Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-13 00:00:00

Відповідачі [PERSON] та [PERSON] викликалася до суду в порядку, встановленому ЦПК України, про що свідчить поштові повідомлення про вручення судових повісток, на якому є підпис відповідачів та членів сім'ї відповідача [PERSON]. Позивач надіслав до суду заяву, в які просить справу слухати за його відсутності, позовні вимоги підтримують повністю. Судом досліджено такі інші докази: копія кредитного договору № 014/0034/82/45101 від 20.02.2008 року, копія договору поруки № 24130/0034/356464 від 20.02.2008 року, копія квитанції про видачу готівки № від 20.02.2008 року, розрахунок заборгованості, копія листа попередження ( претензії ) № 12-2/3968, копії паспортів відповідачів, копія заяви на видачу готівки від 20.02.2008 року. Судом встановлено, що між відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем 20.02.2008 року був укладений кредитний договір № 014/0034/45101, згідно якого відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 15150 гривень готівкою зі сплатою відсотків у розмірі 28% річних з кінцевим терміном повернення 20.02.2011 року. Отже, між позивачем та відповідачем відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України склалися зобов'язальні правовідносини з приводу позики грошей, тобто грошові зобов'язання. Згідно п.1.2 зазначеного вище договору кінцевий термін повернення кредиту та процентів був визначений 20.02.2011 року. Згідно п.1.2 зазначеного вище договору відповідач зобов'язувався повернути позику частинами. Пороте відповідач [PERSON] не виконав свої зобов'язання за договором та не повернув позивачу частинами борг в сумі 13700,38 грн. та проценти за користування кредитом в сумі 1405,31 грн. Банк звертався до відповідачів з вимогою про погашення заборгованості по кредиту та відсотків, проте відповідач не відреагував на повідомлення банку. Згідно ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1050 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Проте, відповідач в порушення умов договору, який згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим до виконання, в порушення ст. 525 Цивільного кодексу України односторонньо відмовився від своїх зобов'язань за цим договором, порушив свої зобов'язання по поверненню суми позики за цим договором. Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання якщо він не виконав його у строк встановлений договором. Тому відповідач [PERSON] має заборгованість в сумі 16193,46 грн., яка складається з 13700,38 грн. основного боргу, 1405,31 грн. відсотків за користування кредитом, та 1087,77 грн. пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, сплата якої передбачена п.13.3 зазначеного вище договору. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилися, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Статтею 554 ЦК передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. За виконання зобов'язання відповідачем [PERSON] перед банком поручився відповідач [PERSON] і взяв на себе обов'язок нести солідарну відповідальність у випадку невиконання або неналежного виконання [PERSON] своїх грошових зобов'язань, про що був укладений договір поруки № 24130/0034/356464 від 20.02.2008 року. Пунктом 4.1 даного договору встановлено, що Поручитель відповідає перед Кредитором по зобов'язаннях боржника солідарно з останнім в повному обсязі. Поручителю направлялися повідомлення про невиконання Позичальником своїх зобов'язань з вимогою погасити борг, однак в добровільному порядку Поручитель також не бажає сплачувати заборгованість Позичальника. Вказані вище обставини стверджується взаємним зв'язком доказів, досліджених судом у їх сукупності. Дані докази є належними та допустимими. Згідно ч.1. ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У справі немає будь-яких фактичних даних про те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] своєчасно виконали свої грошові зобов'язання за вказаним вище договором і не порушували умови договорів, а відповідачі не надали відповідно до ст. 60 ЦПК України суду доказів, які б підтвердили ту обставину, що відповідно до ст.1049 Цивільного кодексу України борг в сумі 16193,46 гривні вони повернула позивачу. Враховуючи наведені вище обставини суд вважає, що позовна заява відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON]та [PERSON] про стягнення заборгованості по неповернутому кредиту, відсотків за користування кредитом та пені підлягає задоволенню повністю і з відповідачів слід стягнути солідарно на користь позивача 13700,38 грн. основної суми боргу, 1405,31 грн. відсотків за користування кредитом, 1087,77 грн. пені за прострочення повернення суми кредиту, а всього 16193,46 грн. Суд вважає що з відповідачів в рівних частках необхідно стягнути на користь позивача судові витрати. Враховуючи викладене вище, на підставі ст. ст. 192, 325, 525,526,541,543,553,554, 589,590,610,611,612,623,625,629,1047 - 1050,1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved