Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-16 00:00:00

В вересні 2008 р. [PERSON]. звернулась з позовом до [PERSON]., Губицької сільської ради Ріпкинського району, відділу земельних ресурсів у Ріпкинському районі про визнання незаконною приватизації земельної ділянки, скасування рішення Губицької сільської ради Ріпкинського району від 31 січня 2006 р., скасування державного акту на право власності на земельну ділянку. Свої вимоги обґрунтовує тим, що після смерті батьків її чоловіка [PERSON] ., останній отримав в спадщину будинок по [ADDRESS] разом з земельною ділянкою розмірі ром 0,48 га. На підставі рішення Губицької сільської ради від 16 грудня 1999 р. № 45, яким їй передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,48 га в межах згідно плану в с. Миси Ріпкинського району, вона 14 квітня 2000 р. отримала на своє ім'я Державний акт на право приватної власності на землю. Після приватизації земельної ділянки вони разом з чоловіком передали будівлі, що знаходились на земельній ділянці під Фонд Чорнобиля у відання Губицької сільської ради, яка в свою чергу надала їх у користування сім'ї [PERSON] . Вони з чоловіком передали [PERSON] земельну ділянку розміром 0,088 га, яка знаходиться біля будинку, без права приватизації. Вказувала, що в липні 2008 р. їй стало відомо, що [PERSON] повторно приватизували земельну ділянку, без їх згоди. У зв'язку з чим просила: 1. визнати незаконною приватизації земельної ділянки розміром 0,088 га [PERSON]. в [ADDRESS]. 2. скасувати рішення Губицької сільської ради Ріпкинського району від 31 січня 2006 р., 3. скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий 8 серпня 2006 р. на ім'я [PERSON]. (серія ЯБ № 622245). В судовому засіданні [PERSON]. позов підтримала та наполягала на його задоволенні, посилаючись на те, що вони дійсно з чоловіком в 2001 р. передали будинок[ADDRESS] здали на баланс Губицької сільської ради вказаний житловий будинок, а сільська рада прийняла вказаний будинок, та вони отримали за нього компенсацію в 15 640 грн.. Вказаний будинок був наданий у користування сім'ї [PERSON], яким вони згодом надали земельну ділянку розміром 0,0871 га, яка знаходиться біля будинку, без права приватизації. Також уточнила підстави позову, вказавши, що у зв'язку з тим, що Волкови повторно приватизували частину належної їй земельної ділянки, без їх згоди, вона буде змушена оплачувати вартість робіт по видачі нового державного акта. Відповідачка [PERSON]. та її представник [PERSON]. заперечували проти позову, зазначали, що позовні вимоги є безпідставними, оскільки вказаний будинок [PERSON]. з чоловіком [PERSON]. був наданий в оренду, згодом він був приватизований сином [PERSON]. - [PERSON] ., а відповідно до ст. 120 ЗК України та ст. 415 ЦК України при передачі будівлі у власність, у власність переходить земельна ділянка, на якій розташована будівля. Крім того, [PERSON]. зазначала, що земельну ділянку розміром 0,088 га вони приватизували із згоди позивачки. Представник відповідача - Губицької сільської ради Ріпкинського району Рубан В.І. при розв'язанні спору поклалась на розсуд суд, зазначивши при цьому, що сільська рада перед тим як передавати земельну ділянку у власність [PERSON]. повинна була прийняти рішення про вилучення земельної ділянки у [PERSON]., проте цього не зробила. Представник відділу земельних ресурсів у Ріпкинському районі Остапенко Н.А. при розв'язанні спору поклалась на розсуд суд, зазначивши при цьому, що рішення сільської ради було винесено з порушенням права власності [PERSON]., оскільки сільська рада повинна була прийняти рішення про вилучення земельної ділянки, проте цього не зробила. Крім того, зазначила, що сільською радою була порушена ст.. 30 ЗК 1992 р. щодо одночасного переходу права власності на будівлі та земельну ділянку на якій вона розташована. Вказувала, що заява [PERSON]. про дачу згоди на передачу земельної ділянки [PERSON] у приватну власність суперечить вимогам ст.ст. 140, 142 ЗК України щодо процедури добровільної відмови власника від земельної ділянки. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON]., відповідачки [PERSON]., її представника [PERSON]., представника Губицької сільської ради Ріпкинського району Рубан В.І., представника відділу земельних ресурсів у Ріпкинському районі Остапенко Н.А. дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. По справі встановлено, що [PERSON]. чоловік позивачки [PERSON]. отримав в спадщину будинок по [ADDRESS] разом з земельної ділянкою площею 0,48 га. Рішенням Губицької сільської ради Ріпкинського району від 16 грудня 1999 року № 45 [PERSON]. передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,48 га, розташовану в с. Миси, в межах згідно плану, для ведення особистого підсобного господарства. На підставі вказаного рішення 14 квітня 2000 р. [PERSON]. було видано Державний акт на право приватної власності на землю (Серія ІІІ-ЧН № 030980). Як вбачається з матеріалів справи та не оспорюється сторонами, на підставі заяви [PERSON]., актом від 16 січня 2001 року, останній здав на баланс сільської ради житловий будинок по [ADDRESS] , а сільська рада прийняла здане житло згідно із Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». 26 лютого 2001 р. [PERSON] . та [PERSON]. отримали за здачу вказаного житла компенсацію в розмірі 15 640 грн.. Згідно абз. «ґ» п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р. N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 1 січня 2002 р., згідно з положеннями чинної до цієї дати ст. 30 ЗК 1992 р. до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у договорі відчуження. Враховуючи те, що згідно акту від 16 січня 2001 року, власником жилого приміщення по [ADDRESS] стала Губицька сільська рада, у вказаному акті не передбачена не можливість переходу до набувача від відчужувача [PERSON]. належного їй права власності на частину земельної ділянки, на якій розташовані будівлі та споруди, то в порядку ст. 30 ЗК 1992 р., суд знаходить, що отримавши спірний житловий будинок Губицька сільська рада, для обслуговування вказаного житлового будинку, набула право власності на земельну ділянку площею 0,0871 га, яка раніше входила до належної [PERSON]. земельної ділянкою площею 0,48 га. З матеріалів справи вбачається, що на підставі акта від 16 січня 2001 року, між Губицькою сільською радою та [PERSON]. 