкодування філії «Колір-Авто» АТ «Укр Авто Корпорація» згідно рахунку фактури № 1555 від 15.11.2006 року. Оскільки позивач з заявою про виплату страхового відшкодування до відповідача не зверталась, то страхове відшкодування було виплачене АКБ «Укрсоцбанк» згідно довідки-розрахунку останнього, як вигодонабувачу, зазначеному у страховому полісі. (а. с. 95). Виплата страхового відшкодування вигодонабувачу відповідає умовам договору страхування і не суперечить нормам ст. ст. 636, 985 ЦК України та ст. 25 Закону України «Про страхування». Доводи представника позивача про те, що відповідач порушив п. 9.17 Правил № 19-1 не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Суд вважає, що у відповідача не було підстав для здійснення страхового відшкодування шляхом оплати вартості замінюваних частин, деталей на аналогічні пошкодженим. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] про зобов»язання відповідача здійснити перерахування страхового відшкодування на рахунок СТО «Колір-Авто» в сумі, яка відповідає цінам, діючим на момент проведення ремонтних робіт або винесення судового рішення слід залишити без задоволення. Оскільки суд прийшов до висновку, що виплата страхового відшкодування третій особі була правомірною і залишив без задоволення вищевказану позовну вимогу, то позовні вимоги [PERSON] про стягнення матеріальних збитків, пені та судових витрат також слід залишити без задоволення. Крім цього, умовам страхового договору не передбачено відшкодування моральної шкоди. З огляду на вищевказане, недоведеності позивачем факту завдання моральної шкоди позовні вимоги про стягнення моральної шкоди також слід залишити без задоволення.

Outcome: dismissed