Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, зазначивши, що від шлюбу з відповідачем мають повнолітню доньку - [PERSON], [INFO] народження, котра навчається у вищому професійному училищі побутового обслуговування м.Чернігова. Являючись інвалідом ІІІ групи [PERSON], крім витрат пов”язаних з навчанням, несе витрати на лікування і у зв”язку з цим потребує матеріальної допомоги. Оскільки матеріальний стан відповідача дозволяє надавати допомогу дитині, але він ухиляється від виконання свого обов”язку по утриманню доньки, позивач просить винести рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання доньки у розмірі &frac14; частини заробітку відповідача, допустити негайне виконання рішення суду в межах сум платежів за один місяць та стягнути понесені [PERSON] судові витрати по справі. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлені вимоги, обгрунтовуючи їх обставинами, викладеними в позовній заяві. Відповідач позовних вимог не визнав, вказавши що утримував дитину до досягнення нею повноліття і на даний час також періодично надає матеріальну допомогу доньці. Крім того [PERSON] зазначає, що внаслідок травми на виробництві він частково втратив працезданість, перебуває на обліку в центрі зайнятості населення, отримуючи незначну допомогу по безробіттю і його дохід, з урахуванням додаткових витрат на лікування, не дозволяє приймати участь в утриманні дитини. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що від шлюбу сторони мають повнолітню доньку - [PERSON], [INFO]народження, батьком якої у свідоцтві про народження зазначено відповідача. З довідки, виданої виконавчим комітетом Пушкарівської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області вбачається, що повнолітня [PERSON] входить до складу сім”ї позивачки. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] з 01.09.2008 року навчається у вищому професійному училищі побутового обслуговування м.Чернігова, а строк її навчання закінчується 30.06.2009 року. [PERSON] є інвалідом ІІІ групи з дитинства та, згідно оглянутих судом консультативних висновків, потребує особливого харчування і додаткових витрат на лікування. [PERSON] несе також додаткові витрати на проїзд до місця проживання та придбання матеріалів, необхідних для навчального процесу. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що повнолітня [PERSON] перебуває на утриманні позивачки, продовжує навчання і у зв”язку з цим потребує матеріальної допомоги. У відповідності до ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов»язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно довідки Ріпкинського районного центру зайнятості населення, відповідач [PERSON], за умови дотримання ним встановленого порядку відвідування центру, у період з жовтня 2008 року по липень 2009 року, має отримувати допомогу по безробіттю у розмірі від 816 грн. 12 коп. до 613 грн. 28 коп. Згідно повідомлення відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві, розмір отримуваної [PERSON] страхової виплати внаслідок трудового каліцтва, до 01.03.2009 року становитиме 179 грн. 49 коп., а вподальшому буде перерахований на коефіціент зростання середньої заробітної плати. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що сукупний дохід відповідача, на період навчання повнолітньої доньки, буде перевищувати прожитковий мінімум працездатних осіб, навіть при умові утримання з [PERSON] аліментів у розмірі 1/6 частини його доходу. Враховуючи викладене, суд приходитть до висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині, котра потребує такої допомоги. В той же час, суд вважає, що вимога про стягнення з [PERSON] аліментів в заявленому розмірі є надмірною, оскільки при стяненні &frac14; доходу відповідача, сума коштів, яка буде залишатися на забезпечення його особистих потреб, буде меншою ніж встановлений діючим законодавством прожитковий мінімум на одну особу відповідної категорії, що суттєво ускладнить майновий стан відповідача. Крім того, суд враховує, що [PERSON] внаслідок травми на виробництві втратив 15 % працездатності, йому згідно консультативних висновків протипоказана важка фізична робота, через що відповідач обмежений в можливості працевлаштування та здобуття засобів до існування. Пунктом 2 ч.1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров”я та матеріальне становище платника аліментів. Судом також враховується, що повнолітня особа, в інтересах якої заявлено позов, отримує державну соціальну допомогу як інвалід ІІІ групи з дитинства, у розмірі 544 грн., а також стипендію за місцем навчання у розмірі 200 грн. [PERSON] навчається за державний рахунок, не сплачує за проживання в гуртожитку, а санаторно-курортне лікування, рекомендоване їй за станом здоров”я, проходить безкоштовно. Таким чином, розмір аліментів, заявлених позивачкою до стягнення, підлягає зменшенню. У відповідності до ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Позивачка просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу. Згідно квитанції до прибуткового касового ордера [PERSON] сплатила адвокату за надання правової допомоги 200 грн. В даному випадку, розрахунки у відповідності до Постанови КМУ № 590 від 27.04.2006 року “Про граничні розміри компенсації витрат, пов”язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, порядок їх компенсації за рахунок держави”, проводити недоцільно, оскільки затрачений адвокатом час, адекватний вартості сплачених за послуги коштів, виходячи з 40% розміру мінімальної заробітної плати за годину роботи. Поряд з цим, згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, понесені [PERSON] витрати на правову допомогу підлягають частковому відшкодуванню, пропорційно до задоволених вимог, у розмірі 133 грн. 33 коп. У відповідності до ч.2 ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та судовий збір, пропорційно до задоволених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial