overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений 1 червня 1997 року у Королівській сільській раді Борщівського району, актовий запис № 10, посилаючись на те, що через зловживання відповідачем спиртними напоями, подружні відносини погіршилися, часті суперечки та побиття її призвели до того, що у 2007 році вона вже зверталася до суду із аналогічним позовом. Поведінка відповідача не змінилася і в квітні 2008 року він взагалі залишив сім»ю і перебрався до своїх батьків в інше село. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просить задовольнити і пояснила, що за час, який вона просила для примирення, поведінка відповідача не змінилася, він продовжує зловживати спиртними напоями, працюючи в м.Києві ніякої допомоги в утриманні дітей не надає, до дітей не навідується, кроків для примирення не зробив. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, просить задовольнити. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив слідуючі факти. Сторони уклали шлюб 1 червня 1997 року, актовий запис № 10 (свідоцтво про одруження [NUMBER]). Від шлюбу мають дочку[PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Між сторонами виникли непорозуміння через розбіжність поглядів на спільне життя та сімейні відносини, їх відносини стали неприязними, спільно не проживають впродовж останніх пів року, не ведуть спільного господарства. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки її намагання змінити відносини між ними результату не дали. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. При реєстрації розірвання шлюбу держмито слід стягнути з відповідача. На підставі ст.ст.105,110,112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-10 00:00:00

19 серпня 2008 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 8 вересня 1990 року, від якого мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що спільне життя не склалося, так як мали різний погляд на сімейне життя, втратили почуття кохання та поваги, мали недовіру один до одного, внаслідок чого з березня 2000 року припинили шлюбні відносини. Відповідач позов визнав повністю, про що надав суду письмову заяву. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст..174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 8 вересня 1990 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER]/а.с.4/, неповнолітніх дітей не мають. У відповідності до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини з березня 2000 року, тривалий час разом не проживають, наміру на спільне проживання не мають, проживають у різних населених пунктах. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права чи інтереси інших осіб. Шлюб підлягає розірванню Згідно зі ст.112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-10 00:00:00

15 серпня 2008 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 15 червня 1990 року, від якого неповнолітніх дітей не мають, посилаючись на те, що спільне життя не склалося, так як не могли досягти угоди з різних питань сімейного життя, внаслідок чого з серпня 1993 року припинили шлюбні відносини. Відповідач позов визнала повністю, про що надала суду письмову заяву. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст..174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 червня 1990 року, що підтверджується ксерокопією свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER]/а.с.4/, дітей не мають. У відповідності до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини з серпня 1993 року, тривалий час разом не проживають, наміру на спільне проживання не мають, проживають у різних населених пунктах. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права чи інтереси інших осіб. Шлюб підлягає розірванню. Згідно зі ст.112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-10 00:00:00

У липні 2008 року Головне державне управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Миколаївській області звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування завданої шкоди в сумі 86 грн. 70 коп., мотивуючи свої вимоги тим, що 16.05.2007 року на річці Південний Буг с. Бузьке Арбузинського району Миколаївської області відповідач незаконно, промисловим знаряддям лову сітками з мисини, виловив рибу: карась 2 шт., лящ 1 шт., судак 1 шт., чим завдав рибному господарству шкоду в сумі 86 грн.70 коп. Посилаючись на ці обставини, позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідача на користь Миколаївдержрибоохорона завдану шкоду. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Суд, вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як вбачається матеріалів справи 16.05.2007 року виявлений факт незаконної ловлі риби на річці Південний Буг с. Бузьке Арбузинського району Миколаївської області . Постановою Арбузинського районного суду від 10.07.2007 р. [PERSON] визнано винним в вчиненні правопорушення за ч. 4 ст. 85 КпАП України. Матеріальна шкода, завдана позивачу, складає 86 грн.70 коп. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову. Судові витрати згідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, за участю зацікавленої особи Управління Пенсійного фонду України в Городищенському районі про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. У своїй заяві заявник посилається на те, що у липні місяці 1965 році закінчив міське професійно-технічне училище №24 м.Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, за кваліфікацією теслі. На підставі рішення екзаменаційної комісії, 15.07.1965 року одержав відповідний атестат за № 82. Однак, його прізвище, зазначене у цьому документі вписане з помилкою - не [PERSON], а [PERSON]. Наразі оформляє документи для призначення пенсії. При їх перевірці з”ясувалося, що прізвище, записане у атестаті про закінчення професійно-технічного училища не збігається з прізвищем, зазначеним у його паспорті та свідоцтві про народження. Ця помилка перешкоджає у своєчасному оформленні та одержанні пенсії, а тому змушує його звернутися до суду за захистом своїх прав. В судовому засіданні заявник позовні вимоги підтримав та просить встановити факт, що атестат №82, виданий [PERSON] про закінчення ПТУ №24 м.Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, виданий 15.07.1965 року належить йому - [PERSON]. Представник зацікавленої особи Управління Пенсійного фонду України в Городищенському районі позов підтримав та не заперечив щодо його задоволення. Згідно з положеннями ст.130 ЦПК України у разі визнання позову зацікавленою особою у попередньому судовому засіданні, суд, у відповідності зі ст.174 ЦПК України, та за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши заявника, представника зацікавленої особи Управління Пенсійного фонду України в Городищенському районі, допитавши свідка [PERSON], яка підтвердила той факт, що атестат №82, виданий [PERSON] про закінчення ПТУ №24 м.Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, виданий 15.07.1965 року належить йому - [PERSON], а допущена помилка при написанні прізвища є граматичною, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована і підлягає до задоволення. Заява підтверджується: копією свідоцтва про народження, копією атестату №82 ПТУ №24 м.Дніпродзержинськ, копією паспорта.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-10 00:00:00

09 червня 2008 року КП “Нововолинськтеплокомуненерго” звернулося в суд з позовом до [PERSON]., [PERSON]. про стягнення солідарно 597,36 грн. заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 01 січня 2007 року по 30 квітня 2008 року, яка подається до житлового приміщення, що за адресою: [ADDRESS] та 30 грн витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. В судовому засіданні представник КП “Нововолинськтепло-комуненерго” позов підтримала і пояснила, що відповідачі, як наймачі житла по [ADDRESS] не вносять плати за відпущену теплову енергію, у зв&cent;язку з чим утворилася заборгованість за період з 01 січня 2007 року по 30 квітня 2008 року в сумі 597,36 грн., тому просить стягнути цю суму солідарно, а також 30 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причину неявки в судове засідання не повідомили. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. З пояснень представника позивача, письмових доказів в судовому засіданні встановлено, що відповідачі споживаючи теплову енергію, як наймачі житла, що за адресою [ADDRESS] , не вносять плату за спожиту теплову енергію, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 597,36 грн. за період з 01 січня 2007 року по 30 квітня 2008 року. Дані обставини підтверджуються розрахунком заборгованості (а.с.3), випискою з особового рахунку (а.с.4) та встановленими тарифами рішенням Нововолинської міської ради (а.с.7-10). Згідно ст.64, ст.67, ст.68 ЖК України наймач і повнолітні члени його сім'ї зобов'язані своєчасно (щомісяця) вносити плату за комунальні послуги і несуть солідарну відповідальність за невиконання цих зобов'язань. Відповідачі не виконують своїх зобов'язань внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 597,36 грн. за період 01 січня 2007 року по 30 квітня 2008 року. Крім цього до стягнення з відповідачів підлягають стягненню витрати понесені позивачем на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн., а також в доход держави 51 грн судового збору .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-10 00:00:00

