Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-19 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулась [PERSON], посилаючись на те, що як видно із погосподарських книг Розкішнянської сільської ради за 1986-1990, 1991-1995 роки будинок [ADDRESS]Київської області відносився до майна колгоспного двору . На час припинення колгоспного двору 15 квітня 1991 року в ньому проживали та не втратили частку в його майні батько позивачки [PERSON]голова двору, та мати позивачки[PERSON], які згідно діючих на той час ст.ст. 120, 123 ЦК України (1963р.) та Закону України „Про власність” набули права власності на вказаний будинок, як на майно колгоспного двору в рівних частках по &frac12; кожен. Після смерті 15.02.2001 року [PERSON]мати позивачки [PERSON]прийняла спадщину після померлого: грошовий вклад в Ощадбанку України, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 21.09.2004 року, на будинок спадщина не оформлялась, так як були відсутні правовстановлюючі документи на вказаний житловий будинок. Після смерті 21.11.2006 року [PERSON]позивачка фактично прийняла спадщину так як є спадкоємцем і подала заяву до Ставищенської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлої матері. Позивачка вважає, що [PERSON], який помер 15 лютого 2001 року, та[PERSON], яка померла 21 листопада 2006 року, за життя набули права власності на житловий будинок № 61 по вул. Клубна в селі Розкішна Ставищенського району Київської області, і будинок має належати до їх спадкового майна. Також позивачка вважає, що після їх смерті вона набула право на спадщину за законом на вказаний будинок. Вартість вищевказаного будинку становить відповідно до технічного паспорту 31632 гривні. Земельна ділянка, на якій розташований вказаний будинок не приватизована. Рішення про визнання права власності на вказаний будинок не приймалося. Відсутність правовстановлюючого документу на вказаний будинок та витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно не дає змоги позивачці оформити право на вказний будинок, як спадкоємцю за законом. Позивачка просить: - визнати, що [PERSON], який помер 15 лютого 2001 року та[PERSON], яка померла 21 листопада 2006 року, набули права власності на житловий будинок [ADDRESS]Київської області, в рівних частках по &frac12; частині кожен. - визнати право власності на вказаний будинок за [PERSON]після смерті її чоловіка [PERSON]. - визнати за[PERSON]право на спадщину за законом, після смерті 21 листопада 2006 року [PERSON], на житловий будинок[ADDRESS]Київської області, вартістю 31 632 грн. В попередньому судовому засіданні позивачка підтримала позов про визнання права на спадщину за законом, підтвердила обставини, на які посилається в позовній заяві. Представник відповідача Мантач О.Д. в попередньому судовому засіданні позов визнав, зробивши про це усну заяву. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, усну заяву представника відповідача про визнання позову та перевіривши письмові докази, вважає, що визнання відповідачем вказаного позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відносини власності на нерухоме майно в Україні регулюються Цивільним Кодексом України, Законом України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” та іншими актами законодавства України. Відповідно до абзацу 3 частини 3 статті 331 Цивільного Кодексу України (2003 року) якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість передбачена статтею 182 ЦК України. Пункт 1 частини 1 статті 4 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” також передбачає обов'язкову державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, зокрема права власності на нерухоме майно. В той же час у відповідності з частиною 5 статті 3 вказаного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Згідно зі статтею 25 Цивільного Кодексу України (16.01.2003 року) здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент смерті. Цивільною дієздатністю фізичної особи є зокрема і її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати. Однією із підстав припинення права власності відповідно до статті 346 ЦК України є смерть власника. У відповідності зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, або оголошення її померлою. Як вбачається із статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. При видачі свідоцтва про право на спадщину згідно абз. 4 п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженої наказом Мінюсту від 03.03.2004 року №20/5), нотаріус вимагає, крім правовстановлювального документа, витяг з Реєстру прав власності. Відповідно до пункту 6.1. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно (затвердженого наказом Мінюсту України №7/5 від 07.02.2002 року) оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування. Первинна видача свідоцтв про право власності на ім'я померлих власників вказаним Тимчасовим положенням не передбачена. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що необхідно визнати за позивачкою право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS]Київської області, вартістю 31 632 гривні і оскільки представником відповідача Розкішнянської сільської ради позов визнається, то він підлягає задоволенню. Оскільки відповідач Розкішнянська сільська рада до пред'явлення позову про визнання права на спадщину на житловий будинок і в судовому засіданні не оспорювала цього права, а тому відповідно до змісту ст. 88 ЦПК України на відповідача не може бути покладений обов'язок по відшкодуванню судових витрат.

Outcome: approved