overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-20 00:00:00

Позивач в особі ДО Комбінат «Салют» звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідачі проживаючи в квартирі [ADDRESS] в м. Дніпропетровську, з 30.06.2005 року по 30.04.2008 року включно оплату за користування теплопостачанням не здійснюють, у зв'язку з чим заборгованість становить 1503,32 грн., яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів у примусовому порядку. Також просить стягнути понесені витрати по оплаті судового збору в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн. Представник позивача у судовому засіданні уточнила позовні вимоги, та у зав'язку з перерахуванням заборгованості просила стягнути з відповідача заборгованість по оплаті за користування теплопостачанням у розмірі 1491,03 грн. та судові витрати у розмірі 81 грн. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про день та час слухання справи повідомлені належним чином, про причину неявки суду не повідомили. Суд ухвалив, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України та за згодою представника позивача, провести заочний розгляд справи по наявних матеріалах справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що відповідачі проживають в квартирі [ADDRESS] в м. Дніпропетровську. Будинок[ADDRESS] в м. Дніпропетровську знаходиться на балансі КВЖРЕП Індустріального району м. Дніпропетровська, але надання послуг по теплопостачанню залишено за ДО Комбінат «Салют». Відповідачі платежі за отриману теплову енергію не здійснюють з 30.06.2005 року по 31.08.2008 року включно, у результаті чого утворилася заборгованість у розмірі 1491,03 грн. Відповідно до «Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, власники квартир багатоквартирних будинків зобов'язані вносити на відповідний рахунок власника будинку оплату за обслуговування і ремонт будинку, наймачі квартир вносять плату за найм житла, ці платежі і платежі за комунальні послуги й інші послуги власниками квартир, наймачами вносяться щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного за розрахунковим місяця. У відповідності зі ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги /водопостачання, газ, електрична і теплова енергія й ін./ стягується крім квартирної плати по затверджених тарифах. У відповідності зі ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний вчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати по справі: судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 30 грн. На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-20 00:00:00

Позивач в особі ДО Комбінат «Салют» звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідач проживаючи в квартирі [ADDRESS] в м. Дніпропетровську, з 08.02.2007 року по 31.05.2008 року включно оплату за користування теплопостачанням не здійснює, у зв'язку з чим заборгованість становить 1208,87 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача у примусовому порядку. Також просить стягнути понесені витрати по оплаті судового збору в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн. Представник позивача у судовому засіданні уточнила позовні вимоги, та у зав'язку з перерахуванням заборгованості просила стягнути з відповідача заборгованість по оплаті за користування теплопостачанням у розмірі 1199,14 грн. та судові витрати у розмірі 81 грн. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалив, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України та за згодою представника позивача, провести заочний розгляд справи по наявних матеріалах справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що відповідач проживає в квартирі[ADDRESS] в м. Дніпропетровську. Будинок [ADDRESS] в м. Дніпропетровську знаходиться на балансі КВЖРЕП Індустріального району м. Дніпропетровська, але надання послуг по теплопостачанню залишено за ДО Комбінат «Салют». Відповідач платежі за отриману теплову енергію не здійснює з 08.02.2007 року по 31.08.2008 року включно, у результаті чого утворилася заборгованість у розмірі 1199,14 грн. Відповідно до «Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, власники квартир багатоквартирних будинків зобов'язані вносити на відповідний рахунок власника будинку оплату за обслуговування і ремонт будинку, наймачі квартир вносять плату за найм житла, ці платежі і платежі за комунальні послуги й інші послуги власниками квартир, наймачами вносяться щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного за розрахунковим місяця. У відповідності зі ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги /водопостачання, газ, електрична і теплова енергія й ін./ стягується крім квартирної плати по затверджених тарифах. У відповідності зі ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний вчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати по справі: судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 30 грн. На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-20 00:00:00

Позивачка 06.08.2008 року звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, де вказує, що з відповідачем по справі вона знаходилась у фактичних шлюбних відносинах. У період сумісного життя у них народився син - [PERSON], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Вона вказує, що відповідач матеріальну допомогу на дитину не надає тому, вона вимушена була звернутися до суду з позовом. Просила стягнути з відповідача 400 грн. у вигляді аліментів, оскільки дійсний заробіток відповідача їй не відомий. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що він працює, має постійний заробіток, однак сплачувати аліменти у розмірі 400 грн. він не має можливості. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухав пояснення сторін, вважає, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходились у фактичних шлюбних відносинах до 13. квітня 2008 року. Сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с 6). У відповідності зі ст. 184 СК України розмір аліментів за заявою платника або одержувача аліментів може бути визначений у твердій грошовій сумі, у випадку якщо платник аліментів має нерегулярний, непостійний доход, або частина доходу одержує в натурі. Згідно довідки від 01.08.2008 року та копії трудової книжки [PERSON] працює на посаді менеджера на ПП “Креатин-Електрик” з окладом 560 грн. (а.