09 червня 2008 року КП “Нововолинськтеплокомуненерго” звернулося в суд з позовом до [PERSON]., [PERSON]., [PERSON] . про стягнення солідарно заборгованості за спожиту теплову енергію на опалення за адресою: [ADDRESS] за період з 01 серпня 2005 року по 30 квітня 2008 року в розмірі 554,64 грн, а також 30 грн за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. В судовому засіданні представник КП “Нововолинсьтепло-комуненерго” позов підтримала і пояснила, що відповідачі, як наймачі житла за адресою: [ADDRESS] не вносять плати за відпущену теплову енергію, у зв&cent;язку з чим утворилася заборгованість за період з 01 серпня 2005 року по 30 квітня 2008 року в сумі 554,64 грн., тому просить стягнути солідарно цю суму, а також 30 грн за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. В ході судового розгляду позивач зменшила позовні вимоги у зв'язку із частковою сплатою боргу. Просить стягнути солідарно з відповідачів 357,29 грн. заборгованості за спожиту теплову енергію та 30,00 грн. за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Представник позивача в судовому засіданні підтримала змінені позовні вимоги, просить стягнути солідарно з відповідачів 357,29 грн. заборгованості по оплаті за відпущену теплову енергію та 30 грн. за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомили. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. З пояснень представника позивача, письмових доказів в судовому засіданні встановлено, що відповідачі, як наймачі житла, проживають за адресою [ADDRESS] , не вносять плату за спожиту теплову енергію, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 357,29 грн. за період з 01 серпня 2005 року по 30 квітня 2008 року. Дані обставини підтверджуються розрахунком заборгованості (а.с.3), випискою з особового рахунку (а.с.4) та встановленими тарифами рішенням Нововолинської міської ради (а.с.7-10). Згідно ст. 64, ст.66, ст. 67, ст.68 ЖК України наймач і повнолітні члени його сім'ї зобов'язанні своєчасно (щомісячно) вносити плату за комунальні послуги і несуть солідарно відповідальність за невиконання цих зобов'язань. Відповідачі не виконують своїх зобов'язань внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 357,29 грн за період з 01 серпня 2005 року по 30 квітня 2008 року, яку суд стягує в користь позивача солідарно з відповідачів та 30 грн за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а також в доход держави 51 грн судового збору в доход держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-10 00:00:00

22 травня 2008 року ЖЕК №3 звернувся до суду з позовом до [PERSON]., що прописаний за адресою: [ADDRESS], про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Вимоги мотивує тим, що відповідно до рішення Нововолинської міської ради від 02.09.2007 року № 14/20 гуртожиток ВП «Шахта №1 НВ» по вул. Винниченка 10, з 27.11.2007 року переданий в комунальну власність міста. Згідно акта приймання - передачі гуртожиток поставлений на баланс підприємства. При перевірці проживаючих було встановлено, що у кімнаті №75 відповідач не проживає і її особистих речей там не має. У даній кімнаті прописаний та проживає [PERSON].. Відповідач [PERSON]. тривалий час не проживає у зазначеній кімнаті. На відповідача не відкрито особові рахунки і він не вносить плату за проживання в гуртожитку. На підставі викладеного позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування ліжко-місце в гуртожитку. В судовому засіданні представник ЖЕК №3 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить визнати відповідача [PERSON]. таким, що втратив право на користування ліжко-місце в гуртожитку, у зв&cent;язку з відсутністю в ньому понад шість місяців без поважних причин Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином через засоби масової інформації в редакції газети «Нова Волинь». Причину неявки в судове засідання не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи [PERSON]., показання свідків [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., які зазначили, що в кімнаті [ADDRESS], відповідач не проживає понад десяти років, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення в зв'язку з наступним. Як зазначено в актах від 20 квітня 2007 року, від 25 вересня 2007 року, від 03 грудня 2007 року, від 01 січня 2008 року, від 25 березня 2008 складеного комісією в складі майстра дільниці №1 Оліфірович В.П., начальника дільниці Марциновської М.М., паспортиста Реймерс І.В.(а.с.5-8), відповідач по місцю реєстрації [ADDRESS], не проживає з 1997 року. Як вбачається з довідки з місця проживання про склад сім'ї і прописку видану [PERSON]. (а.с.3), за адресою [ADDRESS], особовий рахунок не відкритий на ім'я [PERSON]. Таким чином, в суді встановлено, що відповідач понад шість місяців без поважних причин відсутня по місцю постійного проживання, і не належать до переліку осіб, за якими, у відповідності до ст. 71 ЖК України, зберігається житло понад зазначений строк. Судом не встановлено поважних причин відсутності відповідача у вказаній кімнаті, а тому суд визнає [PERSON]. таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, відповідно до вимог ст. 72 ЖК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-10 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] і просить розірвати шлюб, зареєстрований між ними 29 вересня 2006 року в Ляшківській сільській раді, актова запис № 5. Витрати по справі покласти на обох. На обґрунтування позовних вимог вказав, що від шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачкою. На його пропозицію подати спільну заяву відповідачка відмовляється. З перших днів сумісного життя він зрозумів, що помилився в виборі дружини, зрозумів, що не кохає її і з початку вересня 2007 року вони вирішили разом не жити. Відповідачка перейшла жити до батьків. Він в даний час зустрічається з іншою жінкою і бажає узаконити з нею відносини. Сім'я розпалася остаточно і в їх спільних інтересах розірвання шлюбу. У судовому засіданні позовні вимоги позивач підтримав. Відповідачка позов визнала. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши справу, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідачка позов визнала, а тому суд вважає, що в судовому засіданні слід постановити рішення про розірвання шлюбу, оскільки вважає, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін, адже позивач зустрічається з іншою жінкою і бажає з нею узаконити відносини. Сторони майже рік разом не проживають і суд вважає, що шлюб носить лише формальний характер. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-10 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з відповідачем по даній справі зареєстрували шлюб 07.09.2005р., від якого мають сина [PERSON], [INFO]. З відповідачем однією сім»єю не проживають. Посилаючись на те, що дитина проживає з нею і знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча працює по найму, перебуває на обліку в центрі зайнятості населення, просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини до досягнення її повноліття в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та &frac14; частину на її утримання, щомісячно, до досягнення сином трьохрічного віку. Вказала, що має сина від першого шлюбу та отримує допомогу на дітей в розмірі 340 грн. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги змінила, прохає стягнути аліменти лише на утримання дитини в розмірі &frac14; частини з усіх видів заробітку (доходу), а в частині стягнення аліментів на своє утримання відмовилась. Відповідач позов визнав повністю. Суд заслухавши сторони, перевіривши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню за слідуючих підстав. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до ст.181 ч.3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони в даній справі мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач, являючись батьком дитини, матеріальної допомоги на її утримання не надає, ухиляючись таким чином від виконання свого батьківського обов'язку по матеріальному утриманню своєї дитини. За таких обставин, на думку суду, позов повинен бути задоволеним відповідно до вимог ст. ст. 180-183, 191 СК України. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, на думку суду, судові витрати повинні бути покладені на відповідача. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд вважає за можливе допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-10 00:00:00

Відповідач у судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений своєчасно, заперечень проти позову не надав. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача. Представник позивача позовні вимоги в судовому засіданні підтримала та пояснила, що відповідно до укладеного договору між ЗАТ "ПриватБанк" та [PERSON] від 25.05.2007 року відповідач отримав кредит в розмірі 1294 гривні 79 коп. зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення -24.11.2007 року. Відповідач взяті на себе зобов"язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за договором кредиту у встановлені строки не виконав. Станом на 02.07.2008 року заборгованість [PERSON] перед позивачем складає 2466 гривень 18 коп. Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати по справі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений своєчасно, заперечень проти позову не надав. За таких обставин, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи згідно ст. ст. 224-225 ЦПК України. Вислухав представника позивача, дослідив письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини. 25 травня 2007 року між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством комерційним банком "ПриватБанк" було укладено договір № KRXRRX11210222, який складається з заяви позичальника та умов надання споживчого кредиту фізичним особам. Відповідно до вказаного договору відповідач отримав кредит у розмірі 1294 гривні 79 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Кінцевий термін повернення кредиту встановлено - 24 листопада 2007 року. За умовами договору погашення заборгованості здійснюється у наступному порядку - щомісяця в період сплати, з 22 по 26 число кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти в сумі 255 гривень 24 копійок для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інших витрат згідно з умовами. Свої зобов'язання по договору відповідач належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 02 липня 2008 року у нього утворилася заборгованість за користування кредитом в розмірі 2466 гривень 18 копійки, яка складається з 885 гривень 21 коп. - заборгованість за кредитом, 1207 гривень 04 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 126 гривень 88 коп.- заборгованість по комісії за користування кредитом, 247 гривень 05 коп.- пеня за несвоєчасність виконання зобов"язаннь за договором. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які випливають з неналежного виконання зобов"язання. Згідно зі ст.ст.525, 530 ЦК України, зобов"язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв'язку з тим, що в судовому засіданні встановлено невиконання відповідачем договірних зобов'язань.

Outcome: approved