Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-06 00:00:00

07.08.2008 р. відкрите акціонерне товариство „Банк „Фінанси та Кредит” в особі Чернігівської обласної дирекції філії „Центральне РУ” ВАТ „Банк ”Фінанси та Кредит” звернулось до суду з позовом до [PERSON] про дострокове розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 16 жовтня 2007 р. між ВАТ „Банк „Фінанси та Кредит” та [PERSON] було укладено кредитний договір [NUMBER],згідно якого позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості та платності банк повинен надати кредитні ресурси в сумі 4200,00 грн., із сплатою 0,0001% річних, із строком повернення до 15 жовтня 2010 р. Банк виконав свої зобов”язання за вищевказаним договором. Відповідно до умов договору позичальник зобов”язувався щомісячно в термін з 1 по 10 число кожного місяця, здійснювати погашення заборгованості за кредитними ресурсами у розмірі 117 грн. 00 коп. і нарахованими процентами та сплачувати комісійну винагороду за надання кредитних ресурсів у розмірі 73 грн. 50 коп. У зазначений термін сплачується комісійна винагорода за попередній календарний місяць. В порушення п. 3.3. та п. 4.7 кредитного договору позичальник систематично порушував графік повернення кредитних ресурсів, несвоєчасно сплачував нараховані проценти та комісійну винагороду за користування кредитом, чим не виконав свої зобов”язання за вищевказаним кредитним договором. Відповідно до п. 6.1. кредитного договору за прострочення повернення кредитних ресурсів та\або сплати відсотків, позичальник повинен сплатити банку пеню із розрахунку 1% від простроченої суми за кожний день прострочення. Сплата пені не звільняє позичальника від зобов”язання сплати процентів за весь час фактичного користування кредитними ресурсами. Згідно п.3.5 кредитного договору банк має право зупинити видачу кредитних ресурсів, відмовити позичальнику в продовжені строку дії кредитного договору, а також вимагати дострокового повернення кредитних ресурсів, сплати нарахованих процентів по них, неустойки відповідно до умов кредитного договору у випадках коли позичальник не своєчасно або не в повному обсязі здійснював зарахування грошових коштів на погашення заборгованості за кредитом та\або процентами і комісійною винагородою, відповідно до умов договору. Станом на 01 серпня 2008 р. за позичальником існує заборгованість по отриманому кредиту, несплаченій щомісячній комісії та пені складає: 9721, 82 грн. з них: заборгованість по кредиту - 4200,00 грн., заборгованість по процентам - 838,39 грн., заборгованість по комісії - 661,50 грн., заборгованість по пені 4021,93 грн. 13 червня 2008 р. позичальнику особисто була вручена претензія на суму 7157,91 грн., з проханням погасити заборгованість. Але позичальник ніяким чином на претензію не відреагував. Просили достроково розірвати кредитний договір [NUMBER] від 16 жовтня 2007 року, стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача 9721,82 грн. та судові витрати. 25.09.2008 р. до суду була подана уточнена позовна заява, згідно якої просили достроково розірвати кредитний договір [NUMBER] від 16 жовтня 2007 року, стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача 9721,82 грн. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та пояснив, що на даний час борг за договором не сплачений. Просить достроково розірвати кредитний договір [NUMBER] від 16 жовтня 2007 року, стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 9721,82 грн. та судові витрати в сумі 127 грн. 22 коп. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи міститься розписка з підписом відповідача. Про причини неявки не повідомлено, клопотання про відкладення слухання справи до суду не надходило. У відповідності до ст. 169 ЦПК України суд визнав можливим справу розглянути у відсутності відповідача за наявними доказами в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін та на підставі ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки про наявність угоди свідчить поведінка сторін, а отже між сторонами виникли правовідносини у вигляді певних прав та зобов'язань. Проте [PERSON], уклавши кредитний договір з ВАТ „ Банк „Фінанси та Кредит” [NUMBER] від 16.10.2007 р. та отримав кредит у розмірі 4200,00 грн. зі сплатою із сплатою 0,0001% річних, із строком повернення до 15 жовтня 2010 р.(а.с.5-7), але зобов'язання згідно даного договору не виконує, тому станом на 01 серпня 2008 р. за позичальником існує заборгованість по отриманому кредиту, несплаченій щомісячній комісії та пені складає: 9721, 82 грн. з них: заборгованість по кредиту - 4200,00 грн., заборгованість по процентам - 838,39 грн., заборгованість по комісії - 661,50 грн., заборгованість по пені 4021,93 грн.(а.с.4), тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача дана сума. Позивачем понесені і документально підтверджені судові витрати: 97,22 грн. судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, які згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved