overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-26 00:00:00

Після зміни позовних вимог позивачка просить їх задовольнити, посилаючись на докази. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 20.12.1999 року відповідач зобов'язаний до сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO]. З травня 2004 року відповідач аліменти не виплачує, заборгованість по ним станом на 01.08.2008 року склала 8 940 грн 00 коп. Позивачка просить суд стягнути неустойку за прострочення сплати аліментів, яка станом на 01.08.2008 року складає 3 801 грн. 33 коп. Представник позивачки у судовому засіданні повністю підтримала змінені позовні вимоги та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Суд вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник позивачки не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, встановивши обставини і визначивши відповідно до них правовідносини, вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та в повному обсязі підтвердженими матеріалами справи. Відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, на утримання якої відповідно до рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 20.12.1999 року з відповідача по справі на користь позивачки були стягнуті аліменти на утримання доньки. З травня 2004 року відповідач аліменти не виплачує, заборгованість станом на 01.08.2008 року складає 8940 грн. 00 коп., що підтверджується довідкою ВДВС Первомайського МРУЮ Харківської області. Відповідно до ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів. Розрахунок позивачкою неустойки складається з наступних нарахувань: серпень 2007 р.- 181 грн. несплачених аліментів 1% пені x 366 дні прострочки станом на 01.08.2008 року = 666 грн. 25 коп. пені, вересень - 182 грн. 00 коп. x 1% x 335 днів = 603 грн. 03 коп., жовтень - 182 грн. 00 коп. x 1% x 305 днів = 459 грн. 00 коп., листопад - 182 грн. 00 коп. x 1% x 274 дні = 493 грн. 20 коп., грудень - 182 грн. 00 коп. x 1% x 244 дні = 444 грн. 08 коп., січень - 199 грн. 00 коп. x 1% x 213 днів = 423 грн. 87 коп., лютий - 199 грн. 00 коп. x 1% x 182 дні = 362 грн. 18 коп., березень - 199 грн. 00 коп. x 1% x 153 дні = 304 грн. 47 коп., квітень - 203 грн. 00 коп. x 1% x 122 дні = 247 грн. 66 коп., травень - 203 грн. 00 коп. x 1% x 92 дні = 186 грн. 76 коп., червень - 203 грн. 00 коп. x 1% x 61 день = 123 грн. 83 коп., липень - 204 грн. 00 коп. x 1% x 31 день = 63 грн. 24 коп.,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-26 00:00:00

Відповідач у судове засідання не з'явилася, про місце та час розгляд справи була повідомлена своєчасно, заперечень проти позову не надала. У зв'язку з цим судом постановлена ухвала про розгляд справи за її відсутність. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги в судовому засіданні підтримала. Пояснила, що 21 травня 2007 року між ЗАТ комерційний банк “ПриватБанк” в особі Криворізької філії та [PERSON] укладено кредитний договір, на підставі якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 958 гривень 80 копійок на строк до 21.09.07 року. Відповідач зобов'язалася сплачувати відсотки за весь час користування кредитом, здійснювати погашення кредиту. Проте свої зобов'язання не виконує. Просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 3042 гривні 12 копійок. Вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини. 21 травня 2007 року між Криворізькою філією Закритого акціонерного товариства комерційний банк “ПриватБанк” та [PERSON] укладено кредитний договір [NUMBER]за умовами якого позивач зобов'язується надати відповідачу кредит у розмірі 958 гривень 80 копійок на строк до 21.09.07 року, зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 1,0% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту. Свої зобов'язання по кредитному договору відповідач не виконує, внаслідок чого станом на 02 липня 2008 року утворилася заборгованість за кредитом - 958 гривень 80 копійок, заборгованість за відсотками - 1594 гривні 35 копійок, заборгованість по комісії - 93 гривні 96 копійок, пеня - 395 гривень 01 копійка, а всього 3042 гривні 12 копійок. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які виникають з недопустимості односторонньої відмови від виконання договірних зобов'язань. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв'язку з тим, що в судовому засіданні встановлено невиконання відповідачем договірних зобов'язань.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-26 00:00:00

