overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Могилів-Подільського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка, позов підтримала в повному обсязі, пояснила, що подружні відносини з відповідачем у них не склалися по тій причині, що у них різні характери, погляди на життя, у зв'язку з такими обставина між ними неодноразово виникали сварки та непорозуміння, які призвели до того, що подальше спільне проживання стало неможливим. В червні 2008 року відповідач створив нову сім'ю, а тому ніякого примирення бути не може. Наполягає на розлученні. Відповідач [PERSON] позов визнав, що відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК є підставою для ухвалення рішення в даному судовому засіданні. Підтвердив, що дійсно проживає в незареєстрованому шлюбі з іншою жінкою, приблизно з червня 2008 року, Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 03.08.2002 року, у Могилів-Подільському міському відділі реєстрації актів громадського стану Вінницької області, актовий запис № 137. За час подружнього життя у них народилася дочка - [PERSON], [INFO], яка на даний час є малолітньою та проживає разом з позивачкою, перебуває на її утриманні. Подружні відносини мід сторонами не склалися, через те, що у них різні характери та погляди на життя, в зв'язку з чим між ними виникають сварки та непорозуміння. Фактично сім'я розпалася. Сторони проживають окремо з червня 2008 року. Відповідач створив нову сім'ю. Позивачка вважає, що ніякого примирення бути не може, наполягає на розлученні. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, погоджується, щоб малолітня дочка залишилася проживати з матір'ю. При таких обставинах, суд вважає, що сім'я розпалась, зберегти її неможливо і тому шлюб необхідно розірвати. Суд прийшов до висновку стягнути з відповідача витрати при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС, в розмірі 17 /сімнадцять/ грн. державного мита. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якій зазначає, що з 11 листопада 2001 року перебувала з [PERSON] у шлюбі, який було розірвано 16 травня 2006 року. Від спільного сімейного життя мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Також зазначила, що на даний час дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач ніякої матеріальної допомоги не надає та не бере участі у вихованні дитини. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO], у розмірі передбаченим законодавством щомісячно. В суді позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO], щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття. Відповідач позов визнав, не заперечує проти сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, проте зазначив, що він ніде не працює та просить врахувати його матеріальне становище і той факт, що він не має постійного прибутку. Заслухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ч.1 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються домовленістю між ними. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і(або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивачка заявила позов про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. По справі встановлено, що відповідач ніде не працює і не має стабільного заробітку (доходу), але часто перебуває на сезонних заробітках, тому є підстави для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 230 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-30 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Прохідської сільської ради Ратнівського району Волинської області про продовження строку для подання заяви на прийняття спадщини за заповітом, після смерті дядька [PERSON], що проживав в с. Прохід Ратнівського району Волинської області, який помер [INFO]. [PERSON] позов обґрунтовував тим, що після смерті спадкодавця він фактично вступив у володіння та користування спадковим майном, однак оформити спадщину в передбаченому законодавством не зміг, в зв'язку із відсутніми правовстановлюючими документами про право власності на успадковане будинковолодіння. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просить них задовольнити з підстав викладених в поданій до суду заяві. Представник відповідача Прохідської сільської ради в судове засідання не з'явився. В скерованій до суду письмовій заяві відповідач не заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON], просить справу розглянути по суті у відсутності їхнього представника. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані по справі письмові докази, суд приходить до наступного. У відповідності до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини - ч. 5 вказаної статті. З копії свідоцтва про смерть слідує, що [PERSON] помер [INFO], який за посвідченим сільською радою заповітом від 28.04.2006 року все належне на праві власності майно заповів позивачеві. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини в встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк, у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця. Достовірність доводів позивача підтверджується довідкою виданою Прохідською сільською радою Ратнівського району Волинської області з якої встановлено, що [PERSON], після смерті спадкодавця [PERSON], фактично прийняв спадщину у встановлений законом термін шляхом проведення ремонту житлового будинку, обробітку присадибної ділянки. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви для прийняття спадщини. Оцінивши зібрані в справі докази, в їх сукупності, суд вважає, що наведені позивачем [PERSON] причини по несвоєчасній подачі заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини, є поважними, а тому позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-30 00:00:00

07 серпня 2008 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 02 серпня 1995 року у Жденіївській сільській раді Воловецького району Закарпатської області, актовий запис №6. Від даного шлюбу народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які на даний час перебувають на вихованні у позивачки. Розірвання шлюбу позивачка мотивує тим, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на шлюб та на вирішення сімейних проблем. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги викладені в позовній заяві в повному обсязі, просила шлюб з відповідачем розірвати, неповнолітніх дітей залишити на її вихованні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважає, що шлюб не слід розривати. Суд заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи дійшов до обгрунтованого висновку про задоволення позову враховуючи, що збереження сім»ї стало неможливе з врахуванням слідуючих підстав. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дітей, що мають істотне значення. У відповідності до вимог ст. 111 Сімейного кодексу України суд вживав заходи щодо примирення подружжя, однак, сторони не змогли за наданий судом строк дійти примирення, а тому враховуючи вищенаведені обставини, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] слід залишити на вихованні у позивачки [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Могилів-Подільського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка, позов підтримала в повному обсязі, пояснила, що подружні відносини з відповідачем у них не склалися по тій причині, що у них різні характери, погляди на життя, у зв'язку з такими обставина між ними неодноразово виникали сварки та непорозуміння, які призвели до того, що подальше спільне проживання стало неможливим. З грудня 2005 року сторони припинили спільно проживати, і за весь цей час подружніх відносин не підтримували. Будь-яких спроб примиритися не робили. Наполягає на розлученні, на примирення не погоджується. Відповідач [PERSON] позов визнав, підтвердив доводи позивачки в змісті позовної заяви про причини розпаду сім'ї, що відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК є підставою для ухвалення рішення в даному судовому засіданні. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 19.01.1997 року, у Серебринецькій сільській раді Могилів-Подільського району Вінницької області, актовий запис № 1. За час подружнього життя у них народився син - [PERSON],[INFO], який на даний час є малолітнім та проживає разом з позивачкою, та перебуває на її утриманні. Подружні відносини мід сторонами не склалися, через те, що у них різні характери та погляди на життя, в зв'язку з чим між ними виникають сварки та непорозуміння. Фактично сім'я розпалася. Сторони проживають окремо з грудня 2005 року. Позивачка вважає, що ніякого примирення бути не може, наполягає на розлученні. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, погоджується, щоб малолітній син залишився проживати з матір'ю. При таких обставинах, суд вважає, що сім'я розпалась, зберегти її неможливо і тому шлюб необхідно розірвати. Суд прийшов до висновку стягнути з відповідача витрати при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС, в розмірі 17 /сімнадцять/ грн. державного мита. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-30 00:00:00

