Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-15 00:00:00

[PERSON]. звернувся з позовом до [PERSON]. (в теперішній час [PERSON].) до Краматорського міського суду про визнання квартири [ADDRESS]спільною власністю подружжя та визнання за ним права власності на Ѕ частину даної квартири. Судовому засіданні позивач [PERSON]. позов підтримав та свої вимоги обґрунтував тим, що з 16.11.1987 року він перебував в шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], яка в теперішній час досягла повноліття. В 1994 році вони придбали квартиру [ADDRESS] й даний договір купівлі - продажу було зареєстровано з його колишньою дружиною. В 2006 році шлюб з [PERSON] було розірвано, а тому в теперішній час між ними виник спір щодо поділу даної квартири. Тому просить суд визнати придбану в шлюбі квартиру спільною власністю подружжя та його право власності на Ѕ частину квартири. В судовому засіданні відповідачка [PERSON]. позов не визнала та суду пояснила, що вона дійсно в 1987 році уклала шлюб з [PERSON] . Вони почали мешкати в квартирі [ADDRESS], дана квартира була видана їй для проживання згідно з рішенням виконкому Касаторської міської ради. В 1988 році у них народилася донька [PERSON]. В 1994 році зазначену квартиру вони приватизували на неї, її чоловіка та неповнолітню доньку, після чого 16.11.1994 року дану квартиру продали й цього дня придбали трьохкімнатну квартиру [ADDRESS]. Даний договір купівлі - продажу було укладено на її ім'я. Позов не визнає, оскільки вважає, що дана квартира не є спільною власністю, так як, на її погляд, частина квартири також належить їхній доньці, оскільки вона приймала участь в приватизації квартири, від продажу якої вони придбали спірну квартиру. 23.01.2008 року до Краматорського міського суду також надійшов позов [PERSON]до [PERSON]., [PERSON]. про поновлення строку звертання до суду, визнання частини договору купівлі - продажу квартири відносно покупця недійсним та визнання за нею право власності на частину квартири. В судовому засіданні [PERSON]. свій позов підтримала й свої вимоги обґрунтувала тим, що її сином є відповідач [PERSON]. Він та [PERSON]. дійсно після укладання шлюбу між ними мешкали в квартирі, яку було видано виконком Краматорської міської ради на ім'я відповідачки. Оскільки дана квартира була однокімнатною, згодом вони вирішили продати дану квартиру й придбати іншу квартиру, більшою по площі. Так як вилучених грошей від продажу квартири відповідачки [PERSON]. не вистачало на трьохкімнатну квартиру, вона дала в борг своєму сину гроші в розмірі 2500 доларів США для придбання квартири [ADDRESS], про що він написав їй розписку. При укладанні договору купівлі - продажу спірної квартири вона була присутньою. Просить суд поновити їй строк для звертання до суду з даними позовними вимогами, визнати частково недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] в частині покупця, оскільки відповідачка не є належним покупцем, та визнати за нею право власності на 2/3 частини квартири [ADDRESS], оскільки вона давала гроші на придбання квартири, а тому має право на її частину. Представник позивачки [PERSON]. - [PERSON]. її позовні вимоги та пояснення підтримав в повному обсязі. В судовому засіданні відповідачка [PERSON]. позов [PERSON]. не визнала, оскільки спірна квартира була придбана за гроші, вилучені від продажу квартири [ADDRESS], а також грошей, які дав їй її батько спеціально для придбання іншої квартири. Ніяких грошей від [PERSON]. для придбання житла вони не брали. В судовому засіданні відповідач [PERSON]. позов [PERSON]. визнав та не заперечував про те, що дійсно його мати давала грошві кошти в розмірі 2500 доларів США для придбання квартири [ADDRESS], про що він власноруч написав розписку, а тому вона також має право на частину спірної квартири, як така, що брала участь в її придбанні. Крім того, 25.02.2008 року до Краматорського міського суду звернулася [PERSON]. з позовом до [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]. про визнання за нею права власності на 1/3 частину спірної квартири. В судовому засіданні позивачка [PERSON]. позов підтримала та суду пояснила, що її батьком є [PERSON]., а матір'ю - [PERSON]., [PERSON]. являється її бабусю. Після одруження та до 1994 року, її батьки, разом з нею, мешкали в квартирі [ADDRESS], яка була виділена згідно з рішенням виконкому Краматорської міської ради в 1989 році її мамі. В подальшому дану квартиру вони втрьох приватизували й 16.11.1994 році продали, а на отримані гроші придбали квартиру [ADDRESS]. З даних підстав вона вважає, що вона також являється власником частини спірної квартири, а тому просить суд визнати спірну квартиру спільної власністю її та її батьків, а також визнати за кожним з них паво власності на 1\3 частину квартири. Представник позивачки [PERSON]. - [PERSON]. її позовні вимоги та пояснення підтримав в повному обсязі. В судовому засіданні відповідачка [PERSON]. позов [PERSON]. підтримала та не заперечувала проти його задоволення, оскільки донька мала у власності частину квартири, від продажу якої було придбано спірну квартиру, а отже й частина спірної квартири має перебувати в її власності. В судовому засіданні відповідачі [PERSON]. та [PERSON]. позов [PERSON]. не визнали та просили в його задоволенні відмовити, оскільки вважають, що [PERSON]. немає ніякого права на квартиру подружжя. В судовому засіданні представник третьої особи - Першої краматорської державної нотаріально контори - Уварова Г.І. суду пояснила, що дійсно 16.11.1994 року нею був посвідчений договір купівлі - продажу [PERSON]. квартири [ADDRESS]. Жодних питань при укладанні та посвідченні договору не виникало. На момент укладання договору дозвіл опікунської ради м. Краматорськ щодо розпорядження частини квартири, яка належить малолітній особі, не вимагалося. На той час вона засвідчила договір купівлі-продажу спірної квартири на підставі ст.22 КоБС України. При винесенні рішення по справі покладається на погляд суду. В судовому засіданні представник третьої особи - виконкому Краматорської міської ради - Киян М.В. суду пояснила, що дійсно станом на листопад 1994 року не був потрібен при оформленні договору купівлі - продажу майна, дозвіл органу опіки та піклування виконкому Краматорської міської ради щодо розпорядження майна, власником якого є малолітня особа, оскільки від імені особи при укладання договору діяли її представники - батьки, або один із батьків. При винесенні рішення по справі покладається на погляд суду. Вислухавши думку сторін, проаналізувавши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON]. підлягає задоволенню, а в задоволенні позову [PERSON]. та [PERSON]. варто відмовити, з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що 17.11.1987 року [PERSON]. та [PERSON]. (на той час [PERSON]) уклали шлюб. 18.08.1988 року від шлюбу у них народилася донька [PERSON] (а.с.22). В період шлюбу, а саме 16.11.1994 року між [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]. та [PERSON]. було укладено договір купівлі - продажу, згідно з яким [PERSON]. придбала у продавців трьохкімнатну квартиру [ADDRESS]. Даний договір був посвідчений завідуючою Першої краматорської державної нотаріальної контори й зареєстрований в реєстрі за № 15499 (а.с.10). Згідно з копією свідоцтва про розірвання шлюбу, 04.10.2006 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 11). Згідно ст. 1 Прикінцевих положень Сімейного кодексу України, цей кодекс набирає чинності одночасно з набранням чинності Цивільним кодексом України. Згідно ст. 1 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, цей кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року. Оскільки правовідносини між сторонами виникли до набрання чинності діючим кодексом України, суд вважає, що при розгляді даної справи варто керуватися Кодексом про шлюб та сім'ю, який діяв з 1 січня 1970 року та на момент виникнення правовідносин між сторонами. Згідно ч. 1 ст. 22 Кодексу законів про шлюб та сім'ю, майно, нажите подружжям під час шлюбу, являється їх спільною сумісною власністю. Кожен із подружжя має рівні права володіння, користування а розпорядження цим майном. Частина 1 ст. 28 Кодексу законів про шлюб та сім'ю передбачає, що у випадку розділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки признаються рівними. Таким чином, позовні вимоги [PERSON]. про визнання квартири [ADDRESS] спільною сумісню власністю подружжя є законними й немає перешкод для визнання за [PERSON]права власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS]. Крім того, згідно ч. 1 ст. 73 ЦПК України, суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разу його прощення з поважних причин. В судовому засіданні позивачка [PERSON] . не змогла надати до суду доказів, які б підтверджували про поважність пропуску нею строку для звертання до суду з даним позовом, тим більше, що про договір купівлі - продажу та його наслідки вона знала з моменту укладання договору, так як була присутня при його посвідченні. Про що не заперечує сама позивачка, а також відповідачі [PERSON]. та [PERSON]. В зв'язку із пропуском строку звертання до суду з даними позовними вимогами, суд вважає, що в задоволенні позову [PERSON] . варто відмовити. В задоволенні позову [PERSON]. також варто відмовити, оскільки спірна квартира [ADDRESS] була придбана лише [PERSON]. й оскільки майно придбалося в період шлюбу, дана квартира являється спільною власністю подружжя, при цьому неповнолітні діти ніякого відношення в даному випадку до квартири не мають, так як в самому договорі купівлі - продажу [PERSON]., як співвласник, вказана не була.

Outcome: approved