Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-11 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON]. Позов обгрунтовано тим, що відповідач являється батьком цієї дитини. Однак, протягом тривалого часу дитина проживає біля діда та баби, які займаються її утриманням та вихованням. Відповідач а також мати дитини проживають окремо від неї. Зокрема, відповідач проживає в с. Димине, працює, має іншу сім»ю, але ухиляється від виконання батьківських обов»язків щодо своєї старшої дочки [PERSON], не піклується про її здоров»я, фізичний та моральний розвиток, не цікавиться її життям та навчанням. Сплачує аліменти за рішенням суду у мінімальному розмірі. В судовому засіданні представник позивача підтримала позов повністю і надала додаткові пояснення про те, що з трирічного віку [PERSON]проживає біля діда з бабою. Батьки дитини розлучилися. Мати проживає в м. Кіровограді і ухиляється від виконання батьківських обов»язків по вихованню дочки. В теперішній час в одному з районних судів м. Кіровограда розглядається справа про позбавлення її батьківських прав відносно дочки [PERSON]. Відповідач проживає в с. Диміно Новоукраїнського району, створив нову сім»ю, має ще одну дитину, працює. Згідно рішення Новоукраїнського районного суду з нього стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON]. Однак, відповідач ухиляється від виконання батьківських обов»язків по вихованню старшої дочки так, як протягом більш ніж десяти років не спілкується з нею, не цікавиться її життям, навчанням, здоров»ям. У зв»язку з невиконанням батьками [PERSON] своїх батьківських обов»язків рішенням виконкому Новоукраїнської міської ради від 20 грудня 2001 року призначено її опікуном бабу [PERSON]. [PERSON]навчається у 9-му класі загальноосвітньої школи, успішність хороша, дід з бабою самостійно створили належні умови для виховання внучки. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю і надав пояснення про те, що в 1996 році він розлучився з дружиною [PERSON]. Після розлучення проживав окремо від колишньої дружини і їх дочки [PERSON]. Згодом, [PERSON]. лишила дитину під догляд діда і баби. Йому було відомо, що [PERSON]позбавлена можливості спілкування з батьками, проживає з дідом та бабою, але він з дочкою не спілкувався, не забрав її для спільного проживання хоч перешкод для цього не існувало. Так, як він не поділяв поглядів своєї колишньої тещі у якої жила [PERSON] то і не відвідував дочку. За остані 10 - 12 років він бачився з [PERSON] двічи: кілька років тому він сам відвідав її, а минулого року [PERSON]відвідала його в с. Диміно. Інших зустрічей у них не було, переписку вони не вели, за допомогою інших засобів зв»язку не спілкувалися. Аліменти на утримання дочки тривалий час не сплачував, бо по місцю роботи заробітну плату не виплачували. Про життя дитини йому мало що відомо. Питання можливості проживання та виховання [PERSON] в його новій сім»ї не обговорювалося. Представник служба у справах дітей Новоукраїнської районної державної адміністрації Кіровоградської області в судовому засіданні надав пояснення про те, що позов обгрунтований, факт ухилення відповідача від виконання батьківських обов»язків підтверджено, а тому він повинен бути позбавлений батьківських прав щодо дочки [PERSON]. Свідок [PERSON]. в судовому засіданні дала показання про те, що вона доводиться рідною бабою та піклувальником неповнолітньої [PERSON]. Після розірвання шлюбу її дочки [PERSON]. та відповідача їх малолітня дочка [PERSON]стала проживати з нею. І її дочка, мати дитини, і відповідач створили нові сім»ї, але Аліну на виховання не забрали. Про дитину весь час піклувалася вона і її чоловік [PERSON]. Тривалий час відповідач не надавав матеріальної допомоги на утримання дитини, аліменти за рішенням суду утримувалися, але не перераховувалися. Протягом останіх двох років відповідач сплачує аліменти у розмірі близько 120 грн. на місяць. Після розірвання шлюбу відповідач не спілкувався з дитиною і не займався її вихованням, ніколи не звертався до неї з питання побачення та спілкування з дочкою. За весь час окремого від дитини проживання відповідач лише один раз відвідав Аліну в школі, а минулого року [PERSON]сама виявила бажання зустрітися з батьком і відвідала його в с. Димине. Однак, після цього регулярне спілкування між батьком і дочкою не відновилося. Свідок [PERSON]. в судовому засіданні дав аналогічні показання. Неповнолітня [PERSON]. в судовому засіданні пояснила, що вона мало знає про своїх батьків, з ними спілкується вкрай рідко, зокрема з батьком вона зустрічалася лише двічи протягом останіх 10 років. Він не відвідував її, не телефонував. Весь час її вихованням займалися дід та баба. Вона не відчуває потреби у спілкуванні з батьком і вважає за доцільне позбавити його батьківських прав відносно неї. Заслухавши пояснення учасників процесу, показання свідків, думку неповнолітньої [PERSON]., дослідивши письмові докази по справі, суд встановив сілідуючі обставини справи і визначив відповідні до них правовідносини. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] (а.с. 6) [INFO]народилася [PERSON] , її матірю являється [PERSON], а батьком - [PERSON], відповідачі по справі. Після народження дитина проживала разом з батьками. Як вбачається з пояснення сторін, показань свідків та рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 15 лютого 1996 року (а.с. 32) по справі за позовом [PERSON]. до [PERSON] про стягнення аліментів з 1996 року сторони проживали окремо, їх малолітня дочка [PERSON]проживала з своєю матір»ю і знаходилася на її утриманні. З того часу і на час розгляду справи відповідач проживає окремо від дочки [PERSON] та не спілкувалася з нею, за виключенням двох коротких зустрічей, одна з яких відбулася восени 2007 року за ініціативою дочки, не виявляв цікавості щодо її здоров»я, розвику та виховання. Ці обставини визнані відповідачем в судовому засіданні і на підставі ст. 61 ч. 1 ЦПК України, не підлягають доказуванню. У зв»язку з тим, що малолітня [PERSON]позбавлена батьківського піклування рішенням виконавчого комітету Новоукраїнської міської ради від 20 грудня 2001 року № 360 (а.с. 10) її опікуном призначено бабу [PERSON]. в сім»ї якої проживає та виховується дитина до цього часу, що також підтверджується відомостями довідки виконкому Новоукраїнської міської ради від 25 вересня 2008 року № 4694 (а.с. 9). З акта обстеження матеріально - побутових умов проживання [PERSON] (а.с. 7) та ата обстеження житлово-побутових умов (а.с. 11) вбачається, що опікун самостійно створила належні умови для розвитку і виховання дитини, [PERSON] навчається в дев»ятому класі Новоукраїнської ЗШ І-ІІІ ступенів № 4 (а.с. 8). Ст. 150 СК України та ст. 12 Закону України “Про охорону дитинства” встановлено обов”язки батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров”я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст. 8 ч. 2 Закону України “Про охорону дитинства” батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитни, відповідно до законів України. Ст. 11 Закону встановлено право кожної дитини на проживання в сім»ї разом з батьками або в сім»ї одного з них та на піклування батьків. Мати і батько мають рівні права та обов”язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов»язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідач після розірвання шлюбу з [PERSON]. створив іншу сім»ю, має у другому шлюбі дочку Катерину, проживає у власному будинку в с. Димине Новоукраїнського району Кіровоградської області разом з своєю матір»ю, дружиною та молодшою дочкою, працює, що підтверджується даними довідки (а.с. 12) та характеристики (а.с. 14) виданих Диминською сільською радою а також актом обстеження житлово-побутових умов відповідача (а.с. 13). Таким чином, він мав можливість забезпечити проживання дочки в сім»ї батька, виховувати її, але не зробив цього. Відповідно до ст. 157 СК України та ст. 15 Закону України “Про охорону дитинства” той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов»язаний брати участь у її вихованні. Однак, відповідач не лише не забезпечів проживання дочки [PERSON] в сім»ї батька, але і не вживав заходів щодо систематичних або періодичних побачень з нею, проведення спільного відпочинку, відвідування нею місця його проживання, тощо. Передача дитини на виховання іншій особі не звільняє батьків від обов»язку батьківського піклування про неї. Посилання відповідача, який проживає в одному районі з дочкою, на одне побачення з нею протягом десяти років не свідчить про виконання ним своїх обов»язків по вихованню дитини. Крім того, твердження відповідача про те, що причиною відсутності його побачень і спілкування з дочкою стали розбіжності в поглядах на деякі речі з погядами колишньої тещі [PERSON]. суд відхиляє так, як в судовому засіданні відповідач пояснив, що [PERSON]. не чинила йому перешкод у спілкуванні з дитиною. Згідно ст. 155 ч. 4 та ст. 12 ч. 6 Закону України “Про охорону дитинства” батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини, невиконання та ухилення від виконання батьківськиї обов”яхків відповідно до закону. Ст. 164 ч. 1 п. 2 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов”язків по вихованню дитини. Ч. 3 вказано норми передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Згідно висновку органу опіки та піклування є доцільним позбавлення батьківських прав відповідача відносно його дочки [PERSON] (а.с. 33). Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач без будь-яких на те причин свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків по вихованню дочки [PERSON], від створення умов для її гармонійного і всебічного розвитку (фізичного і духовного, навчання), забезпечення її інтересів, а також порушує право дитини на виховання в сім”ї разом з батьками, або одним з них, а тому позов про позбавлення відповідача батьківських прав відносно дочки [PERSON] обгрунтований і підлягає задоволенню. Згідно ст. 166 ч. 2 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов”язку щодо утримання дитини. Відповідач зобов»язаний сплачувати аліменти на утримання дочки відповідно до рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 15 лютого 1996 року. Статтею 243 СК України передбачено встановлення опіки або піклування над дітьми, які залишилися без батьківського піклування. На підставі ст. 60 ч. 4 ЦК України суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки і піклування. Піклувальником неповнолітньої [PERSON] являється [PERSON]. Суд не вбачає підстав для звільнення цього піклувальнаки або призначення ще одного піклувальника. З відповідачів в дохід держави підлягає стягненню судовий збір, а також на користь позивача відшкодування 7 грн. 50 коп. сплачених при зверненні з позовом (а.с. ) витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved