overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-17 00:00:00

У квітні 2008 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання за нею права власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], мотивуючи свої позовні вимоги тим, що її чоловік [PERSON]. помер [INFO] року, і відкрилася спадщина на 3-х кімнатну квартиру, але чоловік виплативши внески за дану квартиру, не оформив право власності на неї, а тому вона не може надати нотаріусу правовстановлюючий документ на квартиру. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та представник Чернігівської міської ради проти задоволення позову не заперечували. Представник відповідача ОЖБК м. Чернігова в судове засідання не з»явився, причини неявки суду не повідомив, проти позову заперечень не подав. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідачів, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, доходить висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON]. помер [INFO] року. (а.с.5). Відповідно до спадкової справи Першої чернігівської державної нотаріальної контори №260, заяву на прийняття спадщини щодо майна після смерті [PERSON] подала 26.02.2008 року [PERSON], але через відсутність правовстановлюючих документів на квартиру, свідоцтво про право на спадщину не видано. Згідно довідки ОЖБК, кошти за квартиру [ADDRESS] виплачені повністю у 1990 році [PERSON]. (а.с.8). Відповідно до інформації комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації, право власності на квартиру №[ADDRESS] в м. Чернігові не зареєстровано. (а.с.8). Таким чином позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на квартиру підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-17 00:00:00

Позивачка, звернулася до суду з позовною заявою в якій просить суд розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 30 серпня 2002 року виконкомом Старомлинівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, актовий запис № 10, так як подальші шлюбні відносини між ними неможливі, відносини припинені , подальше спільне життя суперечить їх інтересам та інтересам дітей. В судове засідання позивачка підтримала позовні вимоги і наполягає на розірвання шлюбу, на примирення з відповідачем не згодна. Після розірвання шлюбу дітей просить лишити їй на виховання. Відповідач вимоги позивачки визнав у повному обсязі і також просить суд розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу дітей просить залишити на вихованні у позивачки. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню, так як сторони спільно не проживають, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, на примирення з відповідачем не згодна, відповідач вимоги визнає і не заперечує на розірвання шлюбу. Враховуючи інтереси малолітніх дітей, суд вважає необхідним залишити їх на вихованні у позивачки. На підставі викладеного та ст. ст. 110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений 5 листопада 2004 року Устянською сільською радою, актовий запис № 9, посилаючись на те, що з початку сімейного життя подружні відносини не склалися. Відповідач ображає її, наносить побої. Дітей від шлюбу не мають, в позасудовому порядку шлюб розірвати не може через неприязні відносини з відповідачем. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов свій підтримала і пояснила, що відповідач ігнорує її, на її пропозицію розлучитися через відділення РАЦС не реагує. Сімейні стосунки стали формальними, у відповідача своє життя, знущання над собою більше не може терпіти, а тому просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON], будучи належно повідомленим про час та місце слухання справи, в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив. Позивачка не заперечує проти ухвалення судом рішення на підставі наявних у справі доказів. А тому суд ухвалив слухання справи проводити у відсутності відповідача, провівши заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив слідуючі факти. Сторони уклали шлюб 5 листопада 2004 року, актовий запис № 9 (свідоцтво про одруження [NUMBER]). Від шлюбу дітей не мають. Між сторонами виникли непорозуміння, відносини стали неприязними. Спільно не проживають впродовж останніх пів року, не ведуть спільного господарства. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки її намагання змінити відносини між ними результату не дали. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. При реєстрації розірвання шлюбу держмито слід стягнути з відповідача. На підставі ст.ст.105,110,112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-17 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивачка зазначає, що вона 03 лютого 2001 року уклала шлюб з [PERSON]. Від даного шлюбу у них народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Зважаючи на те, що відповідач матеріальної допомоги на їх утримання не надає і надавати її у добровільному порядку відмовляється, просить суд постановити рішення, котрим стягувати щомісячно з нього в її користь аліменти на їх утримання в розмірі по 200 грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні позивачка позовну заяву підтримала повністю з підстав, які в ній зазначені. Відповідач до суду не з'явився, хоча був вчасно, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд до відому не поставив. Позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Судом встановлено, що сторони 03 лютого 2001 року зареєстрували шлюб. Зазначену обставину підтверджено відміткою в паспорті позивачки (а.с.3 зворот). Згідно її пояснень даний шлюб в 2008 році було розірвано в судовому порядку. Як вбачається з копій свідоцтв про народження (а.с.4,5), від даного шлюбу в сторін [INFO] народився син [PERSON], а [INFO] - син [PERSON]. Після розірвання шлюбу діти залишились проживати з матір'ю і перебувають на повному її утриманні, що стверджено довідкою Гуто-Боровенської сільської ради від 07.07.2008 року №1013 (а.с.6). Відповідач будь-яку матеріальну допомогу на їх утримання не надає. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.141 згаданого Кодексу, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дітей і проживання батьків окремо від них не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дітей. Виходячи з цього, відповідач як батько, зобов'язаний брати участь у вихованні та утриманні своїх дітей наряду з позивачкою. Зважаючи на відсутність у нього систематичного офіційного доходу, що не дає змоги відстежити та проконтролювати його розмір, суд на підставі ст.184 ч.1 СК України, приходить до висновку про необхідність визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі, як це просить позивачка. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, суд, враховуючи відсутність даних про незадовільний стан здоров'я відповідача, його матеріального становища, вважає, що визначений позивачкою розмір аліментів відповідає вимогам діючого законодавства і є достатнім для задоволення розумних матеріальних потреб дітей. На підставі ст.367 ч.1 п.1 ЦПК України, суд допускає рішення в частині стягнення аліментів в розмірі суми платежу за один місяць до негайного виконання. Задовольняючи позовні вимоги, суд на підставі ст.81 ЦПК України, стягує з відповідача в користь держави судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-17 00:00:00

