Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача, та просить суд визначити спадкову долю у вигляді &frac12; частки у праві спільної власності на житлове приміщення, розташоване [ADDRESS] після смерті [PERSON], померлого [INFO]. В обґрунтування своїх позовних вимог вона в заяві та в судовому засіданні пояснила, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 16 червня 1979 року. Зареєстровано шлюб у відділі ЗАГС м.Верховцево Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 43. Шлюб для них був повторний. При реєстрації шлюбу позивачка своє дошлюбне прізвище не змінювала. Спільних дітей від шлюбу не мають. У 1993 році на склад сім'ї із двох чоловік, [PERSON], та позивачки, ними була отримана квартира [ADDRESS]. Складається квартира з двох ізольованих кімнат житловою площею 33,1 кв.м., загальною площею 56,5 кв.м. Позивачка з чоловіком були зареєстровані у вказаній квартирі і проживали в ній. 16 червня 2004 року за їхньою спільною згодою квартира [ADDRESS] була приватизована, про що Фондом комунальної власності, згідно з розпорядженням № 5п/764-р від 16.06.2004 року, видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно. Право власності на нерухоме майно було зареєстровано 27 липня 2004 року в Єдиному реєстрі прав власності в БТІ м.Дніпродзержинська в реєстровій книзі № 128 за реєстраційним номером №6775737 на ім'я позивача та ім'я чоловіка. Форма власності вказана як приватна спільна сумісна власність. При приватизації житла вони розуміли, що квартира належить їм у рівних долях, іншої домовленості про перерозподіл часток між ними не було, вони вважались рівними співвласниками житлового приміщення. [INFO] її чоловік [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому частину квартири [ADDRESS]. Єдиною спадкоємицею першої черги після смерті [PERSON] є позивачка. Інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом немає. Позивачка фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка, постійно мешкаючи у квартирі та будучі в ній зареєстрованою. 20 серпня 2008 року вона звернулася до Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори, по місцю відкриття спадщини, із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка та видачу свідоцтва про право власності в порядку спадкування. Однак, постановою державного нотаріуса від 20 серпня 2008 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності у зв'язку з тим, що не визначені частки в праві спільної власності і рекомендовано звернутися до суду. Просить задовольнити позов повністю. Представник відповідача по справі виконкому Дніпровської районної ради м. Дніпродзержинська в судове засідання не з'явився, хоча про день та час судового засідання був повідомлений у встановленому законом порядку. Згідно листу від 29.09.08 року № 7-17/280 відповідач просить суд розглядати справу без представника виконкому, так як він позов визнає. Представник притягнутої в якості третьої особи державної нотаріальної контори №3 м. Дніпродзержинська в судове засідання не з'явився, про день та час судового засідання був належним чином повідомлений. Згідно клопотання від 25.09.2008 року №4456/2-22 3-я Дніпродзержинська державна нотаріальна контора просить справу розглянути у відсутність представника нотконтори та надіслати їм копію рішення суду. Представник притягнутої в якості третьої особи Обласне комунальне підприємство «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації м. Дніпродзержинська в судове засідання не з'явився, про день та час судового засідання був належним чином повідомлений. Згідно клопотання від 22.09.2008 року №331 Обласне комунальне підприємство «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» просить справу розглянути у відсутність їх представника та прийняти рішення на свій розсуд. Суд, вислухавши позивачку та вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 355 ч.ч.1,4 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб, належить їм на праві спільної власності, яка вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. В той же час, згідно зі ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. В силу ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленністю між ними, законом або рішенням суду. В судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] стала об'єктом спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] 16.06.2004 року згідно розпорядженню органа приватизації від 16.06.2004 року, що у судовому засіданні підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 16.06.2004 року. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть. Позивачка вчасно звернулася до нотаріальної контори з заявою при прийняття спадщини, але постановою нотаріуса від 20 серпня 2008 року їй у вчиненні нотаріальної дії було відмовлено, що підтверджується копією постанови нотаріуса, копією витягу із спадкового реєстру (спадкової справи). Також встановлено, що між позивачкою та померлим [PERSON] за його життя домовленості про поділ квартири на частки не було, даних про визначення часток судовим рішенням у судовому засіданні не здобуто. Тому, в зв'язку з тим, що законом визначена рівність часток співвласників у їх спільному сумісному майні, суд вважає встановленим, що частки позивача та померлого [PERSON] в квартирі були рівними, а значить у суду є всі підстави вважати, що померлому [PERSON] і позивачці, як співвласникам, належала 1/2 частина квартири кожному, а позов в частині визначення спадкової частки в квартирі підлягає задоволенню, так як померлому [PERSON] належала 1/2 частина квартири, яка після його смерті і складає спадщину. В силу ст. 16 ч.3 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес особи іншим способом, що встановлений договором або законом, а за смислом ст.1226 ч.2 ЦК України та ч.1 ст.224 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 03.03.2004 року суб'єкт спільної сумісної власності може заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі, але нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки в спільному майні, що нічим, крім судового рішення, визначити неможливо. Тому суд вважає, що визначення частки в спільному сумісному майні після смерті співвласника може бути одним із способів захисту цивільних прав судом, а позов [PERSON] підлягає повному задоволенню. Виходячи з викладеного та ст.ст.368 - 372, 382, 392 ЦК України,

Outcome: approved