Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-01 00:00:00

У серпні 2007 року позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку та визнання права власності на нього, в якому просили визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] укладений між ними та відповідачкою 01.05.2003 року; визнати за ними право власності кожного на Ѕ частку житлового будинку з належними господарськими спорудами [ADDRESS]. Свій позов обґрунтували тим, що 01 травня 2003 року позивачка [PERSON] придбала у відповідачки [PERSON] житловий будинок з належними господарськими спорудами [ADDRESS], сплативши відповідачці 10600 грн. Відповідачка передала їй документи на будинок для оформлення в КП БТІ. Потім помер її чоловік [PERSON], за яким обліковувався спірний будинок. Документи на будинок відповідачка узяла для оформлення спадщини, а потім пояснила, що їх загубила. Право власності на ѕ частини будинку зареєстрованого за відповідачкою [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, а ј частка за померлим чоловіком відповідачки. Спадкоємицею ј частки є [PERSON], але відповідачка [PERSON] через сварку не дає дочці документи для оформлення спадщини, тим самим ухиляється від нотаріального посвідчення нашого договору купівлі-продажу. [PERSON] про наявність укладеного договору купівлі-продажу будинку знає та не заперечує проти цього, але посприяти в оформленні не може. Усі вимоги, що передбачені законом для договорів купівлі-продажу, обома сторонами виконані в повному обсязі. Даний договір підлягає нотаріальному посвідченню, але відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору. Тому просить позов задовольнити. Відповідачка позов визнала. Третя особа [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, вказавши, що проти позову не заперечує. Суд вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до довідки виконкому Орловської сільської ради № 365 від 17.07.2008 року - житловий будинок з належними господарськими спорудами [ADDRESS] належить [PERSON], який помер [INFO]. Дані вказані на підставі по господарської книги Орловської сільської ради №1, особовий рахунок №5 та договору купівлі - продажу від 23.05.1989 року. Після смерті [PERSON] його дружина [PERSON] отримала свідоцтво про право власності за спадщиною за законом від 10 лютого 2004 року на Ѕ частку в спільному майні, набутому вказаним подружжям за час шлюбу. Згідно листа № № 01-11/1457 від 07.07.2008 року КП БТІ повідомило, що на теперішній час право власності на ѕ частини будинку зареєстровано за відповідачкою [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченим П'ятої Донецькою держнотконторою (р № 2-205), а ј частка так і залишилася за померлим. Також встановлено, що спадкоємицею ј частки є [PERSON], яка у судове засідання надала заяву, в якій вказала, що проти задоволення позову не заперечує. Такими чином, [PERSON] відмовилась від своєї частки на користь своєї матері. 01 травня 2003 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу вищевказаного житлового будинку. [PERSON] сплатила відповідачці [PERSON] 10600 грн., про що відповідачка у судовому засіданні підтвердила. Відповідно до ст.657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Із пояснень сторін вбачається, що вони не посвідчити вказаний договір належним чином в обумовлений договором строк, оскільки його належним чином не оформлено. судовому засіданні відповідач позов визнав і проти його задоволення не заперечує. Відповідно вимогам ст.220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Судом встановлено, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, крім того, відбулося повне виконання договору, а саме [PERSON] сплатив вартість житлового будинку в сумі 10600 грн, що підтверджується матеріалами справи, і друга сторона договору - [PERSON] не заперечує проти вказаних обставин. Таким чином, виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що укладений між [PERSON] та [PERSON] договір купівлі-продажу житлового будинку від 01 травня 2003 року, що розташований [ADDRESS]- є дійсним. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно договору купівлі - продажу від 01 травня 2003 року [PERSON] продала, а [PERSON] купила вищевкаазний житловий будинок. [PERSON] знаходиться в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з плважної причини самостійного заробітку (доходу). [PERSON] має на Ѕ частку в спільному майні, набутому вказаним подружжям за час шлюбу. Проти вказаних обставин відповідач в судовому засіданні не заперечував. З наведеного вбачається, що [PERSON], [PERSON] набули право власності на вказане майно правомірно, тому їм, як власникам належать права володіння, користування та розпорядження майном, а саме житловим будинком з належними господарськими спорудами [ADDRESS]. З таких підстав позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved