Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-09 00:00:00

31 липня 2008р. позивачка звернулась до суду із цим позовом. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що 19.05.1978р. вона, її чоловік - [PERSON] та їх рідний син - [PERSON], син від другого шлюбу - [PERSON] та її рідна мати - [PERSON], стали проживати у трьохкімнатній квартирі [ADDRESS], де вона мешкає і на даний час. [INFO] померла ї мати - [PERSON] 18.10.1997 р. її рідний син - [PERSON], переїхав проживати в свій власний будинок [ADDRESS]. 25.12.1998р. спірна квартира була приватизована і Придніпровським комбінатом соціально - побутових послуг ВАТ «Дніпроенерго» м. Дніпропетровська було видане Свідоцтво про право власності на житло, копія якого та технічного паспорту додані до позову. Власниками спірної квартири стали позивачка, її чоловік - [PERSON] та їх рідний син від - [PERSON]. У вище зазначеному свідоцтві про право власності на житло зазначено, що квартира [ADDRESS] належить їм на праві спільної сумісної власності, тобто без виділення частки кожного. Спірна квартира розташована на 3-му поверсі чотириповерхового будинку та має житлову площу - 40,70 кв.м., а загальною площею - 54,80 кв.м. 25 січня 2007р. помер її чоловік - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на його частку в квартирі [ADDRESS], яка не була визначена. На момент їх смерті, вона постійно проживала із спадкодавцями. Як до смерті її чоловіка та сина, так і після прийняття спадщини, вона вважала, що частки учасників приватизації спірної квартири у спільному майні, є рівними, тобто кожному з них належить по 1/3 частині вище зазначеної квартири, а їхні долі повинні перейти в її власність в порядку спадкування за законом. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, 9.07.2008р. вона звернулась до Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори, але їй в видачі цього документу було відмовлено. Позивачка просила визнати за нею право власності в цілому на квартиру [ADDRESS] (а.с. 8-27). Позивачка у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі. Відповідач проти позову не заперечував. Представник Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, показання свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачка доводиться дочкою [PERSON]. Позивачка доводиться жінкою [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 26.04.1978р. РАЦС Самарського району м. Дніпропетровська . Від шлюбу у них був син - [PERSON].(а.с.14- 15). 25 грудня 1998р. вони приватизували квартиру [ADDRESS]. Власниками квартири на праві спільної сумісної власності стали позивака, її чоловік та їхній син. При житті всі вони визнавали, що їх частки у праві на спірну квартирі є рівними - по 1\3 належить кожному.(а.с.20). 25 січня 2007р. [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого 29.01.2007 р. Самарським відділом РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської обл. -актовий запис № 111(а.с.а.с. 19). На день смерті позивачка і її син проживали разом із спадкодавцем в спірній квартирі і прийняли спадщину. Срадщина відкрилася на 1\3 вказанної квартири Позивачка є матір»ю - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] виданий 11.01.1977р. Придніпровським міським РАЦС Дніпропетровської області. 9 січня 2008р. помер [PERSON]., що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] виданого 14.01.2008р. Самарським відділом РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Позивачка прийняла спадщину після смерті сина , оскільки проживала з ним вспірній квартирі на день смерті. Коли після збігу шестимісячного терміну позивачка звернулась до Восьмої Дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, їй було постановою № 2000 від 9.07.2008 р.відмовлено через те, що не були визначені частки за померлими (а.с. 74). Вказані вище обставини підтверджені показами свідків [PERSON] та [PERSON] про те, що позивачка прийняла спадщину після смерті чоловіка і сина. При житті вони визнавали частки в спірній квартирі рівними - по 1\3 за кожним. Інших спадкоємців пвсля смерті [PERSON] та його сина немає. Із спадкових справ та пояснень нотаріуса вбачається, що дійсно позивачка прийняла спадщину після смерті чоловіка та сина.Інші спадкоємці не зверталися до нотаріуса і ніяких заперечень проти задоволення позову у нотаріуса немає. спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 р. № 20/5. В силу ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.3 ст1268ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Встановлено, що позивачка постійно проживала на час смерті разом із спадкодавцями, прийняла спадщину і заяви про відмрву від неї не подавала(а.с.78-110).

Outcome: approved