Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-12 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просить визнати за ним право користування земельною ділянкою в розмірі 0,1069 га в[ADDRESS], зобов'язати відповідачку не чинити перешкод в користуванні цією ділянкою та визначити порядок користування суміжними земельними ділянками, оскільки являються із відповідачкою співвласниками будинку (відповідно 48\100 та 52\100 частин) та спільно користуються земельною ділянкою, на якій розташований будинок та господарські будівлі. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали в повному обсязі, пояснили, що [PERSON] відмовляється за взаємною згодою визначити порядок користування земельною ділянкою. Просять постановити рішення про відведення позивачу ділянки, яка проходить по суходолу по металевій огорожі на протязі 17,15 м в північно-західному напрямку, що межує із землями загального користування вулиці Шевченка; по довжині - по суходолу по уявній лінії на протязі 8,10 м в північно-східному напрямку, далі по суходолу по уявній лінії і по зовнішній стіні будівлі на протязі 9.25 м в південно-східному напрямку, далі по суходолу по уявній лінії і по зовнішній стіні будівлі на протязі 1,14 м в південно-західному напрямку, далі по суходолу по уявній лінії і по зовнішній стіні будівлі на протязі 3.20 м в південно-східному напрямку, далі по суходолу по уявній лінії на протязі 6.33 м в північно-східному напрямку, далі по суходолу по уявній лінії на протязі 8.88 м в північно-західному напрямку, далі по суходолу по уявній лінії на протязі 66.39 м в південно-східному напрямку. Відповідачка [PERSON] позову не визнала, мотивуючи в письмових запереченнях свої доводи несправедливим розподілом землі, в судове засідання не з'явилась, хоча про час та місце судового засідання була належним чином повідомлена під розписку у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, про причини неявки від відповідачки повідомлення не надійшло. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення у відсутності відповідачки, яка не з'явилась. Заслухавши пояснення позивача, його представника, дослідивши письмові заперечення відповідачки, документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню. За договором дарування, посвідченим 15 травня 1997 року приватним нотаріусом [PERSON], від [PERSON] до [PERSON] перейшло право власності на 48\100 частини домоволодіння по [ADDRESS], в т. ч. частина дерев'яного будинку житловою площею 33, 3 кв. м з належними господарськими приміщеннями - хлів, хлів, колодязь, вбиральня, огорожа на земельній ділянці розміром 1807 кв. м. З реєстраційного посвідчення Рівненського БТІ № 2958 від 8 липня 1997 року вбачається, що позивач [PERSON] є власником 48\100 частини домоволодіння по [ADDRESS]. Статтею 30 Земельного кодексу України від 18 грудня 1990 року в редакції Закону України від 13 березня 1992 року N 2196-XII, дія якої поширюється на вказані правовідносини, передбачений порядок переходу від відчужувача до набувача, до якого переходить право власності на будівлі та споруди, права користування земельними ділянками. Частиною 2 статті передбачено, що при переході права власності громадян на жилий будинок і господарські будівлі та споруди до кількох власників земельна ділянка переходить у спільне користування власників цих об'єктів. Статтею 42 Земельного кодексу України у вказаній редакції встановлено, що використання і розпорядження земельною ділянкою визначаються співвласниками цих об'єктів пропорційно розміру часток у спільній власності на даний будинок, будівлю, споруду. Якщо згоди на використання та розпорядження спільною земельною ділянкою не досягнуто, спір вирішується судом. Згідно технічної документації із землеустрою ПП "Геопростір" позивачу пропонується визначити земельну ділянку, яка проходить по суходолу по металевій огорожі на протязі 17,15 м в північно-західному напрямку, що межує із землями загального користування вулиці Шевченка; по довжині - по суходолу по уявній лінії на протязі 8,10 м в північно-східному напрямку, далі по суходолу по уявній лінії і по зовнішній стіні будівлі на протязі 9.25 м в південно-східному напрямку, далі по суходолу по уявній лінії і по зовнішній стіні будівлі на протязі 1,14 м в південно-західному напрямку, далі по суходолу по уявній лінії і по зовнішній стіні будівлі на протязі 3.20 м в південно-східному напрямку, далі по суходолу по уявній лінії на протязі 6.33 м в північно-східному напрямку, далі по суходолу по уявній лінії на протязі 8.88 м в північно-західному напрямку, далі по суходолу по уявній лінії на протязі 66.39 м в південно-східному напрямку. [PERSON] пропонується виділити земельну ділянку площею 0,1069 га, в той час як у користуванні відповідачки [PERSON] знаходиться суміжна ділянка розміром 0, 1100 га. Із технічної документації слідує, що межі земельних ділянок не перетинаються, визначені з врахуванням розміщених на них будівель та споруд, які належать сторонам. Суд враховує те, що межі та розмір запропонованої до виділення [PERSON] земельної ділянки не створюють перешкод для використання сусідами суміжних земельних ділянок, в тому числі відповідачкою, суд приходить до висновку, що відмова відповідачки добровільно погодити межі ділянки порушує гарантовані законом права позивача отримати землю у користування, в зв'язку з чим порушені права підлягають захисту. Суд вважає, що відновлення порушених прав позивача можливе шляхом визнання за ним права користування земельною ділянкою у варіанті та примусового виконання відповідачкою обов'язку не чинити перешкод у користуванні земельною ділянкою. На підставі викладеного, ст.ст. 30, 42 Земельного кодексу України від 18 грудня 1990 року в редакції Закону України від 13 березня 1992 року N 2196-XII, ст. 16 ЦК України,

Outcome: approved