Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-10 00:00:00

Позивачка [PERSON]. звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на 1/17частину домоволодіння за адресою: м. Харків,[ADDRESS] після смерті батька, [PERSON], посилаючись на те, що [INFO] помер її батько [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді 1/17 частини домоволодіння з надвірними будівлями за адресою м.Харків,[ADDRESS]. За вказаною адресою позивачка проживає з моменту свого народження, фактично володіє та користується зазначеним домоволодінням. На момент відкриття спадщини, 14 березня 1966 року, і після смерті батька - [PERSON] позивачка проживала у зазначеному домоволодінні, фактично прийняла спадщину. На цій підставі 25 червня 1985 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом [NUMBER], згідно якого за нею було визнано право на 1/34частину зазначеного домоволодіння. 1/17 частину домоволодіння, яка належала батькові, було поділено між нею та її братом, [PERSON]). Останній спадщину після смерті батька не прийняв, оскільки, починаючи з 1970 року мав у власності жилий будинок за адресою: м. Харків, [ADDRESS]. Після смерті брата позивачки [INFO], його спадкоємці першої черги - дружина, [PERSON], сини - [PERSON] /у заяві помилково зазначено [INFO]/ та [PERSON]/у заяві помилково зазначено [INFO]/, претензій на 1/34 частку не заявляли і спадщну не прийняли. В судовому засіданні позивачка підтримала позов, підтвердила зазначені обставини справи, наполягає на вимогах. Представник відповідача у судове засідання не явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно під розписку. 3-я особа [PERSON]. визнала позов, підтвердила доводи позивачки. 3-і особи [PERSON] та [PERSON]. письмово визнали позов, просили розглянути справу у їх відсутності. Вислухавши доводи позивачки та її представника, 3-ї особи [PERSON], дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позов має бути задоволений з таких підстав: Згідно вимог ст.524 ч.1 ЦК України 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави. Згідно вимог ст.527 ч.1 ЦК України 1963 року спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно вимог ст.529 ч.1 ЦК України 1963 року при спадкуванні по закону спадкоємцями першої черги є в рівних долях діти померлого, а також подружжя і батьки померлого. Згідно вимог ст.548 ч.1 ЦК України 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно вимог ст.549 ЦК України 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Згідно вимог ст.554 ЦК України 1963 року в разі неприйняття спадщини спадкоємцем за законом або за заповітом або позбавлення спадкоємця права спадкування (статті 528 і 534 цього Кодексу) його частка переходить до спадкоємців за законом і розподіляється між ними в рівних частках. Якщо спадкодавець заповідав усе своє майно призначеним ним спадкоємцям, то частка спадщини, яка належала б спадкоємцеві, який відпав, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними в рівних частках. Судовим розглядом справи встановлено, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді 1/17 частини домоволодіння з надвірними будівлями за адресою м.Харків,[ADDRESS]. За вказаною адресою позивачка проживає з моменту свого народження, фактично володіє та користується зазначеним домоволодінням. На момент відкриття спадщини, 14 березня 1966 року, і після смерті батька - [PERSON] позивачка проживала у зазначеному домоволодінні, фактично прийняла спадщину. На цій підставі 25 червня 1985 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом [NUMBER], згідно якого за нею було визнано право на 1/34частину зазначеного домоволодіння. 1/17 частину домоволодіння, яка належала батькові, було поділено між нею та її братом, [PERSON]). Останній спадщину після смерті батька не прийняв, оскільки, починаючи з 1970 року мав у власності жилий будинок за адресою: м. Харків, [ADDRESS]. Після смерті брата позивачки [INFO], його спадкоємці першої черги - дружина, [PERSON], сини - [PERSON] та [PERSON], претензій на 1/34 частку не заявляли і спадщну не прийняли. Таким чином, є підстави для визнання за позивачкою права власності на 1/34 частину, внаслідок чого їй буде належати право власності на 1/17частину домоволодіння.

Outcome: approved