Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до ТОВ «Сантанна» в якому просить визнати за нею право власності на машиномісця 20 і 21 («мінус» третій рівень) у будинку № 4-В, літера «А» по вулиці Старонаводницькій в місті Києві. В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що 18 лютого 2003 року між нею і ТОВ «Сантанна» було укладено договір № 14/03 про пайову участь у будівництві об'єкта нерухомого майна, за умовами якого вона зобов'язалась здійснити пайову участь в будівництві квартири у житловому будинку № 12 по вулиці Старонаводницькій, 2-20 у місті Києві, а товариство - передати її у власність позивачки. До вказаного договору між позивачкою і ТОВ «Сантанна» 06 липня 2004 року було укладено додаткову угоду, відповідно до умов якої не пізніше 30 серпня 2004 року ТОВ «Сантанна» зобов'язалось передати позивачці згадану квартиру , а також гаражі-стоянки за №№ 20, 21 розташовані на мінус третьому рівні в осях 37 - 38, які будуть проплачені до 30 серпня 2004 року в сумі 73 000 гривень. Позивачка зазначила, що нею виконано всі умови вищезгаданого договору та додаткової угоди і після сплати на користь ТОВ «Сантанна» грошових коштів у розмірі 642 054 гривні, з яких 73 000 гривень за два машиномісця, останнє видало довідку про внесення на рахунок товариства вказаних коштів. 17 січня 2004 року вищезгаданий будинок введено в експлуатацію та присвоєно поштову адресу: вул. Старонаводницька, б. 4-В. У зв'язку з цим, і проведенням інвентаризації приміщень будинку, 20 вересня 2006 року, позивачка уклала з ТОВ «Сантанна» додаткову угоду до договору № 14/03 про пайову участь у будівництві об'єкта нерухомого майна від 18 лютого 2003 року. Вказаною додатковою угодою під гаражами-стоянками №№ 20, 21 у житловому будинку № 12 по вулиці Старонаводницькій, 2-20 у місті Києві (згідно договору № 14/03 про пайову участь у будівництві об'єкта нерухомого майна від 18 лютого 2003 року) було визначено машиномісця 20 і 21 («мінус» третій рівень) у будинку № 4-В, літера «А» по вулиці Старонаводницькій в місті Києві. Згідно п.2 додаткової угоди, ТОВ «Сантанна» зобов'язалось передати позивачці машиномісця та всі необхідні документи для оформлення права власності на них не пізніше 31 грудня 2007 року. Станом на дату подання позову ТОВ «Сантанна» своїх зобов'язань перед позивачкою не виконало і не передало їй згадані машиномісця. В судовому засіданні представник позивачки підтримав позов з викладених у ньому підстав та просив суд визнати за позивачкою право власності на машиномісця 20 і 21 («мінус» третій рівень) у будинку № 4-В, літера «А» по вулиці Старонаводницькій в місті Києві за договором № 14/03 про пайову участь у будівництві об'єкта нерухомого майна від 18 лютого 2003 року та додатковими угодами, які було укладено між сторонами. Відповідач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в заяві на адресу суду визнав позовні вимоги обґрунтованими та не заперечив щодо визнання за позивачкою права власності на машиномісця 20 і 21 («мінус» третій рівень) у будинку № 4-В, літера «А» по вулиці Старонаводницькій в місті Києві за договором № 14/03 про пайову участь у будівництві об'єкта нерухомого майна від 18 лютого 2003 року та додатковими угодами, які було укладено між ними. Враховуючи, що у своїй заяві відповідач також просить розглянути справу без участі його представника, суд розглянув справу без участі представника відповідача. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки та дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю з наступних підстав. Під час розгляду справи в судовому засіданні встановлено наступні факти. Між сторонами 18 лютого 2003 року укладено договір № 14/03 про пайову участь у будівництві об'єкта нерухомого майна (а. с. 5 - 8). За умовами п. 1.1. договору, позивачка зобов'язалась здійснити пайову участь у будівництві квартири у житловому будинку № 12 по вулиці Старонаводницькій 2-20 у місті Києві («Царське село»), а відповідач, в свою чергу зобов'язався передати її у власність позивачки на умовах і в порядку визначених цим договором. 06 липня 2004 року до вказаного договору між сторонами укладено додаткову угоду, відповідно до умов якої не пізніше 30 серпня 2004 року ТОВ «Сантанна» зобов'язалось передати позивачці згадану квартиру, а також гаражі-стоянки за №№ 20, 21 розташовані на мінус третьому рівні в осях 37 - 38, які будуть проплачені до 30 серпня 2004 року в сумі 73 000 гривень (а. с. 9). На виконання вимог п. 2.1. договору та п. 1 додаткової угоди, позивачка перерахувала на рахунок відповідача грошові кошти в розмірі 642 054 гривні, з яких 73 000 гривень за два машиномісця, про що, останній видав довідку (а. с. 11). Згідно акта № 476 Державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, затвердженого розпорядженням Державного управління справами № 15 від 17 січня 2004 року, закінчений будівництвом перший пусковий комплекс житлового будинку № 12 по вулиці Старонаводницькій, 2-20 в Печерському районі міста Києва без вбудовано-прибудованих приміщень та автопаркінгу в осях 1-9 прийнятий в експлуатацію. 20 вересня 2006 року сторони уклали додаткову угоду до Договору № 14/03 про пайову участь у будівництві об'єкта нерухомого майна від 18 лютого 2003 року, в якій, враховуючи присвоєння Головним управлінням містобудування, архітектури та дизайну міського середовища Київської міської державної адміністрації будинку № 12 по вулиці Старонаводницькій, 2-20 у місті Києві поштової адреси «вул. Старонаводницька, б. 4-В» та, зважаючи на проведення Комунальним підприємством «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» інвентаризації названого будинку, погодились під «гаражами-стоянками №№ 20, 21» будинку № 12 по вулиці Старонаводницькій, 2-20 у місті Києві розуміти машиномісця 20 і 21 («мінус» третій рівень) у будинку № 4-В, літера «А» по вулиці Старонаводницькій в місті Києві (а. с. 10). Пунктом 2 додаткової угоди від 20 вересня 2006 року передбачено, що відповідач зобов'язаний не пізніше 31 грудня 2007 року передати у власність позивачки зазначені машиномісця, а також всі документи, необхідні для оформлення права власності на них. Станом на дату постановлення судом рішення у справі, машиномісця і всі документи, необхідні для оформлення права власності на них, у власність позивачки відповідачем не передано. Нормами статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України закріплено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач, не передавши у власність позивачки машиномісця 20 і 21 («мінус» третій рівень) у будинку № 4-В, літера «А» по вулиці Старонаводницькій в місті Києві, не виконав своїх зобов'язань за договором № 14/03 про пайову участь у будівництві об'єкта нерухомого майна від 18 лютого 2003 року та додаткових угод до нього, що укладені між ними, а тому позов є обґрунтованим і порушене відповідачем право власності позивачки слід захистити. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Отже, коли судом встановлено вищезазначені факти, а також беручи до уваги, що відповідач визнав позов, у суду є всі підстави, передбачені чинним законодавством, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, оскільки суд задовольняє позов з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судовий збір, сплачений нею при поданні позовної заяви до суду в розмірі 730 гривень та витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 30 гривень, а всього 760 гривень у відшкодування судових витрат. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved