Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-06 00:00:00

04 вересня 2008 року прокурор Орджонікідзевського району міста Харкова звернувся до суду в інтересах держави в особі Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області до [PERSON] про стягнення 2302 грн. 34 коп., посилаючись на те, що 01 червня 2006 року між Управлінням Державної служби охорони при ГУМВС України Харківської області , Рівненським Вищим професійним училищем ДДСО при МВС України та громадянином [PERSON] було укладено договір № 514 про навчання кандидата на службу ОВС України. Відповідно до пунктів 1.2, 1.4 Договору, Позивач зобов'язувався оплатити у повному обсязі навчання в Училищі, по закінченню навчання Відповідача за спеціальністю охоронник, а також призначити Відповідача на посаду для проходження служби в ОВС України. Згідно з пунктами 2.1, 2.3 2.5 Договору, Відповідача зобов'язався прибути на роботу до Позивача та відпрацювати у Позивача на призначеній посаді два наступні роки. У відповідності до Договору, 01.06.2006 року Відповідача було направлено Позивачем на навчання до Училища, а 26.09.2006 року Відповідач отримав свідоцтво про здобуття професії охоронника. 27.09.2006 року Відповідача було прийнято на службу в ОВС України на посаду міліціонера по охороні об'єктів батальйону міліції Дзержинського ВДСО Позивача . Наказом Позивача № 139 о/с від 04.12.2007 року Відповідача було звільнено зі служби ОВС України за п. 63 «Ж» за власним бажанням. Таким чином, час перебування Відповідача на посаді міліціонера склав 1 рік 02 місяці 07 днів, а недопрацьований в порушення п. 2.4 Договору Відповідачем час на посаді міліціонера склав 9 місяців 24 дні. П. 2.5 Договору був передбачений обов'язок відшкодувати Позивачу витрати останнього на проведення навчання Відповідача в Училищі у випадку дострокового звільнення Відповідача з роботи. Позивачем за навчання Відповідача в Училищі було витрачено 4722,04 грн. Таким чином, пропорційно до відпрацьованого Відповідачем часу в підрозділах Позивача, Відповідач зобов'язаний відшкодувати Позивачу 2302,34 грн. збитків, завданих порушенням умов договору. Письмове звернення позивача від 04.08.2008 року № 48/1-2-2504/Жл про відшкодування збитків по Договору залишилося Відповідачем без задоволення. У зв'язку з викладеним представник позивача звернувся до суду з позовом та просить стягнути з [PERSON] на користь позивача 2302,34 грн. збитків завданих невиконанням умов договору від 01.06.2006 року № 514. Прокурор позов підтримав та просив стягнути з [PERSON] на користь позивача 2302,34 грн. збитків завданих невиконанням умов договору від 01.06.2006 року № 514. Представник позивача підтримав позовні вимогу у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти стягнення з нього 2302,34 грн. збитків завданих невиконанням умов договору від 01.06.2006 року № 514 та судових витрат не заперечував, про що надав письмову заяву. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, думку прокурора, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, так як в судовому засіданні встановлено, що 01 червня 2006 року між Управлінням Державної служби охорони при ГУМВС України Харківської області, Рівненським Вищим професійним училищем ДДСО при МВС України та громадянином [PERSON] було укладено договір № 514 (а.с. 4-7) про навчання кандидата на службу ОВС України. Відповідно до пунктів 1.2, 1.4 Договору, Позивач зобов'язувався оплатити у повному обсязі навчання в Училищі, по закінченню навчання Відповідача за спеціальністю охоронник, а також призначити Відповідача на посаду для проходження служби в ОВС України. Згідно з пунктами 2.1, 2.3 2.5 Договору, Відповідача зобов'язався прибути на роботу до Позивача та відпрацювати у Позивача на призначеній посаді два наступні роки. У відповідності до Договору, 01.06.2006 року Відповідача було направлено Позивачем на навчання до Училища, а 26.09.2006 року Відповідач отримав свідоцтво про здобуття професії охоронника (а.с. 13). 27.09.2006 року Відповідача було прийнято на службу в ОВС України на посаду міліціонера по охороні об'єктів батальйону міліції Дзержинського ВДСО Позивача. Наказом Позивача № 139 о/с від 04.12.2007 року(а.с. 12) Відповідача було звільнено зі служби ОВС України за п. 63 «Ж» за власним бажанням. Час перебування Відповідача на посаді міліціонера склав 1 рік 02 місяці 07 днів, а недопрацьований в порушення п. 2.4 Договору Відповідачем час на посаді міліціонера склав 9 місяців 24 дні. п. 2.5 Договору (а.с. 4-7) був передбачений обов'язок відшкодувати Позивачу витрати останнього на проведення навчання Відповідача в Училищі у випадку дострокового звільнення Відповідача з роботи. Позивачем за навчання Відповідача в Училищі було витрачено 4722,04 грн. Таким чином, пропорційно до відпрацьованого Відповідачем часу в підрозділах Позивача, Відповідач зобов'язаний відшкодувати Позивачу 2302,34 грн. збитків, завданих порушенням умов договору. Письмове звернення позивача від 04.08.2008 року № 48/1-2-2504/Жл /а.с. 32-33/ про відшкодування збитків по Договору залишилося Відповідачем без задоволення. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. Відповідно до ст.ст.81, 88 ЦПК України, а також відповідно до п.5 ч.1 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993 року №7-93 «Про державне мито», з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.00 коп.

Outcome: approved