overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що сім”я їхня фактично розпалася, сімейне життя з самого початку спільного проживання не ладилось і з червня 2008 року не проживають разом як одна сім”я. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач [PERSON] в зал судового засідання не з”явилася. Від неї поступила письмова заява, в якій просить справу слухати у її відсутності та погоджується на розірвання шлюбу. В судовому засіданні досліджено такі докази. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER], повторно виданого 9 вересня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області, сторони уклали шлюб 18 жовтня 2003 року, актовий запис № 5. Від шлюбу мають одну дитину, дочку [PERSON], [INFO] року народження. Сім”я їхня фактично розпалася. За короткий час спільного подружнього життя сторони не змогли створити міцної сім”ї. З самого початку спільного проживання сімейне життя не ладилось і з червня 2008 року не проживають разом як одна сім”я. Сторони не підтримують сімейних відносин та не ведуть спільного господарства. На розірвання шлюбу настоюють. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, суперечить інтересам сторін та малолітньої дитини, а тому шлюб між ними слід розірвати. При реєстрації розірвання шлюбу держмито слід стягнути з позивача. На підставі ст.ст 105, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-02 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладеного 19 серпня 1998р. на Кримській біржі нерухомості в м. Севастополі між сторонами по справі. Вимоги мотивовані тим, що цей договір був оформлений на Кримської біржі нерухомості в м.Севастополі, без його нотаріального посвідчення, що перешкоджає позивачам розпоряджатися власним майном. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовільнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася відповідно до вимог діючого законодавства, шляхом надання телеграми. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся, відповідно до вимог діючого законодавства, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та третьої особи, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, в їх сукупності, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 серпня 1998р. на Кримській біржі нерухомості між [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] (арк.с.5). Відповідно до статті 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на Біржі не підлягають нотаріальному посвідченню. Дійсність цього договору ніким не оспорюється. Вимоги ст.655, 657, 662, 692 ЦК України учасниками договору виконані. Право власності зареєстровано за покупцем вказаної квартири, згідно реєстраційного напису ДКП БТІ і ДОНМ м.Севастополя під реєстровим № 2086 від 22.08.1998. (а.с. 5 зворот. стор.).Позивачі виконали угоду, тобто після оформлення договору купівлі-продажу вселилися в квартиру, проживають там до теперішнього часу. Право власності на квартиру [ADDRESS] ніким не оспорюється, позивачі належним чином виконують обов'язки власника вказаної квартири, проводять оплату комунальних і інших послуг, але через відсутність нотаріального оформлення угоди вони не можуть реалізувати своє право власності в повному обсязі. Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню, суд має достатньо підстав для визнання угоди купівлі-продажу [ADDRESS] дійсною. На підставі ст. 328 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернувся до суду з позовом до [PERSON]. про визнання за ним права власності в порядку спадкування після смерті батька - [PERSON], померлого[INFO], на житловий будинок з надвірними будівлями, розташовані по [ADDRESS]. Зазначив, що спадкоємцем першої черги окрім нього є його брат - [PERSON], оскільки їх мама - [PERSON]. померла [INFO]. Також вказав, що до теперішнього часу він користується спірним домоволодінням, проводить поточний ремонт, обробляє присадибну ділянку. Відповідач [PERSON]. в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON]. визнав, проти визнання за ним права власності в порядку спадкування після смерті батька на домоволодіння [ADDRESS] не заперечує. Пояснив, що він наміру про вступ у спадщину не мав, тому заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини не подавав. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Зі свідоцтва про смерть[NUMBER], виданого відділом РАЦС Золочівського РУЮ Харківської області 18.03.2008 року, видно, що [PERSON] помер[INFO] в смт.Золочів (а.с.13). З протоколу засідання виконкому Золочівської селищної ради від 19.09.1953 року №16 видно, що [PERSON] надано присадибну ділянку площею 1200 кв.м. для будівлі жилого будинку по [ADDRESS] (а.с.11). На даний час [ADDRESS] переіменовано на[ADDRESS]. Хоча на час виникнення спадкових відносин діяв Цивільний Кодекс УРСР 1963 року, але до 01.01.2004 року спадщина не була прийнята ніким із спадкоємців, правовідносини тривають до теперішнього часу, тому до правовідносин, що виникли, необхідно застосовувати правила книги шостої ЦК України. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив та батьки. Встановлено, що першочерговими спадкоємцями після смерті [PERSON] є його діти: [PERSON], [INFO], (свідоцтво про народження [NUMBER] від 04.02.1948 року, а.с.7) та [PERSON]. Дружина спадкодавця - [PERSON] померла [INFO], не встигнувши оформити спадщину (а.с.14). Згідно ст. 1268 ч.5 ЦК України незалежно від прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Встановлено, що [PERSON] заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не подавав, тому, згідно ст. 1272 ч.1 ЦК України, ввадається таким, що спадщину не прийняв. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов”язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На відшкодування судових витрат позивач не наполягає. Виходячи з вищевказаного, згідно ст.ст. 209, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 1218, 1261, 1268 ч.5, 1272 ч.1 ЦК України,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Вільшанської сільської ради про визнання за нею права власності на будинок [ADDRESS], який належав її матері [PERSON], яка померла [INFO] року і після смерті якої відкрилась спадщина, яку позивачка прийняла, але не може оформити спадщину щодо житла, так як відсутні документи первинної реєстрації будівлі, в зв»язку з чим вона змушена звернутись в суд із позовною заявою як єдина спадкоємниця покійної згідно заповіту. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Представник відповідача у судовому засіданні позов визнав. Суд, вислухавши позицію вказаних осіб,оглянувши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Визнання предстаником відповідача позовних вимог щодо визнання за позивачкою права власності на будинковолодіння по [ADDRESS], яке остання успадкувала, прийнявши спадщину згідно ст. ст. 1268, 1269 ЦК України , в т.ч. на будинок, який належав покійній відповідно до ст. 120 ЦК України 1963 року (як члену колгоспного двору згідно даних довідки Вільшанської сільської ради від 23.10.2008 року № 973), не суперечить чинному законодавству, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб, а тому приймається судом. Осіб, які оспорювали б право власності покійної, не має. Дані про зміну власника з 1991 року відсутні. Інші особи з дня смерті спадкоємиці на спадкове майно прав не заявляли. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Вільшанської сільської ради про визнання за нею права власності на будинок [ADDRESS], який належав її матері [PERSON], яка померла [INFO] року і після смерті якої відкрилась спадщина, яку позивачка прийняла, але не може оформити спадщину щодо житла, так як відсутні документи первинної реєстрації будівлі, в зв»язку з чим вона змушена звернутись в суд із позовною заявою як єдина спадкоємниця покійної згідно заповіту. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Представник відповідача у судовому засіданні позов визнав. Суд, вислухавши позицію вказаних осіб,оглянувши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Визнання предстаником відповідача позовних вимог щодо визнання за позивачкою права власності на будинковолодіння [ADDRESS], яке остання успадкувала, прийнявши спадщину згідно ст. ст. 1268, 1269 ЦК України , в т.ч. на будинок, який належав покійній відповідно до ст. 120 ЦК України 1963 року (як члену колгоспного двору згідно даних довідки Вільшанської сільської ради від 23.10.2008 року № 973), не суперечить чинному законодавству, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб, а тому приймається судом. Осіб, які оспорювали б право власності покійної, не має. Дані про зміну власника з 1991 року відсутні. Інші особи з дня смерті спадкоємиці на спадкове майно прав не заявляли. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-02 00:00:00

Позивач у шлюб з відповідачем вступив у 2005 році, від сумісного життя мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] народження, просить шлюб розірвати, оскільки в сім'ї відсутнє взаєморозуміння з питань сімейного життя, втрачено почуття кохання та поваги, примирення вважає неможливим. Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просить задовольнити позов. Відповідач у судовому засіданні пред'явлений позов визнала, не заперечуючи проти розірвання шлюбу. Суд, вислухав пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обгрунтованим та підлягаючим задоволенню. Судом встановлено, що шлюб сторін носить формальний характер, сторони тривалий час, з вересня 2007 року, не підтримують сімейних та подружніх відносин, сумісного господарства не ведуть, заходив до примирення не робили та не мають наміру робити. Неповнолітня дочка сторін по їх обопільній згоді проживаєть з позивачем, матеріальну допомогу на її утримання відповідач надає у добровільному порядку. Спору по поділу спільно нажитого майна не заявлено. На підставі ст.ст. 110,112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-02 00:00:00

Представник позивача, просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості по квартирній платні в сумі 1053грн.14коп. Вимоги мотивовані тим, що відповідач у добровільному порядку відмовляється погашати вказану заборгованість. Представник позивача у судове засідання не з'явився, сповіщень належним чином, надав на адресу суду заяву, у якої просить розглянути справу у його відсутність, наполягає на позовних вимогах. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи сповіщен належним чином, поважних причин нез'явлення суду не повідомил. Через вимоги ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у відсутність нез'явившегося відповідача, визнаючи достатніми для розгляду спору по суті наявні в матеріалах справи письмові докази. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обгрунтованим та підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Судом безперечно встановлено, що будинок [ADDRESS], в якому проживаєть відповідач знаходиться на обслуговуванні ДК РЕП № 16. З матеріалів справи вбачається, що заборгованість відповідача по квартирній платні, а саме, з 01 липня 2005 року по 30 червня 2008 року складає 1053грн.14коп. Згідно ст.64 ЖК України, «Правил користування приміщеннями житловими будинками і прибудинковими територіями», затвердженими Постановою Кабінета Міністрів України від 08.10.1992р. № 572, наймач та інші, що проживають з ним особи несуть солідарну відповідальність за зобов'язаннями, витікаючими з договору найму житлового приміщення, наймач зобов'язаний вносити на відповідний рахунок платню за обслуговування та ремонт будинка та прибудинкової території. Беручи до уваги, що відповідач у добровільному порядку відмовляється повністю погашати заборгованість по квартирній платні, вона підлягає стягненню у судовому порядку. На підставі ст.ст.61,64,68 ЖК України, «Правил користування приміщеннями житловими будинками і прибудинковими територіями», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992р. № 572,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-02 00:00:00

Закрите акціонерне товариство «Український мобільний зв'язок» звернулося до суду з позовом, просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по оплаті послуг мобільного зв'язку, з урахуванням відрахування у пенсійний фонд та штрафних санкцій за порушення умов договору у розмірі 2095,95 грн. та стягнути витрати по оплаті держмита у сумі 51 грн., та ІТО у сумі 30 грн. Вимоги мотивовані тим, що відповідач відповідно до умов договору зобов'язань своєчасно сплачувати гроші за надані послуги позивача. Проте він несвоєчасно та не в повному обсягу оплачував послуги мобільного зв'язку, у результаті чого за період з 01.09.2007 року по 30.12.2007 року заборгованість, з урахуванням відрахування у пенсійний фонд та штрафу складає 2095,95 грн., яку відповідач у добровільному порядку сплатити відмовляється. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву, у якої просить розглянути справу у його відсутність, наполягає задоволенні позовних вимогах. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщен належним чином, причину неявки суду не надав. Суд, через вимоги ст.224 ЦПК України, вважає можливим розглянути цивільну справу у відсутність нез'явившегося відповідача, визнаючи достатніми для розгляду спору по суті наявні в матеріалах справи письмові докази. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов обгрунтованим та підлягаючим задоволенню за наступними обставинами. Судом встановлено, що між сторонами 18.04.2007, та 21.04.2007 року були укладені договори про надання послуг мобільного зв'язку. Відповідно до п. 2.4.2. Договорів абонент зобов'язань своєчасно здійснювати розрахунок за надани послуги зв'язку. Відповідно п.1.3. Додаткової угоди у випадку відмови від послуг позивача за ініціативою Абонента, він сплачує УСМ штраф. З представленому суду розрахунку убачається, що основна сума заборгованості відповідача за надани послуги мобільного зв'язку складає 243 грн.53коп. Розрахунок штрафних санкції здійснено позивачем відповідно до умов Договору та додаткової угоди до нього. Враховуючи викладені обставини, вказана сума підлягає стягненню з відповідача у судовому порядку. Вимоги позивача про відшкодування судових витрат також підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про звязок», ст. 36 Закону України «Про телекомунікації» від 18.11. 2003 року, ст.526, 527, 546, 549 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-02 00:00:00

Закрите акціонерне товариство «Український мобільний зв'язок» звернулося до суду з позовом, просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по оплаті послуг мобільного зв'язку, з урахуванням відрахування у пенсійний фонд та штрафних санкцій за порушення умов договору у розмірі 784,51 грн. та стягнути витрати по оплаті держмита у сумі 51 грн., та ІТО у сумі 30 грн. Вимоги мотивовані тим, що відповідач відповідно до умов договору зобов'язань своєчасно сплачувати гроші за надані послуги позивача. Проте він несвоєчасно та не в повному обсягу оплачував послуги мобільного зв'язку, у результаті чого за період з 01.10.2007 року по 30.12.2007 року заборгованість, з урахуванням відрахування у пенсійний фонд та штрафу складає 784,51 грн., яку відповідач у добровільному порядку сплатити відмовляється. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву, у якої просить розглянути справу у його відсутність, наполягає задоволенні позовних вимогах. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщен належним чином, причину неявки суду не надав. Суд, через вимоги ст.224 ЦПК України, вважає можливим розглянути цивільну справу у відсутність нез'явившегося відповідача, визнаючи достатніми для розгляду спору по суті наявні в матеріалах справи письмові докази. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов обгрунтованим та підлягаючим задоволенню за наступними обставинами. Судом встановлено, що між сторонами 30.03.2007 року був укладений договір про надання послуг мобільного зв'язку. Відповідно до п. 2.4.2. Договору абонент зобов'язань своєчасно здійснювати розрахунок за надани послуги зв'язку. Відповідно п.1.3. Додаткової угоди у випадку відмови від послуг позивача за ініціативою Абонента, він сплачує УСМ штраф. З представленому суду розрахунку убачається, що основна сума заборгованості відповідача за надани послуги мобільного зв'язку складає 89 грн.95коп. Розрахунок штрафних санкції здійснено позивачем відповідно до умов Договору та додаткової угоди до нього. Враховуючи викладені обставини, вказана сума підлягає стягненню з відповідача у судовому порядку. Вимоги позивача про відшкодування судових витрат також підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про звязок», ст. 36 Закону України «Про телекомунікації» від 18.11. 2003 року, ст.526, 527, 546, 549 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-02 00:00:00

Закрите акціонерне товариство «Український мобільний зв'язок» звернулося до суду з позовом, просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по оплаті послуг мобільного зв'язку, з урахуванням відрахування у пенсійний фонд та штрафних санкцій за порушення умов договору у розмірі 796,50 грн. та стягнути витрати по оплаті держмита у сумі 51 грн., та ІТО у сумі 30 грн. Вимоги мотивовані тим, що відповідач відповідно до умов договору зобов'язань своєчасно сплачувати гроші за надані послуги позивача. Проте він несвоєчасно та не в повному обсягу оплачував послуги мобільного зв'язку, у результаті чого за період з 01.06.2007 року по 26.08.2007 року заборгованість, з урахуванням відрахування у пенсійний фонд та штрафу складає 796,50 грн., яку відповідач у добровільному порядку сплатити відмовляється. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву, у якої просить розглянути справу у його відсутність, наполягає задоволенні позовних вимогах. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщен належним чином, причину неявки суду не надав. Суд, через вимоги ст.224 ЦПК України, вважає можливим розглянути цивільну справу у відсутність нез'явившегося відповідача, визнаючи достатніми для розгляду спору по суті наявні в матеріалах справи письмові докази. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов обгрунтованим та підлягаючим задоволенню за наступними обставинами. Судом встановлено, що між сторонами 13.01.2007 року був укладений договір про надання послуг мобільного зв'язку. Відповідно до п. 2.4.2. Договору абонент зобов'язань своєчасно здійснювати розрахунок за надани послуги зв'язку. Відповідно п.1.3. Додаткової угоди у випадку відмови від послуг позивача за ініціативою Абонента, він сплачує УСМ штраф. З представленому суду розрахунку убачається, що основна сума заборгованості відповідача за надани послуги мобільного зв'язку складає 77 грн.28коп. Розрахунок штрафних санкції здійснено позивачем відповідно до умов Договору та додаткової угоди до нього. Враховуючи викладені обставини, вказана сума підлягає стягненню з відповідача у судовому порядку. Вимоги позивача про відшкодування судових витрат також підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про звязок», ст. 36 Закону України «Про телекомунікації» від 18.11. 2003 року, ст.526, 527, 546, 549 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-02 00:00:00

Представник позивача, уточнивши позовні вимоги, просить суд стягнути з відповідачів солідарно суму заборгованості по квартирній платні в сумі 726грн.47коп. Вимоги мотивовані тим, що відповідачі у добровільному порядку відмовляються погашати вказану заборгованість. Представник позивача у судове засідання не з'явився, сповіщень належним чином, надав на адресу суду заяву, у якої просить розглянути справу у його відсутність, наполягає на позовних вимогах. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про місце та час розгляду справи сповіщені належним чином, поважних причин нез'явлення суду не повідомили. Через вимоги ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у відсутність нез'явившихся відповідачів, визнаючи достатніми для розгляду спору по суті наявні в матеріалах справи письмові докази. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обгрунтованим та підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Судом безперечно встановлено, що будинок [ADDRESS], в якому проживають відповідачі знаходиться на обслуговуванні ДК РЕП № 16. З матеріалів справи вбачається, що заборгованість відповідачів по квартирній платні, а саме, з 01 липня 2005 року по 30 червня 2008 року, з урахуванням сплаченої частини заборгованості, складає 726грн.47коп. Згідно ст.64 ЖК України, «Правил користування приміщеннями житловими будинками і прибудинковими територіями», затвердженими Постановою Кабінета Міністрів України від 08.10.1992р. № 572, наймач та інші, що проживають з ним особи несуть солідарну відповідальність за зобов'язаннями, витікаючими з договору найму житлового приміщення, наймач зобов'язаний вносити на відповідний рахунок платню за обслуговування та ремонт будинка та прибудинкової території. Беручи до уваги, що відповідачі у добровільному порядку відмовляються повністю погашати заборгованість по квартирній платні, вона підлягає стягненню у судовому порядку. На підставі ст.ст.61,64,68 ЖК України, «Правил користування приміщеннями житловими будинками і прибудинковими територіями», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992р. № 572,

Outcome: approved