overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що відповідач має заборгованість за спожиту теплову енергію та гаряче водопостачання в сумі 1997,72 грн., яку відповідач добровільно не погашає. А тому позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості в примусовому порядку. В судовому засіданні представник позивача по дорученню підтримала позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з”явився, про час розгляду справи попереджався належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутності не надав, а тому суд згідно ст.ст.224,225 ЦПК України за згодою позивача вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, що відповідач, який проживає в [ADDRESS]і є наймачем цієї квартири, згідно наданого позивачем розрахунку має заборгованість за послуги з опалення та гарячого водопостачання перед КП “Білоцерківтепломережа” в сумі 1997 грн.72 коп. за період з вересня 2006 року по серпень 2008 року включно. Згідно ст.20 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” від 24.06.2004 року споживач зобов”язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.18 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно ст.68 ЖК України наймач зобов”язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Як вбачається з розрахункового листа абонента, копія якого надана позивачем, відповідач нерегулярно вносив плату за послуги з опалення та гарячого водопостачання, що надавалися позивачем, в зв”язку з цим у нього утворилася заборгованість за вказані послуги в сумі 1997 грн.72 коп. Суд вважає за можливе цю суму заборгованості стягнути з відповідача, як споживача вказаних вище послуг, на користь позивача, оскільки відповідач не виконує свої зобов”язання щодо своєчасної оплати наданих послуг. На підставі рішення Білоцерківської міської ради від 27.03.2008 року за № 671 позивач звільнений від сплати держмита на користь держави. Відповідно до п.5 Прикінцевих та перехідних положень до ЦПК України /в редакції 2004 року/ до набрання чинності законом, який регулює порядок сплати і розміри судового збору, судовий збір при зверненні до суду сплачується у порядку і розмірах, встановлених законодавством для державного мита. На підставі ст.ст.81,88 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути з відповідача витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. відповідно до платіжного доручення № 3432. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що відповідач має заборгованість за спожиту теплову енергію та гаряче водопостачання в сумі 1873,29 грн., яку відповідач добровільно не погашає. А тому позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості в примусовому порядку. В судовому засіданні представник позивача по дорученню підтримала позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з”явився, про час розгляду справи попереджався належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутності не надав, а тому суд згідно ст.ст.224,225 ЦПК України за згодою позивача вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, що відповідач, який проживає в [ADDRESS] і є наймачем цієї квартири, згідно наданого позивачем розрахунку має заборгованість за послуги з опалення та гарячого водопостачання перед КП “Білоцерківтепломережа” в сумі 1873 грн.29 коп. за період з вересня 2005 року по серпень 2008 року включно. Згідно ст.20 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” від 24.06.2004 року споживач зобов”язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.18 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно ст.68 ЖК України наймач зобов”язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Як вбачається з розрахункового листа абонента, копія якого надана позивачем, відповідач нерегулярно вносив плату за послуги з опалення та гарячого водопостачання, що надавалися позивачем, в зв”язку з цим у нього утворилася заборгованість за вказані послуги в сумі 1873 грн.29 коп. Суд вважає за можливе цю суму заборгованості стягнути з відповідача, як споживача вказаних вище послуг, на користь позивача, оскільки відповідач не виконує свої зобов”язання щодо своєчасної оплати наданих послуг. На підставі рішення Білоцерківської міської ради від 27.03.2008 року за № 671 позивач звільнений від сплати держмита на користь держави. Відповідно до п.5 Прикінцевих та перехідних положень до ЦПК України /в редакції 2004 року/ до набрання чинності законом, який регулює порядок сплати і розміри судового збору, судовий збір при зверненні до суду сплачується у порядку і розмірах, встановлених законодавством для державного мита. На підставі ст.ст.81,88 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути з відповідача витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. відповідно до платіжного доручення № 1921. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-03 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно після померлих батьків - [PERSON] та [PERSON] . В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги . Відповідач в судове засідання не з'явився , прохає розглянути справу за його відсутності , проти задоволення позову не заперечує . Заслухавши пояснення позивача , дослідивши матеріали справи , суд приходить до висновку , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав . Судом встановлено , що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , а [INFO] померла його мати [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно , яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями , який знаходиться в [ADDRESS] та приватизованої земельної ділянки площею 1,0909 га , яка знаходиться за зазначеною адресою і призначена для обслуговування житлового будинку ( 0,1100 га ) та ведення особистого підсобного господарства ( 0,4809 га ) . За життя батьки позивача не оформили права власності на зазначене майно , а батько також не отримав Державний акт на право приватної власності на землю , в зв'язку зі смертю. Дані факти підтверджуються Державним актом на право приватної власності на землю [NUMBER] на ім'я [PERSON]., який зареєстрований 24.05.1996 року в Богданівській сільській раді Новосанжарського району , - довідками про нормативну грошову оцінку земельної ділянки , копією технічного паспорту на садибний ( індивідуальний ) житловий будинок , станом на 20.03.2008 року . Згідно довідки Новосанжарської державної нотаріальної контори від 19.08.2008 року , позивач є єдиним спадкоємцем після померлих батьків .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON]про розірвання шлюбу, мотивуючи свій позов тим, що 25.09.1999 року в міському відділі РАЦС м.Лубни Полтавської області вони зареєстрували з Відповідачем шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина -[PERSON], [INFO] року народження. Сімейне життя з Відповідачем не склалося по причині різних характерів та погляді на життя, на ґрунті чого в сім'ї постійно виникали непорозуміння та сварки. Шлюбні відносини вони не підтримують тривалий час, проживають окремо. Вона втратила до Відповідача почуття любові та поваги, вважає, що їх шлюб носить лише формальний характер і збереження його є недоцільним, тому прохає суд задовольнити її позов, розірвати між нею та Відповідачем шлюб. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, прохала їх задовольнити. Відповідач [PERSON], будучи повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, про що свідчать розписки в матеріалах справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. 04.11.2008 року головуючий ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони 25.09.1999 року зареєстрували шлюб у міському відділі РАЦС м.Лубни Полтавської області (а.с.5), від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина[PERSON], [INFO] року народження (а.с.6), які припинили сімейні стосунки по причині постійних непорозумінь та сварок, шлюбні відносини сторони не підтримують тривалий час, проживають окремо. Позивачка миритись не бажає, не зважаючи на наданий судом строк для примирення, наполягає на розірванні шлюбу. При розірванні шлюбу, суд вважає, що судові витрати необхідно стягнути з відповідача [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-03 00:00:00

позивачка у жовтні 2008 року звернулася з позовом до відповідача, в якому просила розірвати шлюб, укладений між ними, посилаючись на те, що спільне життя в них не склалося, між ними часто виникали сварки , шлюбні відносини вони припинили з [INFO] року. В шлюбі мають одну малолітню дитину. Під час розгляду справи позивачка позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач проти задоволення позову не заперечував. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Ч.3 ст. 105 СК України передбачає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред*явлений одним із подружжя. Ч.1 ст.112 СК України встановлює, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з копії свідоцтва про одруження, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з [INFO]року (а. с. 5). Згідно копії свідоцтва про народження, в шлюбі мають одну малолітню дитину: [PERSON], яка народилась [INFO] року (а.с.6). Дитина проживає з відповідачкою та знаходиться на її утриманні, з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини. Спору з приводу місця проживання дитини між сторонами немає. Через постійні сварки шлюбні стосунки сторони припинили з [INFO] року, проживають окремо, примирення не досяги. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-03 00:00:00

Позивач 16.09.2008 року звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі з 31.07.2004 року, зареєстрованому виконкомом Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 18. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. З серпня 2008 року між сторонами шлюбні відносини фактично припинилися, сторонни прожиаають окремо. Відповідач працює, однак матеріальну допомогу на утримання доньки не надає, тому позивачка звернулася до суду з названим позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі1/4 частини всіх видів його заробітку на утримання доньки до досягнення нею повноліття. Позивач в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні. Відповідача в судовому засіданні визнав позовні вимоги позивача та не заперечував проти їх задоволення. Вислухавши думку позивача та відповідача, давши оцінку доказам наданим сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебувають у шлюбі з 31.07.2004 року, зареєстрованому виконкомом Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 18, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 3). Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 4). Донька проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою виконкому Лозуватської сільської ради Криворізького району № 3518 від 15.09.2008 року (л.с. 5). На теперішній час у сім»ї виникли напружені стосунки, сторони проживають окремо, відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки в добровільному порядку не надає, хоча відповідно до ст. 180 СК України зобов`язаний утримувати свою неповнолітню доньку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що з відповідачем склалися неприязні стосунки, виникають безпідставні суперечки та скандали. Відповідач обзиває її нецензурними словами та принижує як жінку. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала і пояснила, що відповідач зловживає спиртними напоями, влаштовує вдома скандали. Протягом 2008 року вони не проживають спільним подружнім життям. Продовжувати такі подружні відносини вона не може і не хоче, а тому наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не з"явився в судове засідання, не повідомивши суд про причини неявки. Про час та місце слухання справи належним чином повідомлений. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та оцінивши докази, встановив такі факти. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25 травня 1985 року, актовий запис № 30 ( свідоцтво про одруження серії [NUMBER] видане відділом РАГСу Борщівського районного управління юстиції ). Сторони не проживають спільним подружнім життям протягом 2008 року. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу так як вважає, що шлюб між ними фактично розпався. Таким чином суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. На підставі ст.ст.110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-03 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 27 листопада 2006 року він уклав шлюб з відповідачкою в Хмільницькому міському відділі РАГСу, актовий запис № 271. Від шлюбу у них народився син, який на даний час є повнолітнім. Однак спільне життя з відповідачкою у нього не склалося, через різні погляди на життя та ведення справ сім'ї, в зв'язку з чим між ними постійно виникають сварки та скандали, протягом останніх місяців вони разом не проживають, не підтримують подружніх відносин, подальше спільне проживання та збереження сім'ї є неможливим, тому позивач наполягає на розірванні шлюбу з відповідачкою. Відповідачка позовні вимоги визнала повністю та просить їх задовольнити, оскільки в них у кожного своє особисте життя, збереження їх шлюбу неможливе. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає можливим позовні вимоги задовольнити повністю, оскільки вони доведені свідоцтвом про укладення шлюбу, копією свідоцтва про народження дитини, довідкою та іншими матеріалами справи, не суперечать інтересам та вимогам сторін. При отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу сплату державного мита слід покласти на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-03 00:00:00

У жовтні 2008 р. позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON]., у якому просить визнати договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], дійсним. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] у позовній заяві вказує, що 19.12.2001 року між його батьком [PERSON]та відповідачами був укладений договір купівлі-продажу (біржовий контракт) № 3403 квартири [ADDRESS], згідно якого відповідачі продали належну їм на праві власності квартиру. Договір був оформлений на Донбаській товарній біржі, нотаріально посвідчений не був. Позивач сплатив відповідачам вартість квартири, зареєстрував право власності в БТІ м.Маріуполя за № 41139 від 10.01.2002 р. [INFO]помер батько позивача [PERSON]. Позивач наполягає на тому, що усі необхідні дії за договором купівлі-продажу вказаної квартири, сторони виконали. Після смерті батька відкрилась спадщина на належну йому квартиру [ADDRESS], однак позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права у зв'язку з тим, що договір купівлі-продажу вказаної квартири не був нотаріально посвідчений. На підставі викладеного, позивач просить суд визнати договір купівлі-продажу даної квартири, оформлений на Донбаській товарній біржі, дійсним. У судовому засіданні [PERSON] підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі та просив позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явились, у матеріалах справи є їх заява про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають в повному обсязі, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. За таких обставин суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачами, задовольнити вимоги позивача та визнати договір купівлі-продажу квартири дійсним. Відповідно до ст.47 ЦК УРСР (1963 р.) нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, вказаних у законі. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення, суд має право за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати таку угоду дійсною. Враховуючи те, що на теперішній час укласти договір купівлі-продажу через нотаріальну контору сторони не мають можливості у зв'язку з тим, що витяг з реєстру прав власності з БТІ буде видано не на ім'я відповідачів, суд вважає за можливе визнати угоду купівлі-продажу квартири дійсною. У зв'язку з тим, що позовні вимоги не суперечать закону та не порушують права та інтереси інших осіб, суд, у порядку, передбаченому ч.4 ст.130, 174 ЦПК України, ухвалює рішення із задоволенням позову на стадії попереднього розгляду справи без дослідження доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-03 00:00:00

Позивач 27 жовтня 2008 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO]та [PERSON] [INFO], посилаючись на те, що вона не ніде не працює, здійснює догляд за дітьми, які повністю знаходяться на її утриманні та проживають разом з нею, відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, обов'язків по їх вихованню не виконує, тому позивачка вимушена звертатися до суду з даним позовом. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить їх задоволити повністю. Відповідач позов визнав повністю та не заперечує проти його задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, вважає можливим задовольнити позовні вимоги повністю, оскільки в судовому засіданні доведено, що відповідач дійсно являється батьком дітей, в даний час ніякої матеріальної допомоги на їх утримання не надає, хоча зобов'язаний її надавати згідно закону.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з [PERSON] мотивуючи свій позов тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем до листопада 2007 року від спільного шлюбу з ним у них є неповнолітня дитина -[PERSON], [INFO], який проживає з нею і знаходяться на її утриманні. 23.11.2007 року, шлюб між ними розірвано. На даний момент вона створила нову сім”ю з іншим чоловіком. Добровільно позивач не надає допомоги на утримання дитини, а без його допомоги їй важко утримувати дитину. Так як вона ніде не працює а перебуває у дикретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років. У судовому засіданні позивачка [PERSON]підтвердила свої позовні вимоги і просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частину всіх видів його заробітку але не менше за 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, так, як відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає, а без його допомоги їй важко забезпечувати та виховувати дитину. Інших дітей та утриманців у відповідача не має. Відповідач [PERSON]в судове засідання не з"явився з невідомої суду причини, хоча у встановленому законом порядку був повідомлений про час та місце розгляду справи. Так як в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача. Аналізуючи докази, надані сторонами, вислухавши пояснення позивачки , вивчивши матеріали справи, суд визнав доведеним такі факти. Так в судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі до 23. 11. 2007 року, від якого у них є спільна дитина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою і знаходяться на її утримані ( свідоцтво про розірвання шлюбу [NUMBER] від 23.11.2007 року, видане відділом РАЦС Врадіївського РУЮ , свідоцтво про народження[NUMBER] від 08.10.1996 року виданого ЮжноУкраїнським міським відділом РАЦС РУЮ Миколаївської області, акт обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON]., довідка Жовтневої сільської ради Врадіївського району Миколаївської області №220 від 26.06.2008 року) Майнового спору між сторонами немає, угода про місце проживання дитини досягнута. Відповідач [PERSON]у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини. Суд вважає, що між сторонами склались правовідносини з приводу утримання неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. При прийнятті рішення суд керується ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України, згідно яких батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до їх повноліття, вимоги яких порушені відповідачем. Суд, враховуючи обставини справи, стан здоров'я та матеріальне становище дитини і відповідача, відсутність у відповідача інших дітей, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, а аліменти підлягають стягненню. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача, так як на утриманні позивачки знаходяться неповнолітня дитина. На підставі викладеного,

Outcome: approved