В Могилів-Подільський міськрайонний суд звернулася [PERSON] з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. А саме, що свідоцтво про одруження, видане Могилів-Подільським відділом ЗАГС 16.09.1954 року на ім'я [PERSON] та [PERSON], дійсно належить [PERSON] та [PERSON]. Просить суд встановити даний юридичний факт, так як це їй необхідно для отримання свідоцтва про права на спадщину за законом на вищевказане спадкове майно. Представник Могилів-Подільської міської ради по дорученню - Герасевич Є.А., проти задоволення зави не заперечує. Просив справу розглянути в даному судовому засіданні. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК суд прийшов до висновку ухвалити рішення в даному судовому засіданні. Заслухавши заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] померла мати заявниці [PERSON] (свідоцтво про смерть [NUMBER]), а [INFO] помер її батько [PERSON] (свідоцтво про смерть [NUMBER]). Після їх смерті залишилося спадкове майно, яке складалось з домоволодіння, [ADDRESS]. Заявниця є єдиною спадкоємицею за законом після померлих матері і батька. Однак не може оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі, оскільки в документах існують певні розбіжності. А саме, у свідоцтвах про смерть матері та батька, по-батькові матері вказано «[PERSON]», а ім'я батька - «[PERSON]». А у свідоцтві про їх шлюб, виданому Могилів-Подільським міським відділом ЗАГС 16.09.1954 року - по-батькові матері - «[PERSON]», а ім'я батька - «[PERSON]». В судовому засіданні з пояснень заявниці, що підтверджується матеріалами справи, вбачається, що дійсне «прізвище» «ім'я» «по-батькові» батька заявниці - «[PERSON]», матері - «[PERSON]». Вказаний факт підтверджується: копією свідоцтва про смерть [PERSON] [NUMBER] (а.с. 4); копією свідоцтва про смерть [PERSON] [NUMBER] (а.с. 5); рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду від 09.07.2008 року про встановлення факту, що померла [INFO] [PERSON] та померлий [INFO] [PERSON] є рідними батьками заявниці - [PERSON], копією свідоцтва про право на спадщину за законом, в якому по-батькові мати заявниці вказана як «[PERSON]». Зважаючи на викладене, суд встановлює факт належності правовстановлюючих документів, а саме, те, що свідоцтво про одруження, видане Могилів-Подільським відділом ЗАГС 16.09.1954 року на ім'я [PERSON] та [PERSON], дійсно належить [PERSON] та [PERSON], оскільки встановлення даного факту має юридичне значення для заявниці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-30 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання таким, який втратив право користування жилим приміщенням. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS]. Відповідач був товаришем її покійного батька [PERSON], батько у 1999 р. прописав відповідача у своєму будинку на правах наймача. З 2004 р. відповідач у будинку не проживає, вибув у невідомому напрямку, однак, з реєстрації в будинку не знявся, що створює певні труднощі в користуванні будинком. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала і просила його задовольнити. Відповідач, місце перебування якого на даний час невідоме, викликався до суду через оголошення в обласній газеті “Галичина” за [INFO] р., в судове засідання не з'явився, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, у зв'язку з чим суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивачки, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що позивачці на праві приватної власності належить будинковолодіння [ADDRESS]. В житловому будинку позивачки з 30.07.1999 р. зареєстрований відповідач, який з 2004 р. там не проживає. Вказані обставини підтверджуються поясненням позивачки, показаннями свідків [PERSON], [PERSON], витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.5), довідкою виконкому Хом'яківської сільської ради (а.с.3). Оскільки відповідач як наймач жилого приміщення у належному позивачці будинку більше шести місяців в будинку не проживає, його слід визнати таким, який втратив право користування жилим приміщенням. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 71, 163 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до місцевої територіальної громади в особі Новоград-Волинської міської ради про визначення їй додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини за законом строком на 1 місяць після смерті батька [PERSON], який помер[INFO] року. В обгрунтування позовних вимог вона вказує, що не могла вчасно подати заяву про прийняття спадщини до Новоград-Волинської державної нотаріальної контори у зв'язку з тим, що на її утриманні знаходиться мати [PERSON]., 1938 року народження, яка є інвалідом 2-ї групи по гепертонії, хворіє і потребує постійного догляду. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Представник відповідача не з'явився, подав письмову заяву про розгляд справи у відсутності та прийняття рішення на розсуд суду. Враховуючи вище викладені обставни, суд вважає за можливе провести судовий розгляд у відсутності представника відповідача за наявними даними та матеріалами справи. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, та давши їм оцінку, суд приходить до такого висновку. Встановлено, що позивачка є донькою[PERSON], який помер [INFO] року. Це підтверджується копіями свідоцтва про народження, про укладення шлюбу та свідоцтва про смерть(а.с.6, 9). Після смерті[PERSON] залишилась спрадщина, а саме домоволодіння[ADDRESS]у, що належало йому на праві приватної власності ( а.