Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-18 00:00:00

21 липня 2008 року [PERSON]. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстрованого між сторонами 23 серпня 2003 року Смирновською сільською радою Куйбишевського району Запорізької області, актовий запис №8. Позивачка послалась на те, що їх сім'я фактично розпалася, так як відповідач не виявляє поваги, довіри, підтримки, не надає допомоги, образливо висловлюється на її адресу, застосовує по відношенню до неї грубу фізичну силу. У судовому засіданні позивачка [PERSON]. підтримала заявлені вимоги по тих підставах, які нею були зазначені у позовній заяві, надала відповідні пояснення. Додатково позивачка пояснила, що її сім'я з відповідачем фактично розпалася два роки тому, подружжя хоча й проживають в одному будинку, але займають у ньому окремі кімнати, спілкування фактично припинили один з одним. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина, який знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце його проведення повідомлявся належним чином (а.с.13), причини своєї неявки судові не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявив. Зі згоди позивачки [PERSON]. суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивачки [PERSON]., допитавши її в якості свідка, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Шлюб між сторонами укладено 23 серпня 2003 року, який зареєстровано у Смирновській сільській раді Куйбишевського району Запорізької області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблений актовий запис №8 (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина[PERSON], [INFO] (а.с.6). З пояснень позивачки, допиту її в якості свідка та за матеріалами справи встановлено, що шлюб між [PERSON]. та[PERSON]виявися невдалим, між подружжям зникло взаєморозуміння та повага один до одного, втрачено почуття любові, сім'я фактично розпалася два роки тому через те, що відповідач не виявляв поваги, довіри, підтримки, не надавав допомоги, образливо висловлювався на адресу позивачки, застосовував по відношенню до неї грубу фізичну силу. Подружжя хоча й проживають в одному будинку, проте кожен з них займає окремі кімнати, спілкування між ними фактично припинилося. Зазначені обставини у справі сторонами на оспорювались, від відповідача заперечень у будь-якій формі проти позову та вказаних у ньому обставин не надійшло. Оскільки у судовому засіданні вказані обставини не оспорювались сторонами, фактично ними були визнані, тому такі обставини у справі не підлягають доказуванню, що відповідає положенням ст.61 ЦПК України. З пояснень позивачки [PERSON]. встановлено, що сторони не вирішили питання з приводу того, з ким із них буде проживати дитина, яку участь у забезпеченні умов її життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дитини. У судовому засіданні сторони не виявили бажання зберегти подружні відносини, позивачка [PERSON]. заперечувала проти надання їй строку для примирення з відповідачем [PERSON].. За такої сукупності обставин у справі суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивачку [PERSON]. на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними є неможливим, воно суперечить інтересам кожного з подружжя. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Outcome: approved