Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-09 00:00:00

У лютому 2008 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла його тітка [PERSON] і після її смерті на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 25 грудня 2007 року він отримав у власність житловий будинок [ADDRESS], розташований на земельній ділянці площею 0,43 га, яка перейшла в його користування. В січні 2008 року він вирішив приватизувати вказану земельну ділянку, для чого неодноразово звертався до Луб»янської сільської ради, але виявилось, що 18 січня 2008 року сільська рада прийняла рішення про вилучення у нього 0,28 га землі і передачу її [PERSON], яка самовільно без його дозволу заселилась в належний йому будинок. Ввважав таке рішення сільської ради незаконним, оскільки своєї згоди на вилучення у нього земельної ділянки він не давав. Тому просив визнати вказане рішення Луб»янської сільської ради недійсним та стягнути з неї на свою користь на відшкодування завданої моральної шкоди 5000 грн. В судовому засіданні позивач свій позов підтримав і викладене підтвердив. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] позов не визнали, вважали оспорюване рішення винесеним сільською радою правомірно. Луб»янська сільська рада свого представника в судове засідання не направила, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, в своїх письмових запереченнях позов не визнала, посилаючись на правомірність прийнятого радою рішення. Вислухавши пояснення позивача, відповідачки [PERSON] та її представника [PERSON], оглянувши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 25 грудня 2007 року позивач [PERSON] отримав у спадщину після смерті тітки [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] та належав померлому [INFO] [PERSON], спадкоємцем якого була його дружина [PERSON], яка спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав і померла [INFO] \а.с.5\. На підставі вказаного свідоцтва 26 грудня 2007 року за позивачем було зареєстроване право власності на зазначений будинок \а.с.6\. Відповідно до довідки Луб»янської сільської ради від 7 липня 2008 року, оглянутої в судовому засіданні земельно-шнурової книги, за [PERSON] по [ADDRESS] була закріплена і перебувала в користуванні земельна ділянка розміром 0,43 га \а.с.49\. Відповідно до ст.30 ЗК України 1990 року, який діяв на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] [INFO], при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об»єктами переходило у розмірах, передбачених ст.67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення. Таким чином, оскільки [PERSON] прийняла спадщину після свого чоловіка [PERSON] у вигляді належного йому будинку, то до неї перейшло і право користування земельною ділянкою біля цього будинку, але в розмірі відповідно до положень ст.67 ЗК України 1990 року - 0,25 га. Земельна ділянка такого ж розміру мала перейти і до її спадкоємців. Відповідно до ч.2,3 ст.1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені та земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування. За таких обставин суд вважає, що при отриманні у власність позивачем спадкового будинку, до нього в користування перейшла і земельна ділянка, на якій розташований цей будинок, та ділянка, необхідна для його обслуговування, розмір якої також обмежений ст.121 ЗК України, тобто, 0,25 га. Рішенням дванадцятої сесії п»ятого скликання Луб»янської сільської ради від 18 січня 2008 року було вилучено земельну ділянку розміром 0,28 га по [ADDRESS] яка раніше належала покійному [PERSON] та переведена до земель запасу сільської ради, для обслуговування вказаного будинку було залишено земельну ділянку розміром 0,15 га. Вилучена земельна ділянка розміром 0,28 га рішенням цієї ж сесії ради була надана [PERSON] для ведення особистого селянського господарства \а.с.7-8\. Відповідно до ст.143 ЗК України примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється в судовому порядку. Враховуючи викладене, оскільки вказаним рішенням було вилучено частину земельної ділянки, яка перейшла в користування позивача, та всупереч вимогам діючого законодавства щодо судового порядку вилучення земельної ділянки в разі відсутності на це згоди земелекористувача, то суд вважає за необхідне, задовольняючи в цій частині позовні вимоги, визнати дане рішення недійсним. В частині вимог по відшкодуванню моральної шкоди суд вважає за необхідне в позові відмовити, так як суду не надано доказів нанесення позивачеві такої шкоди.

Outcome: partial