Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду 10 вересня 2008 року з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що вона перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають двох дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьком яких являється і зареєстрований відповідач по справі. Діти постійно мешкають з позивачкою. Угоду про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідач хронічними захворюваннями не страждає, працездатний, інших аліментних зобов'язань не має. В зв'язку з викладеним позивачка звернулась до суду і просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в обсязі, передбаченому законом, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. У судовому засіданні позивачка наполягала на задоволенні позовних вимог та просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, проти доводів позивачки не заперечував і пояснив, що згоден сплачувати аліменти згідно вимог діючого законодавства. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20 лютого 1999 року, від якого мають двох дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьком яких являється і зареєстрований відповідач по справі, що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей. Діти постійно мешкають з позивачкою та знаходяться на її повному утриманні. Угоду про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, що суперечить вимогам ст. 180 СК України. Факт не надання матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач визнав в судовому засіданні, побажав надавати матеріальну допомогу згідно виконавчого листа на підставі рішення суду. Вище викладені обставини підтверджуються також матеріалами справи. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. На підставі ст. ст. 182-183 Сімейного кодексу України розмір аліментів, які стягуються на утримання дитини, встановлюються судом з урахуванням: стану здоров'я та матеріального становища дитини; стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів; наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення, як частина заробітку чи доходу відповідача по справі при умові, що розмір аліментів на одну дитину не може бути менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. ст. 81, 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 51 гривні та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 7 грн. 50 коп. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved