overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-25 00:00:00

Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення в розмірі 557,05 грн. за період з 01.07.2006 року по 01.08.2008 року, посилаючись на те, що в порушення ст. 68 ЖК УРСР він не вносить плату за надані йому послуги. Представник позивача у судове засідання не з'явився, позов підтримав повністю, справу просив слухати в його відсутність, про що надав суду письмову заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань про розгляд справи за його відсутності не надав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені докази: попередження, довідка про реєстрацію відповідача за вказаною у позові адресою, довідка про заборгованість за вказаний у позові період, копія статуту позивача, копія рішення Лисичанської міської ради про звільнення позивача від сплати держмита на 2008 рік, платіжне доручення про сплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, судова повістка на ім'я відповідача. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що в порушення ст. 68 ЖК УРСР відповідач не вносить плату за послуги водопостачання та водовідведення, в зв'язку з чим виникла заборгованість за період з 01.07.2006 по 01.08.2008 року у сумі 557,05 грн., та яка підлягає стягненню на користь позивача. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. Оскільки рішення постановлене на користь позивача, позивача звільнено від сплати держмита рішенням Лисичанської міської ради від 21.02.2008р., то відповідно до ст. 88 ч. 3 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у сумі 51 грн. Витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в суді в розмірі 30 грн. згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-25 00:00:00

У вересні 2008 року позивачка звернулась до суду з позовом до[PERSON], як правонаступника після смерті матері [PERSON] про визнання угоди дійсною. В обґрунтування вимог посилається на те, що 20 вересня 1996 року на Маріупольській універсальній товарній біржі між нею та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу (біржовий конракт [NUMBER][ADDRESS] Право приватної власності на зазначену квартиру зареєстровано за набувачем придбаного майна в Маріупольському БТІ від 04 жовтня 1996 року. Оскільки договір був укладений без нотаріального посвідчення, а сторони фактично виконали його умови та з метою приведення правовстановлюючих документів у відповідність з чинним законодавством, просить визнати даний договір купівлі-продажу дійсним. Позивачка у попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні, викладеним у позові. Відповідачка [PERSON]у попереднє судове засідання не прибула, надавши заяву із проханням розглядати справу у її відсутність, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Матеріалами справи встановлено, що 20 вересня 1996 року на Маріупольській універсальній товарній біржі між [PERSON], з одного боку, та[PERSON] з іншого, було укладено договір купівлі-продажу (біржовий контракт [NUMBER][ADDRESS] Відповідно до реєстраційного посвідчення, виданого Маріупольським БТІ від 04 жовтня 1996 року, квартира [ADDRESS]на праві особистої приватної власності зареєстрована за[PERSON] реєстраційний [NUMBER] Відповідно до свідоцтва про смерть серії[NUMBER]виданого відділом РАЦС Жовтневого РУЮ міста Маріуполя Донецької області від 19 серпня 2004 року, [PERSON] померла [INFO] року, про що вчинено актовий запис[NUMBER] Договір купівлі-продажу жилого приміщення (квартири), сторонами по якому є громадяни, укладений на товарній біржі у порушення вимог ст. 227 ЦК України, якою передбачене обов'язкове нотаріальне посвідчення угод цього виду. Таке ж положення міститься в ст. 657 ЦК України (в редакції 2003 року). Відповідно до ст. 47 ч. 2 ЦК України, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. За таких певних обставин досліджених у судовому засіданні, суд вважає встановленим, що між [PERSON], з одного боку, та[PERSON] з іншого, мав місце договір купівлі-продажу квартири, тому як продавцем [PERSON] було передано майно у власність покупцю [PERSON] яка прийняла майно та виплатила за нього певну грошову суму і право власності останньої не ставилось під сумнів понад 10 років. На підставі ст. ст. 47, 227 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-25 00:00:00

Посилаючись на те, що відповідач добровільно не надає ніякої допомоги на утримання дитини, позивачка звернулася з цим позовом. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленням (а.с.18). Причини неявки суду не відомі. За таких обставин, суд зі згоди позивача вважає за можливе відповідно до положень ст.224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. З 12 грудня 1999 року сторони перебувають у шлюбі (а.с.7). Від спільного проживання позивачка та відповідач мають одну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]народження (а.с.3). Батьком дитини у свідоцтві про народження записаний відповідач. Відповідно до довідки Виконавчого комітету Березівської міської ради, Одеської області дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с.5). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З липня 2008 року після припинення шлюбних стосунків сторони добровільно не прийшли до згоди про порядок утримання дитини.. Оскільки відповідач має мінливими дохід, то відповідно до ст.184 СК України суд вважає за можливе визначити аліменти у твердій грошовій сумі, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням матеріального становища сторін та виходячи з мінімального розміру аліментів, встановленого ч.2 ст.182 СК України, суд вважає, що аліменти слід визначити у розмірі на утримання доньки [PERSON][INFO]народження у твердій грошовій сумі - 200 грн щомісячно посинаючи з вересня 2008 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-25 00:00:00

Посилаючись на те, що сім'я фактично розпалася і примирення між ними неможливе, позивачка звернулася з цим позовом до суду. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується розпискою (а.с.13). Причини своєї неявки суду не повідомив. За таких обставин, суд зі згоди позивача вважає за можливе відповідно до положень ст.224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. 12 грудня 1999 року сторони уклали шлюб (а.с.5). Від спільного проживання позивачка та відповідач мають одну неповнолітню дитину: [PERSON][INFO]народження(а.с.6), яка на даний час проживає з позивачкою. Згоди щодо утримання та виховання дитини сторони досягли. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З липня 2008 року сторони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства. Позивачка разом з донькою проживає окремо. Наміру помиритися з відповідачем позивачка не має. За таких обставин, суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечить їхнім інтересам, тому шлюб між ними слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-25 00:00:00

Позивач в позовній заяві обґрунтував свої вимоги наступним. Відповідно до договору про відступлення права вимоги № 06/06 від 22 грудня 2006 року ТОВ «Краматорськтеплоенерго» - новий кредитор, прийняв від ВАТ «Енергохолдінг» - первинного кредитора право вимоги виконання грошових зобов'язань фізичних осіб - споживачів послуг постачання теплової енергії та гарячої води, в тому числі відповідачів [PERSON] [PERSON], [PERSON], які мешкають в квартирі[ADDRESS] За відповідачами утворилася заборгованість за період з 01.07.2003 року по 1.01.2007 року у сумі 971,33 грн., яку просили стягнути солідарно з відповідачів разом з витратами на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн. та судовим збором у сумі 51 грн. Представник позивача Коваль С.Є. у судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву з проханням справу розглянути у його відсутність, та зазначив, що повністю підтримує позов та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явилися по невідомій суду причині, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином. Повідомлень про причини неявки відповідачів не надійшло. Згідно ст. 224 ЦПК України суд на підставі наявних в справі доказів вважає за можливе заочно розглянути справу. Суд, вивчивши зібрані в справі докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до договору про відступлення права вимоги № 06/06 від 22 грудня 2006 року ТОВ «Краматорськтеплоенерго» - новий кредитор, прийняв від ВАТ «Енергохолдінг» - первинного кредитора право вимоги виконання грошових зобов'язань фізичних осіб - споживачів послуг постачання теплової енергії та гарячої води, в тому числі відповідачів [PERSON] [PERSON], [PERSON], які мешкають в квартирі[ADDRESS], про що був складений акт прийому-передачі. Згідно довідки відповідачі зареєстровані та постійно мешкають за адресою: [ADDRESS] Згідно виписки з особового рахунку заборгованість відповідачів за період з 01.07.2003 року по 1.01.2007 року становить 971,33 грн., що і підлягає стягненню солідарно з відповідачів на користь позивача. Також відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, солідарно з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн., судовий збір у сумі 51 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-25 00:00:00

Позивач просить суд стягнути з відповідачів заборгованість за послуги теплопостачання в сумі 1357,56 гривень, посилаючись на те, що відповідачі, користаючись послугами позивача, оплату за надані послуги не робили. У судове засідання сторони не з'явилися: представник позивача надав суду заяву про слухання справи у його відсутність на позові наполягає; відповідачі причини неявки суду не повідомили, про час слухання справи були повідомлені належним чином. 26 вересня 2008р. постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено, що відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS] Теплопостачання будинку, у якому проживають відповідачі, робить позивач. Відповідачі зобов'язані робити щомісячну оплату за теплопостачання квартири, однак, вони своїх обов'язків не виконують і в даний час утворилася заборгованість за період з 15.10.2007р. по 04.04.2008р. в сумі 1357,56 грн. Між сторонами склалися житлові правовідносини. Згідно ст.68 ЖК України наймач і члени його родини зобов'язані вчасно вносити плату за теплопостачання. Плата за комунальні послуги вноситься кожен місяць і у встановлений термін. У відповідності зі ст.526 ЦК України зобов'язання повинне виконуватися належним чином. Таким чином вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню. Також з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню понесені позивачем витрати на інформаційно - технічне забезпечення та судовий збір на користь держави. На підставі викладеного ст.ст. 67, 68 ЖК України, ст. 256, 257, 526, 540, 543, 614 ЦК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-25 00:00:00

