overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

Позивач [PERSON]звернувся до суду з позовом до Шуляківської сільської ради про визначеня додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що[INFO] року помер його батько - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на земельну частку пай, який належав покійному на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого відповідно до рішення Шуляківської сільської ради від 27 березня 1990 року №5. Зазначена земельна частка (пай) знаходиться в с.Шуляки Жашківського району Черкаської області. Згідно ст.1261 ЦК України позивач, [PERSON], є спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого батька [PERSON]. У встановлений законом шестимісячний строк позивач до Жашківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звернувся, в зв'язку з тим, що ним було втрачено свідоцтво про смерть батька, крім того він не мав коштів для оформлення спадщини, так як тривалий час не мав постійної роботи та стабільних заробітків, а значна частина доходів сім'ї йшла на оплату навчання дітей. В липні 2008 року [PERSON]. поновив втрачене свідоцтво про смерть батька та звернувся до Жашківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яку у нього не прийняли у зв'язку з пропуском встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини. В зв'язку з вищевказаними обставинами позивач вимушений звернутись з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивач, [PERSON], свої позовні вимоги підтримав повністю і просив їх задовольнити. Представник відповідача Шуляківської сільської ради Жашківського району Черкаської області, секретар сільської ради, Мартинюк Михайло Петрович, який діє на підставі доручення від 12.08.2008 року реєстровий №82, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю і не заперечує проти їх задоволення. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - представник Жашківської державної нотаріальної контори Черкаської області в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про день і час слухання справи попереджений своєчасно судовою повісткою. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, та дослідивши матеріали справи: зокрема копії паспорта та ідентифікаційного коду [PERSON]., копію сертифікату на право на земельну частку (пай), довідку сільської ради, копію свідоцтва про смерть [PERSON]., копію свідоцтва про народження позивача, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного і ст.ст. 1270, 1272 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання правочину (договору купівлі - продажу нерухомого майна), укладеного між ним та відповідачем, 17 лютого 2006 року - дійсними, так-як відповідач ухиляється від нотаріальної реєстрації цього правочину. Під час попереднього судового засідання було встановлено, що сторони по справі подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Відповідач позовні вимоги визнав, а позивач не заперечує проти ухвалення рішення у попередньому судовому засіданні, а тому суд, у відповідності до ч.4, ст. 130 ЦПК України розглядає справу у попередньому судовому засіданні. В судове засідання з невідомих суду причин не з'явився представник третьої особи, про місце день та час розгляду справи належним чином був повідомлений, про поважність причини неявки у судове засідання суд не повідомив. Як слідує із змісту позовної заяви та підтверджено належними доказами, в попередньому судовому засіданні було встановлено, що 17 лютого 2006 року сторони по справі уклали між собою договір купівлі - продажу невизначеної &frac12; частини нерухомого майна, яке складається з забудівлі складу, що знаходиться за адресою: с. Микільське, Світловодського району, Кіровоградської області, вартістю 3000,0 грн. За отримане у власність майно позивач провів з відповідачем повний розрахунок. Зазначене підтверджується копіями квитанції до прибуткового касового ордеру № 29 від 17.02.06 р; накладною № 24 від 17.02.06 р.; актом приймання-передачі матеріальних цінностей № 5 від 17.02.06 р. Таким чином у судовому засіданні було доведене, що вчинений між сторонами правочин відповідає справжній волі сторін, та за цим договорам було передано у власність позивача нерухоме майно, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежить від волі покупця, - позивача по справі. Сторони за договором виконали всі його умови - відповідач передав у власність позивача належне йому майно, а позивач сплатив суму його вартості. Враховуючи викладене, відповідно до ст. 202, ст. 220 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду в сумі 08,50 грн. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи, у сумі 07,50 грн., - підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання правочинів (договорів купівлі - продажу нерухомого майна), укладених між ним та відповідачем, 10 лютого 2006 року та 16 лютого 2006 року - дійсними, так-як відповідач ухиляється від нотаріальної реєстрації цих правочинів. Під час попереднього судового засідання було встановлено, що сторони по справі подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Відповідач позовні вимоги визнав, а позивач не заперечує проти ухвалення рішення у попередньому судовому засіданні, а тому суд, у відповідності до ч.4, ст. 130 ЦПК України розглядає справу у попередньому судовому засіданні. В судове засідання з невідомих суду причин не з'явився представник третьої особи, про місце день та час розгляду справи належним чином був повідомлений, про поважність причини неявки у судове засідання суд не повідомив. Як слідує із змісту позовної заяви та підтверджено належними доказами, в попередньому судовому засіданні було встановлено, що 10 лютого 2006 року сторони по справі уклали між собою договір купівлі - продажу нерухомого майна, яке складається з забудівлі корівника, що знаходиться за адресою: с. Микільське, Світловодського району, Кіровоградської області, вартістю 2500,00 грн. Також 16 лютого 2006 року сторони по справі уклали між собою договір купівлі - продажу нерухомого майна, яке складається з невизначеної &frac12; частки будівлі контори, що знаходиться за адресою: с. Микільське, Світловодського району, Кіровоградської області, вул. Піонерська, 22, вартістю 2200,00 грн. За отримане у власність майно позивач провів з відповідачем повний розрахунок. Зазначене підтверджується копіями квитанцій до прибуткових касових ордерів №№ 25 та 28 від 10.02.06 р. та 16.02.06 р.; накладними №№ 20 та 23 від 10.02.06 р. та 16.02.06 р.; актами приймання-передачі матеріальних цінностей №№ 1, 4 від 10.02.06 р. та 16.02.06 р. Таким чином у судовому засіданні було доведене, що вчинені між сторонами правочини відповідають справжній волі сторін, та за цими договорами було передано у власність позивача нерухоме майно, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежить від волі покупця, - позивача по справі. Сторони за договором виконали всі його умови - відповідач передав у власність позивача належне йому майно, а позивач сплатив суму його вартості. Враховуючи викладене, відповідно до ст. 202, ст. 220 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду в сумі 08,50 грн. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи, у сумі 07,50 грн., - підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася із позовом до суду про розірвання шлюбу. В відкритому судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала та пояснила, що з відповідачем по справі [PERSON] уклали шлюб [INFO]який зареєстрований відділом РАЦС Шумського РУЮ Тернопільської області, а/з №23. Від спільного шлюбу народилась одна дитина - син [PERSON], [INFO] народження. Спочатку подружнє життя складалося добре, виховували дитину, вели спільне господарство. Однак з часом відносини почали погіршуватись, почали винникати скандали, які провокував відповідач. На неодноразові прохання позивачки змінити свою поведінку відповідач не реагує, а продовжує систематично вчиняти сварки, , пити, битися, якими принижує її гідність. Більше одного місяця подружжя разом не проживають, а проживають в різних господарствах. Просить позовні вимоги задоволити та розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений судом належним чином. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Судом встановлено: Сторони зареєстрували шлюб [INFO]що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER], зареєстрований відділом РАЦС Шумського районного управління юстиції, а/з №23. Від спільного шлюбу народилась одна дитина: син [PERSON], [INFO] народження, що підтверджується свідоцтвом про народження, серії[NUMBER], виданий відділом РАЦС Шумського райуправління юстиції Тернопільської області 27 червня 2006 року. Сторони проживають в різних господарствах. У відповідності до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони не бажають проживати разом, не хочуть підтримувати подружніх стосунків, проживають в різних господарствах, а тому суд вважає за необхідним розірвати шлюб між подружжям та стягнути із відповідача один неоподаткований мінімум доходів громадян державного мита при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС. Дитину залишити проживати із позивачкою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого Вінницьким міським відділом РАГС 23.11.1976 року (а/з №1762). Позовні вимоги позивачка мотивує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів та поглядів на життя, на ґрунті чого виникають сварки. Сім'ю відновити неможливо, тому звернулася з позовом до суду. Просила розірвати шлюб. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала за обставин викладених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час, день та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчать розписки. Відповідно до ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивачка не заперечує проти такого порядку вирішення справи. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 жовтня 1976 року (а/з №1762). Шлюб зареєстровано Вінницьким міським відділом РАГС. Сторони не підтримують шлюбних стосунків. Позивачка втратила почуття та повагу до відповідача. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливе, оскільки суперечило б інтересам позивачки. Позивачка не бажає продовжувати подружні стосунки з відповідачем. Встановленим фактам відповідають правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд прийшов до висновку, що шлюб подружжя сторін слід припинити його розірванням. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

Позивач заклала даний позов, мотивуючи це тим, що відповідач ухиляється від своїх обов`язків щодо виховання і утримання їх дітей. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, і пояснила, що останні декілька років повністю утримує дітей - їх потреби у одязі, продуктах харчування та інших вона забезпечує коштами з її заробітної плати. Чоловік платить за навчання сина, проте його харчування, поїздки у Луцьк, проживання там оплачує вона. В даний час вона з дітьми живе окремо у своєї матері, яка теж потребує догляду. Заперечує, що батьки чоловіка знаходяться на його утриманні, вони є пенсіонери і отримують немалі пенсії. Свою заробітну плату відповідач витрачав на автомобіль і свої потреби. Просить визначити розмір аліментів - 1/3 від його заробітку. Відповідач позову не визнав і пояснив, що постійно надавав кошти на утримання дітей, лікування, одяг. Платить за навчання сина, дитсадок дочки. Дає їм гроші на їхні потреби, наприклад, на комп`ютер. Продукти він не купляє, бо в селі є усе своє. Останні 4 роки дійсно не давав дружині своєї заробітної плати, оскільки вона її витрачала не на дітей, а на себе. Вважає, що аліменти теж можуть піти не за їх призначенням. Заслухавши пояснення, суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.02.1990 року (а.с.3), мають двох неповнолітніх дітей (свідоцтва про народження, а.с.4,5) і вони як батьки брали участь у забезпеченні сім`ї та утриманні дітей, хоча вже тоді розділяли свої витрати (як вказав відповідач, він близько 4 років не давав дружині заробітної плати, крім плати за навчання сина), тому витрати на харчування, одяг проводила саме вона. Відповідач не вказав які саме речі з одягу чи які саме кошти надавав дружині на утримання дітей останні два місяці. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі викладеного, враховуючи, що в даний час позивач проживає з дітьми окремо, а відповідач є працездатною особою, яка має постійний заробіток і підсобне господарство, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнувши з нього аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку, оскільки він оплачує навчання сина. . Судові витрати згідно ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

Позивач звернулась 17 липня 2008 року до Добровеличківського районного суду з позовом до[PERSON]про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи позовні вимоги тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від сумісного проживання мають сина [PERSON] [INFO] народження. Сімейні стосунки в позивача з відповідачем не склалися на грунті взаємних непорозумінь. Син на даний час проживає з позивачем, знаходяться на повному її утриманні. Відповідач не будучи обтяженим іншими аліментними обов»язками в добровільному порядку будь-якої матеріальної допомоги неповнолітній дитині. В судовому засіданні позивач [PERSON]позовні вимоги підтримала повністю, надала суду пояснення, яке відповідає викладеним вище обставинам справи. Відповідач в судове засідання не з”явився будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи, не повідомив суд про причини не явки в судове засідання. За даних обставин суд вважає можливим розглянути справу по суті на підставі наявних в ній доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини сторін. Згідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.спр.5) відповідач, записаний батьком [PERSON] [INFO] народження. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не обтяжений іншими аліментними обов”язками, являється працездатною особою. Згідно довідки Пом ічнянської міської ради Добровеличківського району неповнолітній [PERSON] проживає разом з матір»ю - [PERSON] та перебуває на її повному матеріальному забезпеченні. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов”язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров”я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і у суду є всі законні підстави для стягнення відповідача аліментів на утримання його дитини. З огляду на викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

28.07.2008 року позивач [PERSON]звернувся до Добровеличківського районного суду з позовом до[PERSON]про розірвання шлюбу, мотивуючи позовні вимоги тим, що 16 серпня 1997 року в Новолутківській сільській раді Добровеличківського району Кіровоградської області він з відповідачем зареєстрували шлюб, актовий запис [NUMBER]. Подальше спільне проживання з відповідачем неможливо з причини сімейних сварок. Фактичні шлюбні відносини з відповідачем припинені, перспектив на поновлення шлюбних стосунків не має, шлюб носить формальний характер. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Позивач в попередньому судовому засіданні позов підтримав повністю та обгрунтув обставинами викладеними в позовній заяві, на примирення не погоджується, вважає, що формальний шлюб з відповідачем суперечить його інтересам. Строк для примирення просив не надавати. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнала. Строк для примирення просила не надавати, стверджувала, що не знаходиться в стані вагітності та не має дитини віком до одного року, просить позов задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини: Як встановлено судом 16 серпня 1997 року в Новолутківській сільській раді Добровеличківського району Кіровоградської області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис [NUMBER] (а.с.5). Сторони фактично припинили спільне проживання, шлюб носить формальний характер, на примирення сторони не погоджуються. Збереження шлюбу суперечить інтересам сторін у справі. Спору майнового характеру та подальшого проживання спільних неповнолітніх дітей у подружжя [PERSON]не існує. Відповідно до вимог ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Згідно до ч.4 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що формальний шлюб між сторонами у справі суперечить інтересам позивача, подальше спільне проживання подружжя [PERSON]і збереження їх шлюбу не можливо, тому позовні вимоги про розірвання шлюбу слід задовольнити в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніхї дітей. У попередньому судовому засіданні позивач свій позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/2 всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина [PERSON][INFO] народження і дочки [PERSON],[INFO]народження починаючи з дня подання до суду позовної заяви і до досягнення ними повноліття.. Відповідач у попередньому судовому засіданні позов визнав повністю. Згоден виплачувати позивачеві аліменти в розмірі &frac12; всіх видів його заробітку на утримання сина [PERSON] і дочки [PERSON] до досягнення ними повноліття. У відповідності до ст.130 ч.4 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу і ухвалити судове рішення у попередньому судовому засіданні, в чім не заперечують позивач і відповідач. Правовідносини , які виникли між позивачем і відповідачем врегульовані ст.ст. 180 -183 СК України. В судовому засіданні встановлено , що відповідач дійсно являється батьком неповнолітніх [PERSON][INFO] народження і дочки [PERSON],[INFO]народження,а тому зобов'язаний утримувати їх до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

[PERSON]. звернулася в серпні 2008 року до суду з позовом до відповідача [PERSON]. про розірвання шлюбу, у зв'язку з тим, що сумісне життя з відповідачем не склалося, подружні відносини не підтримуються, на примирення вона не згодна. Спору про розподіл подружнього майна не порушує. У судовому засіданні не були присутні, позивач надала заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, з позовом згоден. Суд вважає за можливе розглянути справу по суті та постановити рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 лютого 1987 року, проте подружні стосунки не підтримують, сумісне господарство не ведуть. Від сумісного життя неповнолітніх дітей не мають. Спору про розподіл подружнього майна не порушують. При таких обставинах суд вважає, що міцної і дружної сім'ї сторони не створили, примирення між ними неможливе, у зв'язку з чим збереження шлюбу недоцільно та суперечить інтересам кожної із сторін. Відповідно до ст.. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, а тому примушувати позивача до спільного проживання з відповідачем суд вважає не доцільним. На підставі викладеного,

Outcome: approved