Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості, у якій зазначив, що відповідач проживав у квартирі, де позивач раніше надавав комунальні послуги, і своєчасно не сплатив за надані послуги. Його борг складає 807 грн.11 коп. З відповідачем було укладено договір №11 про реструктуризацію заборгованості, але відповідач не виконує свої зобов'язання. Просить суд стягнути з відповідача вказану суму та розірвати договір реструктуризації боргу від 29.08.2007 року. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, суду пояснила, що з відповідачем було укладено договір про реструктуризацію боргу, але відповідач не виконує зобов'язання. Підтвердила, що рішенням суду від 24.07.2007 року в задоволенні позовних вимог ВАТ «КРВЗ» було відмовлено за пропуском строку позовної давності, але відповідач добровільно уклав договір реструктуризації боргу, у зв'язку з чим вважає, що він не виконує свої зобов'язання. Відповідач позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що рішенням Мар'їнського районного суду від 24.07.2007 року в задоволенні позову ВАТ «КРВЗ» про стягнення з нього та його дружини боргу в сумі 807 грн.11 коп. було відмовлено у зв'язку з пропуском строку позовної давності. Але, коли він прийшов на завод, йому було запропоновано укласти договір про реструктуризацію боргу, він на той час ще не знав про рішення суду і підписав договір. Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав: позивач надавав комунальні послуги відповідачу, відповідач своєчасно не сплатив за ці послуги і його борг складав 807 грн.11 коп. Рішенням Мар'їнського районного суду від 24.07.2007 року в задоволенні позовних вимог ВАТ «КРВЗ» про стягнення з відповідачів суми боргу 807 грн.11 коп. було відмовлено у зв'язку з пропуском позивачем позовної давності, рішення суду набуло чинності. Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення обов'язкові для виконання на всій території України. Суду наданий договір №11 від 29.08.2007 року про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги, згідно до якого відповідачу було надано розстрочку в погашенні заборгованості саме на суму 807 грн.11 коп., договір підписаний сторонами. Проте, суд вважає, що даний договір не мав предмету договору, оскільки за рішенням суду від 24.07.2007 року на час підписання договору відповідач вже не мав боргу перед позивачем. Як пояснив відповідач він на момент підписання договору не знав про рішення суду. Відповідно до ст.229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Таким чином, суд вважає за можливе позовні вимоги стосовно розірвання договору реструктуризації боргу від 29.08.2007 року, укладений між позивачем та відповідачем, задовольнити. Позовні вимоги про стягнення з відповідача боргу в сумі 807 грн.11 коп. задоволенню не підлягають, оскільки з даного приводу є рішення суду, яке набуло законної сили, і відповідно до якого в задоволенні позову було відмовлено. На підставі викладеного, згідно до ст.124 Конституції України, ст..229 ЦК України, відповідно до ст.ст.213-215 ЦПК України, суд

Outcome: partial