Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-31 00:00:00

[PERSON]. звернувся до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. Вказав, що 19.01.2007 року [PERSON]., керуючи автомобілем „ІЖ-412 ИЄ” по вул.1 Травня в смт.Золочів, поряд з магазином „Охота”, здійснив на нього наїзд. В результаті ДТП йому були спричинені тяжкі тілесні ушкодження, проходив лікування з 20 січня по 23 квітня 2007 р. З травня 2007 року його визнано інвалідом II групи, до теперішнього часу потребує лікування. За час лікування ним були понесені витрати на придбання медикаментів в сумі 13369 грн. 46 коп., купував санаторну путівку. Окрім цього, йому була спричинена моральна шкода, яка виразилася в душевних хвилюваннях за своє здоров”я та життя. Він довгий час знаходився в непритомному стані, не міг ходити, розмовляти, втратив роботу. Не може вести повноцінне життя, яке в нього було до ДТП. Моральну шкоду він оцінює в 50000 грн. Відповідач [PERSON]. позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що він надавав матеріальну допомогу [PERSON]. в той час, як він знаходився на лікуванні, про що [PERSON]. надано розписки. Він почуває себе винуватим, але вважає, що сума моральної шкоди завищена. Розглянувши матеріали справи, матеріали кримінальної справи, порушеної за фактом ДТП, що мало місце 19.01.2007 року, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON]. підлягають частковому задоволенню. Згідно ст. 1187 ч.2, ч.5 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. За фактом ДТП, що мала місце 19.01.2007 року, постановою слідчого Золочівського РВ при ГУ МВС України в Харківській області від 17.04.2007 порушено кримінальну справу (а.с.1 крим.спр.). [PERSON]., якому завдано тілесні ушкодження голови - закрита черепно-мозкова травма в вигляді забийної рани завушної облсті справа, забий головного мозку, пошкодження стволових відділів головного мозку, тулуба та кінцівок - забий м”яких тканин, які на підставі акту судово-медичного обстеження № 54-к від 19.03.2007 року, відносяться до тяжкого ступеню тілесних ушкоджень (а.с.40-42 кр.спр.), визнано потерпілим (а.с.9). 12.01.2008 року дану кримінальну справу закрито (а.с.218 кр.спр.). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON]. проходив лікування в обласній клінічній лікарні в нейрохірургічному відділенні, в КП „Золочівська ЦРЛ”. Йому присвоєно другу групу інвалідності за загальним захворюванням (а.с.11-23). За час лікування ним було витрачено 27225 грн. 92 коп., до цих витрат відносяться також витрати на перебування в санаторії „Саки”, що підтверджується відповідними чеками та талоном до путівки (а.с 28-66). [PERSON]. надавав [PERSON]. матеріальну допомогу, про що [PERSON]., яка є законним представником потерпілого по кримінальній справі, надано відповідні розписки (а.с.67-72). На теперішній час з вирахуванням матеріальної допомоги, наданої добровільно [PERSON]. (14876 грн.), сума невідшкодованих матеріальних збитків становить 13369 грн. 46 коп. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Діями [PERSON]. [PERSON]. спричнено моральну шкоду, яка виразилася в моральних стражданнях та переживаннях за своє здоров”я та життя. З матеріалів справи видно, що [PERSON]. за час проходження військової служби у військовій частині зарекомендував себе ініціативним та активним військовослужбовцем, характеризується позитивно. Приймав участь в спортивних заходах (а.с. 24-27). Тому, маючи таке активне життя, в молодому віці стати інвалідом другої групи йому психологічно тяжко перенести. Все життя [PERSON]. мріяв мати власну родину, дружину, дітей, але в такому стані ця мрія для нього майже нездійсненна. Оскільки позивач на підставі ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито” звільнений від сплати державного мита, тому відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати.

Outcome: partial