Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-02 00:00:00

У вересні 2008 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON]. про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, в якому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням розташованим за адресою: [ADDRESS]. Свій позов обґрунтував тим, що він [INFO] року придбав у [PERSON]., [PERSON]. по договору купівлі - продажу квартиру за адресою: [ADDRESS]. На момент укладання договору купівлі - продажу у вищевказаній квартирі була зареєстрована колишня співвласниця - [PERSON]., яка після укладання договору купівлі - продажу зобов'язалася знятися з реєстраційного обліку. Однак, на протязі шість місяців відповідачка не виконує свого зобов'язання і продовжує бути зареєстрованою у його квартирі. Після продажу квартирі відповідачка виїхала з неї та зібрала всі свої речі. Тому просить позов задовольнити. У судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги та просив визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням розташованим за адресою: [ADDRESS] та зняти з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд перевіривши матеріали справи, вислухавши позивача, вважає, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню по наступних підставах. Відповідно до ст.319 ч.1 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.317 ЦК України, власнику належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника і місце знаходження майна. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни що мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і мають право розпоряджатися цією власністю за своїм розсудом. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до договору купівлі - продажу квартири, посвідченим державним нотаріусом Ясинуватської державної нотаріальної контори [INFO] року та зареєстрованого у реєстрі № [NUMBER] [PERSON]. придбав у [PERSON]. та [PERSON]. квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. На момент продажу вищевказаної квартири, один із співвласників - [PERSON]. була зареєстрована в ній, яка зобов'язалась знятися з реєстраційного обліку. У відповідності до ст. 71, 72 ЖК України, суд має право визнати наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що він не користується цим приміщенням понад шість місяці без поважних причин. Також матеріалами справи встановлено, що [PERSON]. не проживає у спірній квартирі більш 6 місяців без поважних причин, оскільки вона за своїм власним розсудом продала спірну квартиру позивачу та виїхала з неї, тобто самостійно визначила своє місце проживання в іншому місці. Таким чином, виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що [PERSON] необхідно визнати такою, що втратила право користування жилім приміщенням, у зв'язку з відсутністю в ньому понад шість місяців без поважним причин

Outcome: approved