overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-18 00:00:00

[PERSON]. звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин між ним та [PERSON], як сином та батьком. Також просить встановити факт належності його батьку певних документів, так як вони містять розбіжності в написанні їх прізвища. На підтвердження заявлених вимог посилається на наступне. В свідоцтві про народження заявника як батько вказаний «[PERSON]», аналогічно і в паспорті, картці про ідентифікаційний номер та свідоцтві про смерть останнього. Однак в паспорті заявника вказане прізвище «[PERSON]». Батько заявника свого часу приймав спадщину після смерті тітки і у свідоцтві про право власності на спадщину за законом прізвище батька заявника вказане як «[PERSON]». Такі розбіжності в написанні прізвища батька заявника містяться і в розпорядженні Первомайської районної державної адміністрації про передачу у власність земельної ділянки і виготовлення Державного акту про право на земельну ділянку. Факт встановлення родинності між заявником і [PERSON] та належності правовстановлюючих документів останньому необхідний заявнику для оформлення спадщини після смерті батька та для отримання свідоцтва про право на спадщину. У судовому засіданні заявник доводи своєї заяви підтримав, представник зацікавленої особи надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказуючи, що проти заявлених вимог не заперечує. Суд, заслухавши пояснення заявника, перевіривши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Свідоцтво про народження [PERSON]. містить відомості в графі «батько» - [PERSON], так же як і в паспорті, копії ідентифікаційного коду та свідоцтві про смерть останнього (а.с.6, 7, 8, 9). Однак паспорт заявника містить відомості про прізвище як «[PERSON]» (а.с.5). Крім того, [PERSON]. в порядку спадкування за законом після померлої тітки прийняв спадщину, внаслідок чого за сертифікатом, виданим на ім'я [PERSON]., право на земельну частку (пай) було передано батьку заявника - [PERSON] (а.с.11, 12, 14). Додаток до розпорядження голови Первомайської районної державної адміністрації Харківської області від 19.06.2006 р. №263 «Про передачу у власність земельної ділянки, розташованої в територіальних межах Верхньобишкинської сільської ради взамін сертифікату та виготовлення державного акту на право власності на землю» також свідчить про надання земельної ділянки саме [PERSON] (а.с.13). Факт встановлення родинності між заявником і [PERSON] та належності вказаних документів саме батьку заявника необхідний для оформлення спадщини після смерті останнього та для отримання свідоцтва про право на спадщину. У суду немає підстав ставити під сумнів показання заявника і таких доказів суду не надано. У зв'язку з наведеним суд вважає, що заявник є сином [PERSON]., а вищевказані документи належать останньому. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON]. про встановлення факту родинних відносин та належності правовстановлюючих документів його батьку [PERSON], що передбачено п.1 ст.256 ЦПК України та п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, відповідно. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-18 00:00:00

24.10.2008 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення коштів (аліментів) на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог, позивачка вказувала, що перебувала з відповідачем по справі в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] року народження, яка проживає разом з нею та знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на дитину не надає, тому, позивачка в судовому порядку просила стягнути з відповідача на її користь кошти (аліменти) на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу. В попередньому судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у попередньому судовому засіданні не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та на підставі доказів, відповідно до вимог, передбачених ст. 11 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, у попередньому судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] року народження, що підтверджується свідоцтвами про її народження, виданими відділом РАГС Вознесенського міськвиконкому Миколаївської області [INFO] року (копія свідоцтва долучена до матеріалів справи). Як вбачається з довідки голови вуличного комітету дитина проживає за адресою: [ADDRESS] разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. І цей обов'язок є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Виходячи з положень вказаної статті та ст. 181 СК України, у разі ухилення батьків від надання матеріальної допомоги на утримання дітей у добровільному порядку, стягнення зазначених коштів присуджується за рішенням суду в частці від доходу її матері (батька) і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом, що передбачено ч.1 ст. 183 СК України. При визначенні розміру аліментів, суд, враховує обставини даної справи та вимоги, викладені у ст. 182 СК України, відповідно до наданих доказів, тому, частка від доходу, яка підлягає стягненню з відповідача як аліменти, становить - 1/4 з дня подачі до суду позовної заяви, тобто, з 24.10.2008 року, що відповідає вимогам ч.1 ст. 191 СК України, згідно з якою аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 51 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно – технічне забезпечення розгляду справи в сумі 07 грн. 50 коп. Згідно ч.2 ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню в справах про стягнення аліментів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-18 00:00:00

21.10.2008 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом в якому просить стягнути з відповідача 1914,17 грн., із яких 156,02 грн. боргу за спожиту електроенергію, 1758,15 грн. завданих збитків, а також судові витрати в справі в розмірі 81 грн. Відповідач позов визнала повністю. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для такого законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, що не суперечить вимогам ч.4 ст. 130, ч.4 ст. 174 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що між позивачем та відповідачем склалися договірні відносини відповідно яких відповідач користується електроенергією для живлення побутових електричних приладів та освітлення, на її ім’я відкрито особовий рахунок [NUMBER] Відповідно до ст. 26 Закону України „Про електроенергетику та п. п. 19, 20, 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, споживач, якому електрична енергія постачається енергопостачальником, не повністю розрахувалась за спожиту електроенергію за діючими тарифами (цінами) для населення чим не виконує договірні зобов’язання, і відповідно до фактичних показників приладу її заборгованість станом на 01.09.2008 року, згідно наданих позивачем розрахунків, складає 156 грн. 02 коп. Крім того, 28.11.2007 року при перевірці стану приладу обліку та знятті показників приладу обліку, представником позивача було виявлено порушення, а саме накид кабеля на вводі, при ввімкненому навантаженні диск лічильника не обертається, про що складено акт [NUMBER] від 28.11.2007 року. Згідно до методики обчислення розміру відшкодування збитків, заподіяних енергопостачальнику внаслідок порушення Правил користування електричною енергією для населення, яка затверджена Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.06.2006 року № 562, позивачеві завдано збитків на суму1758 грн. 15 коп. Чинним законодавством передбачено право позивача на відшкодування заподіяних йому збитків відповідачем в разі невиконання ним умов договору та порушенням споживачем правил користування електричною енергією для населення. Суд вважає, що вина відповідача в порушенні правил користування електричною енергією і невиконання договірних зобов’язань, результатом чого було заподіяно збитки позивачеві, знайшла своє підтвердження і відповідач повинна повністю відшкодувати позивачеві заподіяні ним збитки. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються п. п. 19, 20, 42, 48, 53 Правил користування електричною енергією для населення, ст. ст. 26, 27 Закону України „Про електроенергетику, ст. ст. 525, 526, 611, 623 ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-18 00:00:00

01.10.2008 року [PERSON] звернулакся до суду з заявою в якій просить встановити факт належності їй трудової книжки колгоспниці за [NUMBER] заповненої 20.04.1976 року в колгоспі імені Чапаєва Кіровоградського району і області, виданої на прізвище [PERSON] замість правильного [PERSON] як зазначено в свідоцтвах про її народження та шлюб. Встановлення даного факту обумовлено необхідністю оформлення документів для отримання пенсії. В судовому засіданні заяву підтримала повністю, суду дала пояснення по обставинах справи. Зацікавлена особа просила справу розглянути без участі їх представника, про що надала суду письмову заяву. Свідок [PERSON] суду підтвердила факт належності заявниці трудової книжки в якій помилково зазначено прізвище [PERSON] замість правильного [PERSON] Заслухавши пояснення заявника, свідка, дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно свідоцтва про народження [NUMBER] свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] , прізвище заявниці вказано [PERSON] , в той час в трудовій книжці заведеної 20.04.1976 року в колгоспі імені Чапаєва, прізвище заявниці зазначено [PERSON] , тобто пропущена буква е. Оскільки виправити цю помилку в даний час не можливо і вона являється перепоною для оформлення відповідних документів для отримання пенсії заявнику, її вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-18 00:00:00

01.10.2008 року [PERSON] звернулакся до суду з заявою в якій просить встановити факт належності їй трудової книжки колгоспниці за [NUMBER] заповненої 20.04.1976 року в колгоспі імені Чапаєва Кіровоградського району і області, виданої на прізвище [PERSON] замість правильного [PERSON] як зазначено в свідоцтвах про її народження та шлюб. Встановлення даного факту обумовлено необхідністю оформлення документів для отримання пенсії. В судовому засіданні заяву підтримала повністю, суду дала пояснення по обставинах справи. Зацікавлена особа просила справу розглянути без участі їх представника, про що надала суду письмову заяву. Свідок [PERSON] суду підтвердила факт належності заявниці трудової книжки в якій помилково зазначено прізвище [PERSON] замість правильного [PERSON] Заслухавши пояснення заявника, свідка, дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно свідоцтва про народження [NUMBER] свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] , прізвище заявниці вказано [PERSON] , в той час в трудовій книжці заведеної 20.04.1976 року в колгоспі імені Чапаєва, прізвище заявниці зазначено [PERSON] , тобто пропущена буква “е”. Оскільки виправити цю помилку в даний час не можливо і вона являється перепоною для оформлення відповідних документів для отримання пенсії заявнику, її вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-18 00:00:00

Позивач звернулася в суд із зазначеним позовом, посилаючись на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 29.11.2001 року по 12.07.2007 ріку. У період спільного життя, ними, за загальні кошти в 2005 році була придбана квартира № 35 у будинку 43, по [ADDRESS] в м. Херсоні. Право власності на квартиру було оформлено на одного члена сім’ї, тобто на відповідача. Позивач, як колишня дружина відповідача має право на 1/2 частину квартири, оскільки квартира є спільним майном чоловіка й жінки. Просить ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири № 35 у будинку 43, по [ADDRESS] в м. Херсоні. У судовому засіданні позивач підтримала вимоги позову, на підставах у ньому викладених. Позов просила задовольнити. Відповідач в суд не з’явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову. Представник 3-ї особи в суд не з’явився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, судом встановлено, що сторони в період часу з 29.11.2001 року по 12.09.2007 року були одружені, що підтверджено копіями свідоцтв про реєстрацію й розірвання шлюбу. У період шлюбу відповідачем була придбана квартира № 35 у будинку 43, по [ADDRESS] в м. Херсоні, що підтверджено копією договору купівлі-продажу від 19.05.2005р. Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки спірну квартиру сторони придбали в період шлюбу, за спільні кошти, то вона є спільним майном чоловіка й жінки. Згідно, вимог ст. 60 СК України - майно, придбане чоловіками в період шлюбу, належить дружині й чоловіку на правах загальної спільної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Відповідно до ст. 63 СК України - дружина й чоловік мають рівні права на володіння, користування й розпорядження майном, що належить їм на праві загальної спільної власності. У відповідності зі ст. 69 СК України - дружина й чоловік мають право на розділ майна, що належить їм на праві загальної спільної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У випадку розподілу майна, що є об'єктом загальної спільної власності чоловіка й жінки, згідно ст. 70 СК України - частки майна дружини й чоловіка є рівними. Оскільки спірна квартира, яка придбана у період шлюбу, сторін, є спільним майном чоловіка й жінки, позивач Крюкова М.П. має право на визнання за собою права власності на 1/2 частину спірної квартири. На підставі викладеного, суд знаходить вимоги Крюкової М.П. обґрунтованими й підлягають задоволенню, на підставах, зазначених судом вище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29.01.2000 року Будинком одруження м. Сімферополя АР Крим (актовий запис № 49). Позовні вимоги мотивовані тим, що подальше спільне життя неможливе у зв'язку з різними поглядами на життя, зловживанням відповідачем алкоголю. У судовому засіданні позивачка підтримала позов у повному обсязі, надали суду пояснення, аналогічні викладеним у позові. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений з дотриманням вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України через оголошення у пресі, про що свідчать оголошення в офіційному друкованому засобі масової інформації, причини своєї неявки суду не повідомив. За згодою позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 224 ЦПК України. Заслухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що позивачка з відповідачем знаходяться у шлюбі з 29.01.2000 року, який було зареєстровано Будинком одруження м. Сімферополя АР Крим (актовий запис № 49). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами на цей час припинені, внаслідок того, що вони втратили відчуття любові та взаєморозуміння один до одного. Спорів про сумісне майно, на цей час, не має. З'ясувавши фактичні відносини подружжя, дійсні причини і мотиви позову про розірвання шлюбу, а саме: неможливість подальшого сумісного життя, відсутність відчуття любові і взаєморозуміння між сторонами, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить їхнім інтересам, які мають істотне значення. Підстав для вживання заходів для примирення подружжя не встановлено. З урахуванням думки позивачки, суд вважає за необхідне витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу, покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Оріхівської сільради Сакського р-ну АРК. про визначення додаткового строку до 2-х місяців для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Позов мотивований тим, що [INFO]р. померла її мати [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно, але з поважних причини вона не змогла своєчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, які просила задовольнити. Представник відповідача до суду не з'явився з поважних причин, надіславши до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності та задовольнити позов. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити позов з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України - за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [INFO]р. померла [PERSON], яка була матір'ю позивачки, а.с.4,7,8. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді домоволодіння [ADDRESS], яке належало їй на праві власності за договором купівлі-продажу, а.с.5,6. Позивачка є єдиним нащадком після смерті матері, а.с.7. Але позивачка не звернулася своєчасно до нотконтори з питання прийняття спадщини тому, що в період 2006р.-2008р. періодично проходила амбулаторні лікування через хворобу серця, а.с.10-11. На підставі зазначеного вище суд вважає за можливе визнати, що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини за законом з поважних причин, у зв'язку з чим, визначити їй додатковий строк для подання заяви до нотконтори про прийняття спадщини до 2-х місяців, якого, на думку суду, достатньо для виконання зазначених дій. * На підставі ст. 1272 ЦК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду , мотивуючи це тим , що відповідач не надає допомоги на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , і що подальше сумісне життя з відповідачем неможливе, а тому з нього слід стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі &frac14; частини всіх видів його заробітку (доходу) , але не менше встановленого законом мінімуму , щомісячно і до повноліття дитини та розірвати шлюб . Сторони звернулись до суду з заявами в яких відповідно : позивач - підтримала вимоги позову , посилаючись на обставини викладені в позовній заяві , відповідач позов визнає і просили справу слухати без їх участі . Суд , дослідивши документи справи , вважає , що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено , що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 18 березня 2000 року . Від сумісного життя мають неповнолітнього сина [PERSON] ,[INFO], який проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. Сумісне життя припинили в листопаді 2004 року в зв”язку з тим , що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, що й призвело до розпаду сім”ї . Позивачка заперечує проти примирення , так як вважає його неможливим , за таких обставин суд вважає , що дальше збереження сім”ї не можливе і шлюб необхідно розірвати, поклавши витрати , пов”язані з одержанням свідоцтва про розірвання шлюбу на відповідача , як винуватця в розпаді сім”ї. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов”язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В зв”язку з тим , що відповідач добровільно не надає допомоги на утримання неповнолітнього сина з нього слід стягнути аліменти на користь позивачки в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше встановленого законом мінімуму, і до повноліття сина , також стягнути судовий збір в розмірі 51 гривня. Вказані правовідносини регулюються ст. ст.104,105, 110,112,114,180,182,183 ,191 Сімейного кодексу України . На підставі ст. ст.104,105, 110,112,114,180,182,183 ,191 Сімейного кодексу України .та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-18 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого відділом РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 18.11.2006 року (а/з №3292). Під час проживання в шлюбі у них [INFO] народився син [PERSON]. Позовні вимоги позивачка мотивує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів та поглядів на життя, на ґрунті чого виникають сварки. Сім'ю відновити неможливо, тому звернулася з позовом до суду. Просить розірвати шлюб. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала за обставин викладених в позовній заяві. Відповідач позов визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.11.2006 року (а/з №3292). Шлюб зареєстровано відділом РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області. Сторони не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо більше трьох місяців. Позивачка втратила почуття та повагу до відповідача. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливе, оскільки суперечило б інтересам позивачки. Позивачка не бажає продовжувати подружні стосунки з відповідачем. Встановленим фактам відповідають правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд прийшов до висновку, що шлюб подружжя сторін слід припинити його розірванням. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати слід залишити за рахунок позивачки. Витрати по реєстрації розірвання шлюбу слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved