Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-08 00:00:00

31 2008 року позивач звернулася з позовом до відповідачів про стягнення моральної шкоди. В обґрунтування позову вказала, що вона є дочкою [PERSON], 1938 р. народження. [INFO], приблизно о 22 годині, в м. Дніпропетровську на вул. Калиновій відповідач [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ - 21093, держ. [NUMBER] скоїв наїзд на її матір [PERSON], яка разом зі своїм онуком - малолітнім [PERSON] переходила проїзну частину в районі електроопори № 69. Під час цього наїзду її матір [PERSON] відкинуло на смугу руху іншого автомобіля, - «Опель» держ. [NUMBER], - що рухався під керуванням [PERSON], та яким також було скоєно на неї наїзд. Вказаними транспортними засобами внаслідок наїздів її матір [PERSON] була смертельно травмована. За фактом цієї дорожньо-транспортної пригоди слідчим управлінням Дніпропетровського міського управління УМВС України в Дніпропетровській області була порушена кримінальна справа № 69051073 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. 20 жовтня 2007 року після проведення досудового слідства ця кримінальна справа була закрита постановою слідчого на підставі п. 2 ст. 6 КПК України за відсутністю складу злочину в діях обох відповідачів. Смертю [PERSON] їй, як її дочці, було завдано моральну шкоду. У зв'язку зі смертю матері позивачу було завдано моральну шкоду, оскільки в особі матері вона втратила найближчу їй людину. Передчасна несподівана трагічна втрата матері є для неї непоправним горем. Весь залишок свого життя вона буде відчувати глибокі душевні страждання у зв'язку з передчасною трагічною втратою рідної і близької їй людини. Моральну шкоду вона оцінює в 150 000 гривень. Позивач просить моральну шкоду стягнути з обох відповідачів солідарно на підставі вимог п.1 ч.2 1167; ч. 2 ст. 1168; ч. 1 та 2 ст. 1187; ч.1 ст. 1190 ЦК України як з осіб, які несуть цивільну відповідальність за її спільне заподіяння, незалежно від їхньої вини, як з володільців джерел підвищеної небезпеки, - транспортних засобів, - якими вона була заподіяна. У судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, і просили задовольнити позов у повному обсязі. Представник позивача [PERSON], - [PERSON], - позов не визнав і пояснив, що, як свідчить постанова від 14.04.2006 року органу досудового слідства про закриття кримінальної справи та висновки експертиз, [PERSON], знаходячись в безпосередній близькості від автомобіля під керуванням [PERSON], який наближався, грубо порушила правила безпеки дорожнього руху, та проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, вийшла на смугу руху цього автомобіля, яким і було спочатку скоєно на неї наїзд. Внаслідок наїзду вона впала на проїзну частину. [PERSON] не мав технічної можливості уникнути наїзду на [PERSON], яка на той момент вже була смертельно травмована автомобілем, яким керував [PERSON]. Причиною ДТП стали дії пішохода [PERSON], яка порушила вимоги п.п. 4.7, 4.8, 4.10,4.14 Правил дорожнього руху України. Таким чином, груба необережність потерпілої [PERSON] сприяла виникненню шкоди, яка була завдана, в першу чергу [PERSON]. Посилаючись на відсутність будь-якої вини [PERSON] в заподіянні шкоди, наявність грубої необережності потерпілої, яка сприяла виникненню шкоди, наявність значної допомоги позивачу з боку відповідача [PERSON], який оплачував лікування малолітнього [PERSON] і тим самим здійснював заходи щодо поліпшення психологічного стану позивача, що можна назвати відшкодуванням моральної шкоди, недоведеність завдання позивачу моральної шкоди, необґрунтованість розміру моральної шкоди, та посилаючись на вимоги ст.ст. 1167, 1168, 1193 ЦК України та п. З, 4, 6, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» представник відповідача [PERSON], - [PERSON],- просив в задоволенні позовних вимог позивача до [PERSON] відмовити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не направив. Справа розглянута за його відсутності. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO], приблизно о 22 годині, в м. Дніпропетровську на вул. Калиновій матір позивача [PERSON], - [PERSON],- знаходячись в безпосередній близькості від автомобіля ВАЗ - 21093, держ. [NUMBER], проявила неуважність до дорожньої обстановки, внаслідок чого вийшла на смугу руху цього автомобіля. Відповідач [PERSON] в даній дорожній обстановці не мав технічної можливості запобігти наїзду на пішохода. Внаслідок наїзду від дії цього транспортного засобу [PERSON] отримала небезпечні для життя тяжкі тілесні ушкодження голови та правої гомілки після чого впала на проїзну частину дороги, де на неї було скоєно наїзд автомобілем «Опель» держ. [NUMBER], який рухався під керуванням відповідача [PERSON] по сусідній смузі руху. [PERSON] в даній дорожній обстановці також не мав технічної можливості запобігти наїзду на потерпілу. Під час переїзду колесами цього транспортного засобу [PERSON] отримала небезпечні для життя тяжкі тілесні ушкодження у вигляді пошкоджень тулубу та лівого стегна. Всі ці тілесні ушкодження були спричинені за життя [PERSON] від дії обох транспортних засобів та викликали її смерть від сполученої травми голови, тулубу та кінцівок, які супроводжувалися багато численними переломами кістяку з ушкодженнями внутрішніх органів та ускладнилися шоком (а. кримін. спр. 85 - 90). За фактом цієї дорожньо-транспортної пригоди було порушено кримінальну справу № 69051073, яка була закрита на підставі п. 2 ст. 6 КПК України за відсутністю складу злочину в діях обох відповідачів. Смертю [PERSON] позивачу [PERSON] заподіяна моральна шкода, оскільки в особі матері вона втратила найближчу їй людину. Передчасна несподівана трагічна втрата матері є для неї великим безмежним горем. Втрата матері є непоправною. Тому вона відчуває біль і смуток, глибокі душевні страждання. На підставі вимог ч.1 ст. 1167 та ч. 2 ст. 1168 позивач має право на відшкодування заподіяної їй смертю матері моральної шкоди, оскільки є дочкою особи, загиблої внаслідок дії джерел підвищеної небезпеки. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України 2003 року шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. Судом встановлено, що смерть [PERSON] настала під час однієї ДТП внаслідок експлуатації та від дії двох транспортних засобів, що відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України є джерелом підвищеної небезпеки: автомобіля ВАЗ - 21093, держ. [NUMBER], володільцем якого на час заподіяння шкоди на підставі довіреності власника був відповідач [PERSON] (а. кримін. спр. 45) і автомобіля «Опель Омега» держ. [NUMBER], власником і володільцем якого на час заподіяння шкоди був відповідач [PERSON] (а. кримін. спр. 23). Між діями обох відповідачів з експлуатації транспортних засобів та заподіянням шкоди у вигляді смерті матері позивача є причинний зв'язок, тому суд приходить до висновку, що моральна шкода, завдана позивачу, має бути відшкодована обома відповідачами згідно до вимог ч.2 ст. 1187 та ч. 1ст. 1190 ЦК України незалежно від відсутності їхньої вини, солідарно. Суд приходить до висновку, що доводи представника відповідача [PERSON], - [PERSON], - на підставі яких він просить відмовити в задоволенні позовних вимог позивача до [PERSON] в повному обсязі є необґрунтованими та такими, що суперечать обставинам справи та вимогам діючого законодавства. В той же час суд приходить до висновку, що доводи представника відповідача [PERSON], - [PERSON], - в частині необхідності визначити розмір відшкодування шкоди, завданої позивачу, з урахуванням вини потерпілої [PERSON] є обґрунтованими. Враховуючи, що виникненню шкоди сприяла груба необережність потерпілої [PERSON] та порушення нею Правил дорожнього руху України, суд,

Outcome: partial