Позивач у заяві посилається на те, що відповідачці поставлялася теплова енергія для опалення квартири [ADDRESS]. Відповідальним влсником квартри, що вбачається з ордеру на жиле приміщення [NUMBER] є відповідачка [PERSON] Договір на теплопостачання з КП КОР”Рокитнотепломеража” відповідачка не укладала, але в багатоквартирному житловому будинку, в якому знаходиться квартира відповідачки передбачено централізоване теплопостачання, яке виконане за схемою, що збалансована вцілому по будинку. Відповідач отримував теплову енергію без достатньої правової підстави. Згідно ст.264 ЦК України “перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчать про визнання нею свого боргу або іншого обов”язку. Відповідач проводив часткову оплату послуг теплопостачання, внаслідок чого позивач вважає, що строк позовної давності переривався. Згідно п.14 “Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями”, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, плата за використання теплової та електричної енергії, газу та водопостачання і каналізації та інші послуги власниками квартир, наймачами, орендарями вноситься затвердженими в установленому порядку тарифами.Оплата за теплопостачання повинна була здійснюватися відповідачем грошовими коштами шляхом 100 % поточної оплати протягом місяця поставки, остаточний розрахунок здійснюється до 10 числа наступного за звітним місяцем. Просить стягнути із відповідача борг за спожиту теплову енергію в сумі 5040, 11 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.. Представник позивача у попереднє судове засідання з”явилася, позов підтримала, просить його задовольнити. Відповідач у попереднє судове засідання з”явилася, позов визнала. Відповідно до ст.130 ЦПК України в разі визнання позовних вимог відповідачем суд без подальшого слухання справи в нарадчій кімнаті постановляє рішення про задоволення позовних вимог. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Згідно ст.ст.525, 526 ЦК України зобов”язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вимог закону, не допускається одностороння відмова від виконання зобов”язань. Відповідно до ст.ст.1212, 1213 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобов”язана повернути потерпілому це майно. Суд вважає, що заявлені позовні вимоги позивача необхідно задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-26 00:00:00