05 серпня 2008 року позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] у розмірі &frac14; частини з усіх видів його заробітку( доходів) щомісячно. У судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги, та просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно пояснивши, що вони з відповідачем знаходилися у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний згідно рішення суду 18.12.1998 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO] народження. З січня 1998 року по червень 2008 року відповідач у добровільному порядку матеріально допомагав на утримування сина, а з червня 2008 року відмовився, зазначивши що його дружина також подала позов на утримання з нього аліментів. У добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає, їй самій важко утримувати дитину, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку ( доходу)щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач, в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, згоден сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1\6 частини з усіх видів заробітку( доходів) щомісячно. Не заперечував проти ухвалення рішення на попередньому розгляді справи. Суд, вислухавши позивачку, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав: згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоров&cent;я та матеріального положення дитини, платника аліментів, вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку ( доходів) щомісячно. У зв'язку із тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивач був звільнений від сплати судового збору і витрат на інформаційно-технічне забезпечення та його вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача заборгованість за квартирну плату в сумі 437 грн. 03 коп. На обґрунтування вимог вказано, що КП “Комунальник-96” здійснює обслуговуванням будинку [ADDRESS] , в якому мешкає відповідач у квартирі № 49 А. Відповідач не вносить щомісячно квартирну оплату, у зв'язку з чим має заборгованість в сумі 437 грн. 03 коп. за період з червня 2005 року по 01 червня 2008 року. Відповідач до суду не з'явилась, про дату час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не сповістила. За вказаних обставин, суд за згодою представника позивача вважає за можливе розглянути справу заочно на підставі наявних доказів у справі за відсутності відповідача. Судом встановлені факти. Відповідач являється наймачем квартири [ADDRESS] ( а.с. 5). Між сторонами існують фактичні договірні відносини щодо сумісного обслуговування будинку та прибудинкової території, в силу яких відповідач зобов'язувана своєчасно вносити квартирну плату. Проте, відповідач взяті на себе зобов'язання не виконувала, щомісячно квартирну плату не здійснювала, а відтак має борг в сумі 437 грн. 03 коп. за період з червня 2005 року по 01 червня 2008 року. Вказані факти відповідають правовідносинам сторін, що регулюються житловим законодавствами та дають підстави для задоволення позову. Відповідно до ст.66, ст.68 ЖК УРСР відповідач як наймач житлового приміщення зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати: 30 грн. витрат з інформаційно - технічного забезпечення розгляду справи та в доход держави 51 грн. судового збору. При вирішенні справи суд керується ст. ст. 66, 68 ЖК України, ст. ст. 88, 213-215, 226 ЦПК України. Суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-17 00:00:00

Заявник [PERSON]. звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити той факт, що трудова книжка виписана на ім»я [PERSON] належить йому. В попередньому судовому засіданні заявник повністю підтримав вимоги заяви і пояснив, що він народився [INFO] в с.Підгайці Шумського району Тернопільської області. 13 грудня 1976 року йому було розпочато трудову книжку, але на ім»я [PERSON]. У всіх подальших документах, а саме в паспорті він записаний як «[INFO]», а в свідоцтві про народження як «[INFO]». 07 жовтня 1998 року на ім»я [PERSON] Шумським РВ УМВСУ в Тернопільській області було видано паспорт громадянина України, який є основним документом, що посвідчує заявника, як особу. Незабаром згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення» заявник має йти на пенсію по віку. Звернувшись в управління Пенсійного Фонду України в Шумському районі із заявою про оформлення пенсії, йому було відмовлено, оскільки в його трудовій книжці є розбіжності із написанням його прізвища. Згідно довідки №54 від 01 лютого 2008 року виданої Підгаєцькою сільською радою вказано, що [INFO] і [PERSON] є дійсно одна і та ж особа. Розбіжності виникли через те, що його батько в своєму свідоцтві про народження записаний «[INFO]», в свідоцтві про шлюб і в своєму свідоцтві про народження він записнаий як «[INFO]». Просить заявлені вимоги задоволити. Представник зацікавленої особи в попередньому судовому засіданні не заперечив проти заявлених заявником вимог і пояснив, що дійсно є розбіжності в документах заявника, а саме в трудовій книжці, внаслідок чого управління Пенсійного фонду не може оформити пенсію. Суд, перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника, представника зацікавленого органу, покази свідків, оцінивши докази, вважає, що заява підлягає до задоволення із слідуючих підстав: Заявник [INFO] народився [INFO] в с.Підгайці Шумського району Тернопільської області, про що 22 лютого 1955 року було видано свідоцтво про народження, серії [NUMBER] Згідно трудової книжки №46 виданої 13 грудня 1976 року колгоспом ім.Котовського в с.Підгайці Шумського району гр.[PERSON] 1968 року вступив в члени колгоспу і там працював. Згідно довідки, видана 01 лютого 2008 року Підгаєцькою сільською радою Шумського району Тернопільської області про те, що «[INFO]» і «[PERSON]» є одна і та ж особа. Свідки: [PERSON]. та[PERSON] жителі с.Підгайці Шумського району підтвердили той факт, що заявник «[INFO]» та «[PERSON]» є дійсно одна і та ж особа. У відповідності до ст.256 ЦПК України суд встановлює факт належності правовстановлюючого документу особі, прізвище, ім”я, по батькові, час народження якої , що зазначені в документі, не збігаються з ім”ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За вказаних обставин суд вважає за доцільне встановити той факт, що трудова книжка виписана на ім»я [PERSON] дійсно належить заявнику [PERSON] На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, вказуючи на те, що [INFO] в [ADDRESS]померла її мити,[PERSON] внаслідок чого відкрилась спадщина. Крім неї на спадщину ніхто не претендує і її не прийняв. Вона являється спадкоємницею першої черги за законом і прийняла спадщину подачею заяви до Коропської нотаріальної контори. Однак правовстанавлюючого документа на це будинковолодіння не виявилося. До складу спадкового майна входить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований в[ADDRESS] А тому позивачка просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] підтримав позовну заяву з вище викладених мотивів і просить її задовольнити. Представник Атюшівської сільської ради в судове засідання не з'явився, але на адресу суду надійшла заява в якій зазначено, що Атюшівська сільська рада Коропського району, Чернігівської області позов [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в [ADDRESS]який належав на день смерті [PERSON], яка померла [INFO]визнає повністю та просить розглянути справу без участі представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши представника позивача та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову зі слідуючих підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] в [ADDRESS]померла мати позивачки,[PERSON] що підтверджується копією свідоцтва про смерть[NUMBER]від [INFO] виданого виконкомом Атюшівської сільської ради. Згідно довідки Атюшівської сільської ради, будинок та надвірні будівлі які розташовані в [ADDRESS], збудовані в 1950 році [PERSON] Згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER] від 10.12.1967 року, [PERSON] являється рідною дочкою померлої[PERSON]. За повідомленням нотаріальної контори, [PERSON] дійсно являється спадкоємцем спадщини померлої [INFO] [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даною заявою, вказуючи на те, що його син [PERSON], [INFO]народження, уродженець та житель [ADDRESS] 28.04.2003 року пішов з дому і досі не повернувся. Він 01.05.2003 року звернувся з заявою про зникнення його сина [PERSON]до Коропського РВ УМВС України в Чернігівській області. За фактом зникнення сина заявника, 05.05.2003 року Коропським РВ УМВС була заведена розшукова справа № 663. За повідомленням з міліції, вжиті для розшуку його сина заходи позитивних результатів не дали. Визнання [PERSON] померлим потрібно для визначення долі його майна, зокрема, встановлення опіки над ним. А тому заявник просить визнати його сина [PERSON], [INFO]народження, уродженця та жителя[ADDRESS] - померлим. В судовому засіданні [PERSON]. свою заяву підтримав по вищевикладеним мотивам і просить її задовольнити, оскількийого син [PERSON] зник 28 квітня 2003 року і до цього часу ніяких відомостей про себе не подав. Представник заінтересованої особи - Риботинської сільської ради - в судове засідання не з'явився, але на адресу суду надійшла заява, в якій вказано, що Риботинська сільська рада не заперечує проти визнання [PERSON]померлим і просить розглянути справу без їх участі. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показав, що [PERSON] знає. Раніше постійно бачив його у с. Риботин. Але приблизно протягом останніх п'яти років [PERSON]не бачив. Про його місцеперебування нічого не знає. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показав, що [PERSON] знає. Раніше постійно бачив його у с. Риботин. Але приблизно протягом останніх п'яти років [PERSON]не бачив. Про його місцезнаходження нічого не знає. Заслухавши пояснення заявника, показання свідків та вивчивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Факт відсутності відомостей про місце перебування [PERSON]за місцем його проживання в[ADDRESS] підтверджується зібраними у справі доказами. З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їхні показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Згідно повідомлення Коропського РВ УМВС [PERSON] 28.04.2003 року пішов з дому і його місцезнаходження не відоме. Визнання [PERSON]померлим необхідно заявнику для визначення долі його майна, зокрема, встановлення опіки над ним, а отже має для заявника юридичне значення. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для оголошення [PERSON]померлим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-17 00:00:00

Своїм позовом до суду позивач просив визнати за ним право власності на спадщину (об'єкти нерухомого майна), яка відкрилася після смерті його матері - [PERSON], яка проживала в с.Болган Піщанського району і померла [INFO]. В цьому ж будинку проживав його батько [PERSON], який помер [INFO]. Однак [PERSON]. за життя в нотаріальну контору за видачею свідоцтва про право власності на спадщину, яка відкрилась після смерті його дружини [PERSON]., не звертався. Після їх смерті залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку в[ADDRESS]з відповідними господарськими спорудами. Однак свідоцтво про право на спадщину за законом він отримати не може, оскільки покійний при житті не отримав в Болганській сільській раді Піщанського району свідоцтво про право власності на вищезгаданий будинок, що стверджується довідкою Тульчинського МБТІ, а відповідно до абзацу 4-го пункту 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої МЮ України 3 березня 2004 року №20/5, якщо до спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації, нотаріус вимагає подання документа, який посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно, тобто свідоцтва про право власності. Такий документ на ім'я померлих Болганською сільською радою йому видано бути не може на підставі ч.2 ст.30 ЦК України, а тому він відповідно до ст.16 ЦК України вимушений звернутись до суду, оскільки інакшим способом не може реалізувати своє законне право на спадкове майно. Крім нього спадкоємцем першої черги не має. Тому просить заяву задовольнити. Представник відповідача Митрофаненко Л.М. в судовому засіданні данні обставини підтвердила та проти задоволення позову на заперечує. Заслухавши позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню як такий що доведений свідоцтвами про смерть [PERSON]. та [PERSON]., довідкою-характеристикою Тульчинського МБТІ, свідоцтвом про народження [PERSON] ., обґрунтований ст. ст.1216-1218, 1220-1223, 1268, 1297 ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-17 00:00:00

Позивач заклала даний позов, мотивуючи це тим, що 18.12.2007 року отримала тяжку травму внаслідок ДТП, яке скоїв [PERSON]. ( водій у підприємця [PERSON]). Матеріальні збитки відшкодувала страхова компанія. В судовому засіданні позивач і представник позивача підтримали позовні вимоги, зменшили їх і просять стягнути з другого відповідача 2550 грн. , з першого 4500 грн. і 400 грн. витрат за оплату послуг представника (4900 грн.). Відповідач та представник відповідача визнали позов в цих розмірах, беруть на себе оплату послуг представника. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що по ДТП 18.12.2007 року була винесена постанова про відмову у порушенні кримінальної справи від 28.12.2007 року (а.с.4-7), у зв`язку із смертю водія автобуса [PERSON]. Згідно довідок Волинської обласної клінічної лікарні у позивача було виявлено перелом обох гомілок із зміщенням (а.с.10,11). 15.04.2008 року МСЕК визнала її інвалідом ІІ групи (а.с.13). Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини юридичної чи фізичної особи, якщо шкоду завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. На підставі ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити в сумах, вказаних позивачем і визнаних відповідачем та стягнути з останнього судові витрати.

Outcome: approved