Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-18 00:00:00

13.05.2008 року позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, що спричинена дорожньо-транспортною пригодою (надалі - ДТП), в якій вказали наступне. 30.01.2008 року в 09-40 год. напроти буд. [ADDRESS] сталася ДТП за участю позивача [PERSON], який керував автомобілем ГАЗ-24, д\н [NUMBER], який належить на праві власності позивачу [PERSON], та відповідача [PERSON], який керував автомобілем ЗАЗ-110207, д/н [NUMBER], який належить на праві власності відповідачу [PERSON] Дана ДТП відбулась з вини відповідача [PERSON], що підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.02.2008 року про накладення на останнього адміністративного стягнення. Внаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль, власником якого є позивач [PERSON] Згідно проведеної експертизи розмір майнової шкоди склав 2133,95 грн., витрати на складання висновку експерта-товарознавця склали 300,0 грн., витрати на відправку телеграми на ім`я відповідача [PERSON] склали 7,79 грн., витрати на оголошення в газеті про виклик відповідачів в суд склали 85,0 грн. В зв'язку із чим, позивачі просили стягнути з відповідачів матеріальну шкоду у сумі 2133,956 грн., витрати на складання висновку експерта-товарознавця в розмірі 300,0 грн., витрати на відправку телеграми в розмірі 7,79 грн., а також понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору (держмита) у сумі 51,0 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 30 грн. У судовому засіданні позивач [PERSON], який діє від свого імені та від імені позивача [PERSON], згідно довіреності, підтримав викладене у позовній заяві, наполягав на позовних вимогах, просив їх задовольнити в повному обсязі. Додатково надав суду заяву про стягнення з відповідачів на їх користь судові витрати на оголошення в пресі про виклик відповідачів в суд, просив її задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені судом належним чином, про причини неявки суд не повідомили. За таких обставин суд визнає причину неявки відповідачів до суду неповажною і вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутності відповідачів по наявних матеріалах, про що постановив відповідну ухвалу. Позивач [PERSON] проти заочного розгляду не заперечував. Заслухавши осіб, які приймають участь у справі, дослідивши матеріали цієї справи та адміністративного матеріалу, суд вважає позов підлягаючим задоволенню у зв'язку з наступним. Судом встановлено, що 30.01.2008 року в 09-40 год. напроти буд. [ADDRESS] сталася ДТП за участю позивача [PERSON], який керував автомобілем ГАЗ-24, д\н [NUMBER], який належить на праві власності позивачу [PERSON], та відповідача [PERSON], який керував автомобілем ЗАЗ-110207, д/н [NUMBER], який належить на праві власності відповідачу [PERSON], з вини [PERSON], що підтверджується рішенням по адміністративній справі (постанова Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.02.2008 року про накладення на останнього адміністративного стягнення, яка набрала законної сили). Згідно із ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Власником автомобіля ЗАЗ-110207, д/н [NUMBER] на час ДТП був і є зараз відповідач [PERSON] (довідка ВРЕР-1 УДАІ УМВС України в Запорізькій області № 10/13-9856 від 03.09.2008 року. Відповідач [PERSON] керував зазначеним автомобілем на час ДТП, але суду не представляється можливим встановити, на яких правових підставах (довіреність, договір оренди, тощо), оскільки в довідці МРЕВ та в матеріалах адміністративної справи ці відомості відсутні, а відповідачі в суд не з'явились, будь-яких доказів суду не надали. Відповідно до ч. 3 ст. 1187 ЦК України, особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, та причинила шкоду діяльністю по його використанню, зберіганню, утриманню, повинна відшкодувати шкоду на загальних підставах. Відповідно до ч. 4 ст. 1187 ЦК України, якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом сприяла недбалість його власника, шкода, спричинена діяльністю по його використанню, охороні, отримуванню, відшкодовується ними спільно. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі пошкодженням речі, а також витрати, які особа мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (ч. 2 ст. 22 ЦК України). Згідно із ч. 3 ст. 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. В даному випадку порушено право власності [PERSON] на автомобіль ГАЗ-24, д\н [NUMBER], який належить їй на праві власності, саме цей автомобіль пошкоджено з вини відповідача [PERSON] в ДТП (довідка ДАІ). Згідно висновку спеціаліста № 57/04 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріальної шкоди пошкодженого транспортного засобу від 11.04.2008 року, розмір матеріальної шкоди (вартість відновлюваного ремонту) склав 2133,95 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Згідно із ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідачі [PERSON], [PERSON] не надали суду доказів і не довели, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Крім того, позивачем [PERSON] понесені судові витрати, пов'язані з опублікуванням виклику відповідачів у судове засідання через газету “Запорізька правда” на суму 85 грн. (фіскальний чек від 27.08.2008 року на суму 85 грн., а.с. 64), витрати на відправку телеграми відповідачу [PERSON] на суму 7,79 грн. (фіскальний чек від 03.04.2008 року на суму 7,79 грн., а.с. 26), на оплату послуг експерта в сумі 300 грн. (квитанція до прибуткового касового ордеру № 57/04-08 від 11.04.2008 року на суму 300 грн., а.с. 27). На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позивачем [PERSON] також понесені витрати на сплату судового збору (держмита) у сумі 51 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в суді у сумі 30 грн., які документально підтверджені, зазначена сума підлягає стягненню з відповідачів в повному обсязі.

Outcome: approved