11 червня 2001 р. був укладений договір найму жилого приміщення по [ADDRESS]. 16 квітня 2002 р. між Губицькою сільською радою та [PERSON]. був укладений договір найму жилого приміщення по [ADDRESS] . Згодом вказана квартира була приватизована і 5 вересня 2007 року Ріпкинською районною державною адміністрацією було видано синові позивачки [PERSON]. - [ADDRESS]. свідоцтво про право власності на житловий будинок по [ADDRESS] , право власності на яке зареєстроване 25 вересня 2007 року. Рішенням від 31 січня 2006 р. Губицькою сільською радою затверджено технічну документацію щодо безоплатної приватизації земельної ділянки та передано у власність земельної ділянки для обслуговування житлового будинку [PERSON]. площею 0,088 га в [ADDRESS]. 6 квітня 2006 р. був складений акт про встановлення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки наданої [PERSON]. для обслуговування житлового будинку в [ADDRESS], вказаний акт був підписаний зокрема сумісними землекористувачами [PERSON]. та [PERSON].. Рішенням від 19 квітня 2006 р. «Про передачу у власність земельних ділянок» Губицькою сільською радою затверджено проекти відведення земельних ділянок та передано [PERSON]. у власність земельну ділянку площею 0,0871 га для обслуговування житлового будинку. На підставі рішення від 19 квітня 2006 р. Губицькою сільською радою 8 серпня 2006 р. видано [PERSON]. державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0871 га, у межах згідно з планом, яка розташована в [ADDRESS], для обслуговування житлового будинку (серія ЯБ № 622245). Згідно п. «а» ч. 3 ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян. В силу ч. 4 ст. 116 ЗК України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадянам, у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. Відповідно до ч. 1 ст. 118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Враховуючи наведене та беручи до уваги те, що підставою позову [PERSON]. є саме проведення без її згоди [PERSON]. повторної приватизації частини належної їй земельної ділянки, що змушуватиме її оплачувати вартість робіт по видачі державного акта на землю, зважаючи на те, що приватизації спірної земельної ділянки [PERSON]. не порушує прав та інтереси [PERSON]., суд знаходить, що вимоги [PERSON]. про визнання незаконною приватизації земельної ділянки розміром 0,088 га [PERSON] . в [ADDRESS] задоволенню не підлягають. Щодо вимог [PERSON]. про скасування рішення Губицької сільської ради Ріпкинського району від 31 січня 2006 р. та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку, то суд враховує наступне. Відповідно до положень ст.ст. 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Суд знаходить, що Губицька сільська рада в межах своєї компетенції. прийняла рішення від 31 січня 2006 р., та 8 серпня 2006 р. видала [PERSON]. державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0871 га, яка розташована в [ADDRESS] , для обслуговування житлового будинку. Вказані рішення від 31 січня 2006 р. та державний акт не суперечать вимогам ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування», ст. 12, 116, 118, 126 ЗК України, ст. 30 ЗК 1992 р. та не порушують прав та інтереси [PERSON].. Посилання представника Губицької сільської ради Ріпкинського району про те, що сільська рада перед тим як передавати земельну ділянку у власність [PERSON]. повинна була відповідно до ст.. 149 ЗК України прийняти рішення про вилучення земельної ділянки у [PERSON]. є безпідставними, оскільки вказана норма регламентує порядок вилучення земельних ділянок, наданих у постійне користування із земель державної та комунальної власності, в той же час, як спірна земельна ділянка площею 0,0871 га перебувала у власності, а не в користуванні, і тому не може вилучатися в порядку ч. 5 ст. 116 та ст. 149 ЗК України. Також не поширюється на спірні правовідносини і ст.. 142 ЗК України щодо припинення права власності у разі добровільної відмови від права власності, оскільки така відмова відбувається на користь держави або територіальної громади, а в даному випадку земельна ділянка площею 0,0871 га перейшла до Губицької сільської ради разом з правом власності на житловий будинок [ADDRESS] , в порядку ст. 30 ЗК 1992 р.. Щодо заяви [PERSON]. від 15.11.2005 р., з якої вбачається, що вона не заперечує проти передачі земельної ділянки площею 0,088 га, яка розташована в [ADDRESS] [PERSON] . у приватну власність, то суд погоджується з доводами [PERSON]., представників Губицької сільської ради Ріпкинського району, відділу земельних ресурсів у Ріпкинському районі щодо того, що вказана заява не може розцінюватись, як заява про припинення права власності на земельну ділянку у зв'язку з добровільної відмовою від неї та не приймає заперечення [PERSON]. проти позову в цій частині, оскільки зміст та форма вказаної заяви не відповідають положенням ст. 142 ЗК України і як вже зазначалось вище станом на листопад 2005 р. [PERSON]. власницею спірної земельної ділянки площею 0,0871 га вже не була. Тому, правові підстави для скасування рішення Губицької сільської ради Ріпкинського району від 31 січня 2006 р. та для скасування державного акту на право власності на земельну ділянку та задоволення позову відсутні.

Outcome: dismissed