Позивачі в позовній заяві посилаються на те, що [INFO] року померла їх мати [PERSON], яка постійно проживала в [ADDRESS]. Усе своє майно вона заповідала позивачам, що підтверджується заповітом посвідченим 29.01.2002 року державним нотаріусом Рокитнянської державної нотаріальної контори Київської області. Позивачі не відмовилися від прийняття спадщини, однак пропустили встановлений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Вважають, що строк для прийняття спадщини пропустили з поважної причини, так як маючи на руках заповіт вважали себе особами, які прийняли спадщину, не знали про необхідність подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги підтверджуються: - свідоцтвом про смерть [PERSON]; - заповітом від 29.01.2002 року; В судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] з”явилися, позов підтримали, просять його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з”явився, подав до суду заяву, в якій позов визнає, просить справу заслухати у його відсутності. На підставі ст.130 п.4 ЦПК України суд ухвалив закінчити розгляд справи, так як визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує прав та свобод і інтересів інших осіб. Судом встановлено, [INFO] року померла мати позивачів [PERSON], яка постійно проживала в [ADDRESS]. Усе своє майно вона заповідала позивачам, що підтверджується заповітом посвідченим 29.01.2002 року державним нотаріусом Рокитнянської державної нотаріальної контори Київської області. Позивачі не відмовилися від прийняття спадщини, однак пропустили встановлений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що є підстави для задоволення позову, тобто необхідно визначити додатковий строк, достатній для подання позивачам заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 16.03.2000 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем в Перегонівській сільській раді Голованіського району за актовим записом № 04. За період спільного проживання сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON][INFO]та сина [PERSON][INFO] , які будуть проживати біля позивачки, а відповідач буде надавати допомогу на їхнє утримання. Позивач з відповідачкою тривалий час не проживають однією сім'єю, шлюбні відносини припинили з приводу того, що в сім'ї склалися неприязнені відносини, відповідач зловживав спиртними напоям, після чого влаштовував сварки. Оскільки спільне життя не склалося просила суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивачка при попередньому розгляді справи позовні вимоги підтримала в повному обсязі просила суд розірвати шлюб укладений з відповідачем, на примирення не згодна. Відповідач при попередньому розгляді справи позов визнав в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Заслухавши позивачку, відповідача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню оскільки при попередньому розгляді справи встановлено, що 16.03.2000 року позивачка з відповідачем зареєстрували шлюб в Перегонівській сільській раді /а.с.6/, за період спільного проживання мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON][INFO] та сина [PERSON][INFO] /а.с. 8-9/, крім того встановлено, що сторони не проживають разом тривалий час, між ними склалися неприязнені відносини, вони перестали поважати один одного як подружжя, а тому з вказаних підстав шлюб підлягає розірванню. Визнання позову відповідачем не суперечить сімейному законодавству і не завдасть шкоди інтересам сторін. З відповідача підлягає стягненню при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу в бюджет держави 17 /сімнадцять/ гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO]померла його тітка [PERSON], яка при житті склала заповіт та заповідала позивачу земельну ділянку на території Вільшанської сільської ради. Оскільки від місця відкриття спадщини він проживає віддалено тому про існування заповіту йому стало відомо випадково лише в 2008 році після спливу шестимісячного строку, і тому він пропустив шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Також померла мала будинок в [ADDRESS] який заповіла іншому віддаленому родичу [PERSON], заповідане йому майно він оформив і довго не передавав позивачу свідоцтво про смерть заповідачки. Вказану обставину вважав поважною. Оскільки питання про поновлення шестимісячного строку на подання заяви про прийняття спадщини вирішується тільки судом то він вимушений звертатись до суду з даним позовом. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд визначити йому додатковий трьохмісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява в якій він просив справу розглянути у його відсутність, заперечень проти задоволення позову не має. Представник Звенигородської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява в якій він просив справу розглянути у його відсутність, вирішення питання щодо позову відніс на розсуд суду. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява в якій він просив справу розглянути у його відсутність, не заперечував проти задоволення вимог позивача. Суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутність неявившихся осіб. Заслухавши позивача та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки в ході розгляду справи встановлено, що [INFO]померла тітка позивача [PERSON] /а.с.7/, при житті померла склала заповіт яким заповідала позивачу право власності на земельну ділянку розташовану на території Вільшанської сільської ради площею 6,62 га на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-КР № 023081 виданого Вільшанською сільською радою 11.01.2002 року. Оскільки позивач не знав про наявність заповіту то у встановлений законом шестимісячний термін не прийняв спадщину після смерті тітки, а тому державний нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва на право на спадщину. У відповідності до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. А тому суд з урахуванням наведеного вважає, що строк для подання заяви про прийняття спадщини пропущено позивачем з поважної причини і вважає за доцільне визначити йому додатковий трьохмісячний строк. Приймаючи до уваги викладене та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що відповідачі не сплачують своєчасно кошти за надані позивачем послуги за опалення та підігрів води, в зв”язку з чим за відповідачами утворився борг станом на 01.09.2008 року в сумі 1 278 гривень 20 коп., поскільки відповідачі відмовляються добровільно погасити борг, позивач просив стягнути вказану суму боргу з відповідачів в судовому порядку. Представник позивача в суді уточнила позовні вимоги позивача та просила вказаний борг стягнути з відповідача [PERSON], якого і визначити відповідачем по справі та стягнути з останнього на користь позивача 1154 гривні 13 коп. Відповідач [PERSON] позов визнав та не заперечував проти стягнення з нього вказаної суми боргу. Згідно до ст. 174 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Так в судовому засіданні встановлено, що відповідач який проживає в [ADDRESS], згідно наданого позивачем розрахунку має заборгованість за послуги з опалення та підігріву води перед КП “Білоцерківтепломережа” в сумі 1154 гривні 13 коп. станом на 01.09.2008 року. Згідно до ст.20 Закону України “ Про житлово-комунальні послуги” від 24.06.2004 року споживач зобов”язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки,встановлені договором або законом. Відповідно до п.18 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення,постачання холодної та гарячої води і водовідведення,затверджених Постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630,плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця,що настає за розрахунковим , якщо договором не встановлено інший строк. Згідно ст.68 ЖК України наймач зобов”язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Суд вважає за необхідне стягнути вказану заборгованість з відповідача на користь позивача. Крім вказаного, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 30 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Згідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень до ЦПК України,чинного з 01.09.2005 року, до набрання чинності законом,який регулює порядок сплати і розміри судового збору,судовий збір при зверненні до суду сплачується у порядку і розмірах,встановлених законодавством для державного мита. Суд вважає, що відповідача слід звільнити від сплати державного мита, так як він являється потерпілим від Чорнобильської катастрофи. На підставі ст.68 ЖК України, ст. 20 Закону України “ Про житлово-комунальні послуги” від 24.06.2004 року, п.18 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення,постачання холодної та гарячої води і водовідведення,затверджених Постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630 , ст.ст.10,60,88,174,212-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-26 00:00:00

Позивачка на попередньому судовому засіданні підтримала свій позов і просить суд прийняти рішення про стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку з [PERSON] на її користь, для виховання дітей: сина [PERSON], [INFO] року народження, сина [PERSON], [INFO] року народження, поскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги на виховання дітей не надає. Відповідач на попередньому судовому засіданні позов визнав і згоден на утримання аліментів у вказаному розмірі. В ході судового засідання було встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 31.05.1994 року в Ямпільському райвідділі реєстрації актів цивільного стану Сумської області. Від спільного шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO] року народження, сина [PERSON], [INFO] року народження. В силу ст. ст. 180-183 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач ніде не працює, добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, їх вихованням не займається. З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання синів [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-26 00:00:00

[PERSON]. звернувся до суду з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначив, що він знаходиться з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований 12.12.1992 року Чугуївським відділом РАЦС Харківської області, актовий запис № 298. Від шлюбу вони мають одну не повнолітню дитину, сина - [PERSON], [INFO] народження. Причиною розпаду сім'ї послужило те, що в сім'ї відсутні взаєморозуміння, відчуття поваги та довіри, в результаті чого постійно виникають сварки та скандали. На данний час сім'я існує формально. У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі, пояснивши, що причиною розпаду сім'ї є відсутність взаєморозуміння між подружжям, втрата почуття довіри та поваги. Примирення між ними не можливе. Суперечка щодо спільного майна відсутня. Позивачка впевнений, що сім'я розпалась остаточно і відновлена бути не може. Так як існує формально. Відповідач у судовому засіданні проти розірвання шлюбу заперечувала. Суд, вислухав думки сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву належну задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про одруження [NUMBER] , виданного 12 грудня 1992 року Чугуївським відділом РАЦС Харківської області, актовий запис № 298, сторони у справі знаходяться у зареєстрованому шлюбі. Згідно з поясненнями позивача, причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння, втрата почуття довіри і поваги одне до одного. Сім'я розпалась остаточно, існує тільки формально, подальші сімейні відносини продовжувати не бажає. Згідно з поясненнями відповідачки, шлюб розірвати вона не бажає, але суд не вбачає ніяких заходів з боку відповідачки для збереження шлюбу. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде протиречити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сімейне життя подружжя і зберігання сім'ї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Затрати, пов'язані з оплатою отримання свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС за клопотанням позивача необхідно стягнути з нього, відповідачку від судових витрат звільнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-26 00:00:00

[PERSON]. звернувся до суду з позовом до Кам”янської міської ради Черкаської області про визнання права власності на самочинне будівництво, посилаючись на те, що згідно договору купівлі-продажу від 03.07.1951 р. він є власником житлового будинку по [ADDRESS]. Земельна ділянка розміром 0,0993 га , на якій розташований будинок з надвірними будівлями і спорудами належить йому згідно державного акта на право власності на земельну ділянку. З метою покращення житлово-побутових умов він збудував прибудову, позначену на плані земельної ділянки в технічному паспорті на будинок літерою “в”, веранду - “а”, сарай “В”. Правоустановлюючі документи на вказані будівлі відсутні , Кам”янською дільницею ЧООБТІ їх визнано самочинно збудованими. Представник відповідача - Кам”янської міської ради Щербак Ю.І. не заперечував відносно задоволення позову. У відповідності до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 03.07.1951 р. позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок в [ADDRESS]. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 123143 від 26.05.2004 р. позивачу належить земельна ділянка площею 0,0993 га, розташована в [ADDRESS] При проведенні інвентаризації будинковолодіння [ADDRESS], було виявлено самочинні будівлі: прибудову, позначену на плані земельної ділянки в технічному паспорті на будинок літерою “в”, веранду - “а”, сарай - “В”. У відповідності до ч.1 ст.375 ЦК України власник земельної ділянки може зводити на ній будівлі і споруди , здійснювати перебудови . Власник земельної ділянки набуває права власності на зведені ним будівлі , споруди та інше нерухоме майно (ч.2 ст.375 ЦК України ). Згідно висновку відділу регіонального розвитку, містобудування та архітектури Кам”янської райдержадміністрації в Черкаській області від 13.08.2008 р. № 103, самочинні споруди в домоволодінні по [ADDRESS] - веранда до житлового будинку розмірами в плані 1,68 м х 1,95 м, сарай розмірами в плані 2,62 м х 2,84 м, прибудова до сараю розмірами в плані 1,54 м х 2,05 м збудовані без порушень вимог “Пожежної безпеки в Україні”, санітарних вимог та містобудівних норм . Згідно ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача ) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно , яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб . Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що самочинні будівлі по [ADDRESS], збудовані без порушень вимог “Пожежної безпеки в Україні”, з дотриманням санітарно-гігієнічних вимог, представник відповідача не заперечує відносно задоволення позову, судом не встановлено порушення прав інших осіб , а тому позов [PERSON]. підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.328, 375 , 376 ЦК України ,

Outcome: approved