Заявник звернувся до суду із вищезазначеною заявою, мотивуючи свої вимоги наступними обставинами. 12 березня 1991 року між чоловіком заявниці - [PERSON] та його матір'ю[PERSON] був укладений договір дарування згідно якого матір подарувала йому 171/400 частину домоволодіння [ADDRESS]. Оформлення договору проводилося за допомогою паспорту союзного зразка в якому прізвище, ім'я та по батькові вказані російською мовою як «[PERSON]», оскільки Україна ще входила до складу СРСР, однак договір складався українською мовою і переклад прізвища, ім'я та по батькові її чоловіка нотаріус провів самостійно вказавши по батькові як «[INFO]». [INFO] помер її чоловік [PERSON]. У шестимісячний термін заявниця звернулася з заявою про прийняття спадщини до Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, але у зв'язку з важким матеріальним становищем на той час вона не мала змоги оплатити всі витрати пов' язані зі вступом у спадщину тому тривалий час не отримувала належне свідоцтво про право власності. Зараз заявниця повторно звернулась з заявою про прийняття спадщини до Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, але їй було відмовлено в перереєстрації спадкового майна оскільки по батькові її чоловіка в договорі дарування не збігається з по батькові в інших документах наданих заявницею. Заявниця просить суд встановити факт належності її чоловіку - [PERSON], померлого [INFO], договору дарування 171/400 частини домоволодіння [ADDRESS] від 12 березня 1991 року, зареєстрованому у реєстрі за № 2-572. У судовому засіданні заявниця повністю підтримала свою заяву та посилаючись на ті самі підстави, просила суд їх задовольнити. Представник зацікавленої особи до суду не з'явився, хоча був судом належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що не перешкоджає суду розглянути справу по суті. Вислухавши заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Факт того, що договор дарування дійсно укладений чоловіком заявниці - [PERSON] підтверджується будинковою книгою будинку [ADDRESS], в якій вказаний список всіх мешканців, що проживали в цьому будинку з моменту здачі його в експлуатацію і зокрема вказано, що [PERSON] був зареєстрований за вказаною адресою з 02 грудня 1967 року постійно в ньому проживав та був знятий з реєстрації у звязку зі смертю відповідно до свідоцтва про смерть від 26.06.2002 року виданого Відділом РАЦС Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 856.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернувся до суду з позовом до відповідача та просить розірвати їх шлюб, який був зареєстрований 12 березня 2004 року в відділі РАЦС Орджонікідзевського районного управління юстиції м.Харкова. При цьому позивач посилається на те, що сім'я фактично розпалася. Суд, вислухавши позивача, який підтримав свої позовні вимоги вважає, що даний шлюб необхідно розірвати з наступних причин. Як встановлено судом сторони уклали шлюб 12 березня 2004 року в відділі РАЦС Орджонікідзевського районного управління юстиції м.Харкова. В період спільно життя у сторін по справі відбувалися сварки, у сторін немає порозуміння. З 2007 року шлюбні відносини сторони не підтримують, сумісне господарство не ведуть, сторони проживають окремо один від одного. Головною причиною розпаду сім'ї стало непорозуміння, сварки, що привело до того, що шлюб існує формально. Сім'я розпалася і поновленню не підлягає. Від сумісного життя у сторін є неповнолітня донька - [PERSON], [INFO] року народження. Відповідачка проти позову не заперечує, вважає що між ними втрачено почуття любові та взаєморозуміння. Спір про розподіл майна між сторонами відсутній. Так як подальше сумісне проживання сторін і збереження їх шлюбу буде суперечить інтересам сторін, суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. З урахуванням матеріального становища сторін, подальші витрати при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу суд покладає на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-25 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про позбавлення права користування житлом та зняття з реєстрації місця проживання. Позивач, уточнивши, позов підтримав і пояснив, що йому на праві приватної власності належить будинок розташований за адресою [ADDRESS]. З відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі, згідно свідоцтва від 08.08.2006 р. шлюб розірвано. В цей час відповідач по справі зареєстрований в будинку, однак з часу розірвання шлюбу в ньому не проживає. Тому просить суд позбавити відповідача права користування жилим приміщенням - будинком [ADDRESS]. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти винесення рішення у попередньому судовому засіданні. Заслухавши позивача, відповідача, проаналізувавши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Будинку [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] згідно довідки виконавчого комітету Старозбур'ївської сільської ради №548 від 09.06.2008 р. Відповідач більше року за вказаною адресою не проживає. Виходячи зі змісту ч. 2 ст. 405 ЦК України особу може бути визнано такою, що втратила право користування жилим приміщенням лише внаслідок відсутності цієї особи без поважних причин понад один рік. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-25 00:00:00

[PERSON] подала позов до ЖБК «Луннік» про визнання права власності. Підтримуючи позов [PERSON] пояснила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], після його смерті залишилась спадщина - кооперативна квартира [ADDRESS]. Фактично прийняла спадщину, оскільки проживала з чоловіком на день його смерті. За життя чоловік право власності на квартиру не оформив. Тому просить визнати власником квартири з господарськими спорудами (гараж та сарай) [ADDRESS] [PERSON], визнати за нею право власності на спадщину. Представник відповідача ЖБК «Луннік» - Діденко В.Л. подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність. Заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1,2 ст.325 ЦК України, суб'єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи, фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. У відповідності до ч. 3 ст. 384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Право власності [PERSON] на квартиру з господарськими спорудами (гараж та сарай) [ADDRESS] підтверджується довідкою Житлово-будівельного кооперативу «Луннік» від 10.06.2008 р. В судовому засіданні встановлено, що позивач є дружиною померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження. У відповідності до ст. 1261 ЦК України дружина померлого є спадкоємцем першої черги. У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Після смерті чоловіка, виходячи з вимог ст. 1268 ЦК України [PERSON] фактично прийняла спадщину, що підтверджується копією паспорту позивача та стала єдиною власницею квартири, оскільки проживала разом зі спадкодавцем на момент смерті [PERSON] Однак вимоги про визнання померлого власником квартири та про визнання права власності на спадщину взаємовиключні. Тому для захисту невизнаного права [PERSON] суд приходить до висновку про необхідність визнання права власності на спадкове майно за позивачем. Позов в попередньому судовому засіданні визнано відповідачем. Визнання позову не суперечить закону та не порушує права та законні інтереси інших осіб та є підставою для винесення рішення про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом в інтересах свого онука - [PERSON] до [PERSON] про позбавлення останнього батьківських прав відносно сина. Свій позов мотивувала тим, що її онук - [PERSON] народився [INFO], фактично з 2003 р., після розірвання шлюбу батьків, він проживає з нею. Рішенням Первомайського міськвиконкому вона призначена піклувальником над онуком. За час проживання внука біля неї батько його долею не цікавився, ним не опікувався, у його вихованні не брав ніякої участі. На даний час вона звернулась до суду з заявою про оголошення її дочки - матері [PERSON] безвісно відсутньою. У судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримала позовні вимоги, просила задовольнити позов. Представник органу опіки та піклування Акмечетської сільської ради Конак С.М. при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав покладалась на розсуд суду, оскільки відповідач на території сільської ради проживає недавно, а тому їй нічого невідомо про участь його у вихованні сина. Аналогічною була позиція в судовому засіданні представника УПСЗН Доманівської РДА Єгурнової І.І. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON]. Суду пояснив, що він не спілкувався з сином і не надавав будь-якої допомоги на його утримання з 1995 р. Не допомагав, так як не працював, потім з 1997 р. по 2002 р. відбував покарання в місцях позбавлення волі. Звільнившись після відбуття покарання, створив нову сім'ю. З сином бачився 1 раз декілька днів тому, не спілкувався, так як вважав, що дитині так буде краще. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав: У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини. З досліджених у судовому засіданні характеристики [PERSON] та акту обстеження матеріально-побутових умов вбачається, що [PERSON] проживає з дідом і бабою, які його виховують та матеріально забезпечують. Рішенням виконкому Первомайської міської ради за №662 від 10.11.2006 р., про що свідчить його копія, [PERSON] призначена піклувальником над неповнолітнім онуком [PERSON] у зв'язку з тим, що батьки тривалий час не займаються його вихованням та утриманням і місце їх знаходження невідоме. Згідно висновку органу опіки та піклування Первомайської міськради та її виконавчого органу від 19.10.2007 р. за № 5553/20-1 позбавлення батьківських прав відповідача є доцільним та відповідатиме інтересам дитини. Згідно ст.164 ч.1 п. 2 батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Зважаючи на те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, оцінюючи досліджені по справі докази, суд вважає, що позбавлення його батьківських прав відповідатиме інтересам дитини. Таким чином, у суду є всі підстави для задоволення позову і позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітнього сина [PERSON].

Outcome: approved