с 13, 14) Відповідач матеріальну допомогу на дитину не надає у розмірі, передбаченому Законом, що підтверджується поясненнями позивача та відсутніми письмовими запереченнями відповідача. У відповідності зі ст. ст. 180, 183 СК України батьки зобов'язані утримувати та надавати матеріальну допомогу дитині. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача аліментів на дитину у судовому порядку у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи стягнення з моменту звернення позивача до суду, та до повноліття дитини, оскільки відповідач є батьком дитини зобов'язаний її матеріально утримувати. Окрім цього, відповідач не надав суду доказів про надання такої матеріальної допомоги щомісячно та у розмірі встановленому Законом. Таку допомогу він має можливість надавати, оскільки є працездатним.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію, посилаючись на те, що в порушення ст. 66-68 ЖК України споживач не вносить сплату за спожиту електроенергію, внаслідок чого за ним в період часу з 01.10.2005 року по 01.08.2006 року склалася заборгованість в сумі 1063,11 грн. Просив суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати у справі. Представник позивача у судове засідання не з'явився, у письмовій заяві просив суд розглянути справу за його відсутності, позов підтримав, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань про розгляд справи за його відсутності не надав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені докази: особовий рахунок, довідка про реєстрацію відповідача, платіжні доручення на сплату судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню повністю. У судовому засіданні встановлено, що в порушення ст. 66-68 ЖК України споживач не вносить у повному обсязі плату за спожиту електроенергію, внаслідок чого за ним в період часу з 01.10.2005 року по 01.08.2006 року склалася заборгованість в сумі 1063,11 грн. Суд вважає, докази, надані позивачем, достатніми та переконливими, є передбачені ст. 66-68 ЖК України підстави для стягнення заборгованості, тому позов підлягає задоволенню. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду цивільних справ у розмірі 30 грн., на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію, посилаючись на те, що в порушення ст. 66-68 ЖК України споживач не вносить сплату за спожиту електроенергію, внаслідок чого за ним в період часу з 01.11.2005 року по 31.05.2006 року склалася заборгованість в сумі 994,30 грн. Просив суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати у справі. Представник позивача у судове засідання не з'явився, у письмовій заяві просив суд розглянути справу за його відсутності, позов підтримав, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань про розгляд справи за його відсутності не надав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені докази: особовий рахунок, довідка ЛКП „Паспортна служба про реєстрацію відповідача за вказаною у позові адресою, платіжні доручення а сплату судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню повністю. У судовому засіданні встановлено, що в порушення ст. 66-68 ЖК України споживач не вносить у повному обсязі плату за спожиту електроенергію, внаслідок чого за ним в період часу з 01.11.2005 року по 31.05.2006 року склалася заборгованість в сумі 994,30 грн. Суд вважає, докази, надані позивачем, достатніми та переконливими, є передбачені ст. 66-68 ЖК України підстави для стягнення заборгованості, тому позов підлягає задоволенню. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду цивільних справ у розмірі 30 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, заявив, що 30.01.2003р. згідно договору купівлі-продажу, ним буди куплені будівлі - столова «Л» пл.. 705,7 кв.м., виробничий цех - «Д», пл.. 434,7 кв.м., «Л-3» - незавершене будівництво-прибудова, пл.302,1 кв.м. зовнішніми розмірами, що знаходяться в [ADDRESS], що складає 17/50 частини будинковолодіння. 17 березня 2004 року, згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки, Літинська селищна рада на підставі рішення 10 сесії Літинської селищної ради 4 скликання від 20.02.2004 року, передала позивачу за плату земельну ділянку за адресою : [ADDRESS], загальною площею 4334 кв.м., згідно плану земельної ділянки. 01.06.2004 року я отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку. [PERSON] було придбано лише 17/50 частини будинковолодіння в [ADDRESS], іншу частину даного будинковолодіння викупили відповідачі. На даний час він має намір розпорядитись своєю власністю, але не може цього зробити, оскільки у даній спільній частковій власності даного будинку не виділена його частка із даного майна, тому змушений звернутись до суду. Позивач позов підтримав просив його задовільнити. Адвокат[PERSON] позов підтримав просив його задовільнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час та місце судового засідання повідомлені у встановленому законом порядку. Надали суду заяви, в яких позовні вимоги визнають і не заперечують проти їх задоволення. Просять суд розглядати справу у їх відсутності. Відповідно до ст.130 ч.4 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд має право ухвалити у попередньому судовому засіданні судове рішення. Судом встановлено, що дійсно згідно договору купівлі-продажу від 30.01.2002року [PERSON] дійсно придбав будівлі столової виробничий цех та недобудоване приміщення що складає 17/50 будинковолодіння. Також з договору купівлі-продажу земельної ділянки від 17.03.2004 року встановлено, що [PERSON] дійсно придбав у власність земельну ділянку в [ADDRESS] розміром 4334м2. Відповідно до ст.364 ч.1 ЦК України співвласник має право на виділ у натрі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Тому враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, заявила, що [INFO]р. померла її бабка [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку розміром 0,1242га, що розташована в [ADDRESS] і передана спадкодавцю в приватну власність, згідно Рішення 13 сесії 22 скликання Літинської сільської ради від [INFO]р.. Вона являється єдиною спадкоємицею, але може оформити право власності на спадкове майно, так як за життя бабка не встигла виготовити державний акт на земельну ділянку. Тому змушена звернутись до суду з вказаним позовом. Представник позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пояснив, що позивачка є єдиною спадкоємицею спадкового майна, яке залишилось після смерті її бабки [PERSON], однак не може її оформити, так як остання за життя не виготовила державний акт. Просить визнати за[PERSON] право власності на земельну ділянку . Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надали суду заяву, в якій позовні вимоги визнали та не заперечували проти їх задоволення. Відповідно до ст.130 ч.4 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд має право ухвалити у попередньому судовому засіданні судове рішення. Із копії запису акта про смерть (а.с.7) видно, що [PERSON] померла [INFO]р.. Копія акту та копія довідки (а.с.8-9) свідчать, що [PERSON] була передана у приватну власність земельна ділянка. Копія договору дарування (а.с.12) вказує, що спадкоємицею майна [PERSON] є [PERSON]. Із копії витягу із рішення 3 сесії 22 скликання від [INFO]р. Літинської с/р (а.с.13) судом встановлено, що [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку. Згідно ст.1222 ч.1 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини. Відповідно до ст.1225 ч.1 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Враховуючи наведене суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки [PERSON] фактично отримала право власності, але не може його оформити через відсутність державного акта. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-20 00:00:00

[PERSON]. 3 вересня 2008 року звернувся до суду з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу. В своїй заяві позивач вказав, що [INFO] року він вступив в зареєстрований шлюб з відповідачкою [PERSON]. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачкою не склалося через непорозуміння та різні погляди на життя. Разом вони не проживають з 1992 року. Так як збереження сім”ї та подальше спільне проживання неможливе, позивач просить суд розірвати шлюб. У відкритому судовому засіданні позивач позов підтримав повністю та просить суд задовольнити його вимоги. Відповідачка у судове засідання повторно не з"явилася, про причину неявки суду не повідомила, хоча про час і місце слухання справи була повідомлена належним чином та у встановлений законом порядок, про що свідчать розписки про одержання судових повісток. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів , що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню зі слідуючи підстав. Згідно зі ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу В силу ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що сторони проживають окремо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, так як це суперечить їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду 29 вересня 2008 року з заявою про визнання права власності на самочинно збудовані будівлі, що знаходяться в [ADDRESS]. В позовній заяві вона вказала, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом їй належить житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS]. Вона самовільно без відповідного дозволу та оформлення технічної документації виконала прибудову, позначену на ескізі - „а-1”, побудувала господарські приміщення: сараї, позначені на ескізі літерами Д, Е, Є, літній душ - З, убиральню - І. На даний час позивач не може визнати право власності на вищевказані споруди, в зв”язку з чим вона звернулася до суду. У попередньому судовому засіданні позивач підтвердила позовні вимоги і просить задовільнити їх в повному обсязі . Представник Костянтинівської селищної ради надала в судове засідання заяву, в якій проти задоволення позовних вимог позивача та визнання за ним права власності на самовільно збудовані будівлі не заперечує і просить розглядати справу в їх відсутність. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, вважає, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі зі слідуючих підстав: відповідно до ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. · відповідно до акту обстеження від 01.09.2008 року техніком архітектором КП “Архітектурне бюро Краснокутського району” було виконано обстеження домоволодіння [ADDRESS] та встановлено , що будівництво виконано без порушення норм (а.с.7). Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, суд вважає, що позивач являється власником самочинно збудованих будівель, будівельні роботи виконані без порушення архітектурно-будівельних норм.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду 01.10.2008 року з позовом до Колонтаївської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якій зазначила, що пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті своєї матері до нотаріальної контори, спадщину фактично прийняла. У попередньому судовому засіданні представник позивача за дорученням [PERSON]. пояснив, що [INFO] року померла мати позивача [PERSON], яка проживала в [ADDRESS]. Позивач являється спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї матері. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. Вона своєчасно не звернулась до Краснокутської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини, так як вважала, що потрібно було звернутись до нотаріальної контори за місцем смерті матері в м. Валки Харківської області. Просить продовжити строк позивачу для подання заяви про прийняття спадщини строком на 2 місяці. У попередньому судовому засіданні представник відповідача проти задоволення заявлених вимог не заперечував. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову відповідачем ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved