Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, де просить визначити порядок користування квартирою [ADDRESS], а саме - виділити їй у користування житлову кімнату площею18,8 кв. м., а кухню, ванну кімнату, туалет, коридор та вхід до вказаної квартири у м. Харкові залишити у загальному користуванні. В обґрунтування позову позивач зазначав, що спірна квартира належить двом співвласникам на підставі договору купівлі - продажу від 01.12.1999 року. Квартира це сумісна власність і кожному співвласнику належить по 1/2 частині. Її право на Ѕ частину квартири визнав суд своїм рішенням від 21.06.2007 року. Квартира складається з 2-х житлових кімнат житловою площею 8,9 кв. м. та 18,8 кв. м. з підсобними приміщеннями - кухнею площею 6,5 кв. м., ванною кімнатою, туалетом. На сьогоднішній день шлюб між нею та відповідачем [PERSON] розірваний і вона проживає в орендованій її родичами квартирі разом з ними. З відповідачем вона не має можливості у добровільному порядку визначити порядок користування житловими кімнатами та підсобними приміщеннями, тому вона і звернулася до суду з позовом. У зв'язку з тим, що в квартирі проживає донька з онукою просить виділити їй у користування житлову кімнату площею 18,8 кв. м., а іншу житлову кімнату виділити відповідачу. Балкон, кухню, ванну кімнату, туалет коридор залишити у загальному користуванні. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, вказує про те, що вони з відповідачем після розірвання шлюбу 20 травня 2003 року, продовжували проживати разом до грудня 2003 року і користувалися усією квартирою. Донька [PERSON] після реєстрації шлюбу 21.06.2003 року проживає разом з чоловіком на орендованій ними квартирі, де у них народилася онука. Судово - технічною експертизою було пропоноване два варіанту визначення порядку користування квартирою, вона просить визначити порядок користування квартирою по першому, згідно якого їй буде належать кімната 18,8 кв. м., а відповідачу 8,9 кв. м. Цей варіант не потребує перепланування кімнат і додаткових витрат і крім цього при другому варіанті їх частки в праві власності також не будуть рівними. Відповідач [PERSON] у судове засіданні не з'явився, належним чином неодноразово сповіщався, тому суд вважає можливим слухати справу в його відсутність. Суд, вислухавши позивача та дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності виходить з наступного. У ході судового розгляду справи були встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони [PERSON] до [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.06.1983 року, який було розірвано 20.05.2003 року. В період зареєстрованого шлюбу сторони придбали майно, яке було їх спільною сумісною власністю, а саме квартиру [ADDRESS], згідно договору купівлі - продажу від 01.12.1999 року. оформленому приватним нотаріусом Марченко В.М. та зареєстрованого у КП « Харківське міськБТІ» 29.10.1999 року. Рішенням Фрунзенського райсуду м. Харкова від 21.06.2007 року за позивачкою визнано право власності на Ѕ частину спірної квартири. Таким чином, позивач є суб'єктом права спільної часткової власності на квартиру і його право володіння та користування нею захищено ст.ст.317, 358 ЦК України. Згідно технічного паспорту спірна квартира складається з житлової кімнати площею 8,9 кв. м, житлової кімнати площею 18,7 кв. м., кухні площею 6,5 кв. м., ванної кімнати та вбиральні площею 3,1 кв. м., коридору площею 6,5 кв. м., балкон площею 0,9 кв. м. Згідно довідки з місця проживання [ADDRESS] зареєстровані сторони по справі, а також їх донька та онука. Які фактично в квартирі не проживають. Позивачка не проживає в спірній квартирі з грудня 2003 року. Як встановлено в ході судового розгляду справи з пояснень позивача між сторонами фактично не склався порядок користування спірною квартирою, так як квартирою вони з чоловіком користувалися сумісно. Відповідно до ч. З ст.358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок», якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені у загальному користуванні співвласників. Згідно висновку судово будівельно-технічної експертизи від 10.04.2008 року № 10860- планувальне рішення квартир [ADDRESS] не дозволяє виділити в користування кожного зі співвласників окрему житлову кімнату рівної площі. Враховуючі існуючі площі і розташування приміщень квартири, визначити порядок користування квартирою [ADDRESS] у відповідності з частками співвласників не надається можливим. Висновком запропоновано два варіанти порядку користування вказаною квартирою з відступом від ідеальних часток співвласників. Згідно варіанту № 1 - першому співвласнику пропонується виділити в користування житлову кімнату «5» площею 8,9 кв. м., іншому співвласнику житлову кімнату «8», площею 18,8 кв. м., балкон площею 0,9 кв. м., а кухню «4» площею 6,5 кв. м., ванну кімната та вбиральню площею 3,1 кв. м., коридор «1» площею 8,6 кв. м. залишити у загальному користуванні. Всього 1- ому співвласнику виділяється в користування приміщень в квартирі загальною площею 14,7 кв. м., що на 8,7 кв. м. менше, чим припадає на Ѕ частину квартири, а іншому співвласнику виділяється в користування приміщень вказаної квартирі загальною площею 32,1 кв. м., що на 8,7 кв. м. більше, чим припадає на Ѕ частину квартири. Згідно варіанту № 2 - пропонується варіант користування квартирою, при цьому необхідно приміщення «6» комору розміром 2.3 кв. м. прибудувати до житлової кімнати «5» розміром 8,9 кв. м. і при цьому варіанті 1- ому співвласнику виділяється в користування приміщень в квартирі загальною площею 17,1 кв. м.. що на 6,3 кв. м. менше, чим припадає на Ѕ частину квартиру, а іншому власнику - виділяється приміщень загальною площею 29,7 кв. м., що на 6,3 кв. м. більшою, чим припадає на Ѕ частинку квартири. Для цього варіанту необхідні переобладнання. Загальна площа квартири [ADDRESS] складає 46,8 кв. м., житлова площа 27,7 кв. м. На Ѕ частину квартири співвласникам припадає загальна площа 23, 4 кв. м. , а житлова 13,85 кв. м. Позивачка в судовому засіданні наполягала на першому варіанті і просила виділить їй у спірній квартирі кімнату площею 18,8 кв. м, яка не відповідає її ідеальній частці у праві власності 13,55 кв. м площі, що на 4.98 км. м. більше чим їй належить, а разом з загальною площею на 8,7 кв. м. Суд вважає, що таке відступлення від ідеальних часток у праві власності буде порушувати права співвласника - відповідача по справі. При другому варіанті також буде відступ від ідеальних часток у праві власності, а також треба зробити переобладнання. Для цього варіанту треба надати належним чином оформленого дозволу відповідних органів, але це не було зроблено. Крім цього, спірна квартира за своїм житловим проектом призначена для проживання однієї сім'єю, що підтверджується технічною документацією на спірну квартиру, де кухня має площу 6,5 кв. м та один балкон, площею 0,9 кв. м і квартири в багатоповерхових будинках вказаного типу проектуються для заселення однієї сім'ї. У зв'язку з вказаними обставинами, суд вважає що не має можливості встановити порядок користування спірною квартирою.

Outcome: dismissed