с. 7-8). Як встановлено судом, позивачка є єдиним спадкоємцем, оскільки її мати - [PERSON]. відмовилась від прийняття спадщини, однак[PERSON] вчасно не звернулася до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Із пояснень позивачки вбачається, що вона не мала можливості звернутися із такою заявою у зв'язку з тим, що доглядала за хворою матір'ю -[PERSON] яка потребувала у період березня-червня 2008 року постійного догляду, так як у неї загострилось захворювання. Твердження позивачки також підтверджуються довідкою житлово-експлуатаційної контори м. Фастів Київської області, згідно якої на утриманні [PERSON]. з листопада 2007 року знаходиться її мати [PERSON]., яка є інвалідом 2-ї групи по гіпертонії (а.с. 10). Згідно витягу із медичної карти амбулаторного хворого [PERSON], в останньої в період березня - червня 2008 року було загострення гіпертонічної хвороби (а.с. 11). При таких обставниах суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON]. підлягають задоволенню, оскільки позивачка пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини і наявні всі підстави для визначення їй додаткового строку терміном 1 місяць для подання заяви пдо державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. Враховуючи вище викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-30 00:00:00

Позивач просить визначити йому, як спадкоємцю за законом, додатковий строк для подання до державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини мати, - [PERSON], яка померла [INFO] . Причиною не подання про це своєчасно відповідної заяви зазначає похилий вік та необізнаність у діючому законодавстві. У судовому засіданні позивач вимоги підтримав з підстав зазначених у позові та пояснив, що він не досяг пенсійного віку, на законодавстві не розуміється і звернувся до суду щоб зареєструватися у будинку мати. Від відповідача надійшла письмова заява про визнання позову (а.с. 20). Третя особа письмово проти задоволення вимог не заперечує. Перелічені учасники за викликом до суду не з'явились, від них надійшли заяви про розгляд справи в їх відсутність (а.с. 19 - 20). Позивач не зміг сформулювати свого ставлення до визнання позову відповідачем. Згідно ст. 1272 Цивільного кодексу України 2003 р. (далі ЦК України) за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У Постанові від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Судом встановлено, що спадщина відкрилася до 1 січня 2004 року, тобто позивач не входить до кола осіб на вимогу яких може бути застосована ст. 1272 ЦК України, тому визнання позову суперечить закону через що суд не може його прийняти, у справі потрібно винести рішення про відмову у задоволенні заявлених вимог в повному обсязі. Судові витрати відсутні. На підставі ст. 1272 ЦК України,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON]., [PERSON] мотивуючи тим, що відповідачі мають заборгованість за спожиту теплову енергію та гаряче водопостачання в сумі 2396,94 грн., яку відповідачі добровільно не погашають. А тому позивач просить суд стягнути з відповідачів вказану суму заборгованості в примусовому порядку. В судовому засіданні представник позивача по дорученню уточнила позовні вимоги і просила суд стягнути тільки з [PERSON]. борг в сумі 1196 грн.94 коп., оскільки відповідач частково борг сплатила. Відповідач в суді позов визнала, суму боргу не оспорює. Згідно п.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як вбачається з розрахункового листа абонента, копія якого надана позивачем, відповідач нерегулярно і не в повному розмірі вносила плату за послуги з опалення та гарячого водопостачання, що надавалися позивачем, в зв”язку з цим у неї утворилася заборгованість за вказані послуги в сумі 1196 грн.94 коп. за період з жовтня 2005 року по серпень 2008 року включно. Згідно ст.20 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” від 24.06.2004 року споживач зобов”язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.18 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно ст.68 ЖК України наймач зобов”язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Суд вважає за можливе позов задовольнити, оскільки доданими до позовної заяви доказами підтверджується наявність у відповідача вказаної вище суми боргу, отже, визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі рішення Білоцерківської міської ради від 27.03.2008 року за № 671 позивач звільнений від сплати держмита на користь держави, відповідач звільнений від сплати держмита на підставі ст.4 п.18 Декрету КМ України “Про державне мито”. Згідно ст.ст.81,88 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача оплачені ним витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. згідно платіжного доручення № 2885. Враховуючи наведене та

Outcome: approved