Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-12 00:00:00

Прокурор Деражнянського району звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі виконавчого комітету Вовковинецької селищної ради до [PERSON] про виселення його з квартири [ADDRESS], без надання іншого житла. В судовому засіданні представник позивача-відповідача - селищний голова смт. Вовковинці Деражнянського району [PERSON] стверджує, що у зв'язку з розформуванням військової частини А-1471 (перейменована з в/ч №73477) 22 травня 2007 року у власність територіальної громади Вовковинецької селищної ради було прийнято від квартирно-експлуатаційного відділу (КЕВ) Хмельницького гарнізону майновий комплекс військового містечка №3, до складу якого входить житловий будинок [ADDRESS]. Згідно з додатком до акту прийому-передачі вказаного майнового комплексу військового містечка №3 від 22 травня 2007 року та списком мешканців, які проживають у переданих житлових будинках, квартира [ADDRESS], передана як вільна. Під час проведення прийому-передачі [PERSON]., користуючись тим, що вищевказана квартира не зайнята, самоправно зайняв її без будь-яких правових підстав і відмовляється добровільно виселитись, в зв'язку з чим представник позивача-відповідача просить суд задовольнити позов прокурора і виселити [PERSON] з квартири [ADDRESS], без надання іншого житла. Прокурор в судовому засіданні підтримав заявлений позов в повному обсязі. Відповідач-позивач [PERSON]. позову прокурора не визнав і показав, що 17 жовтня 1986 року він був прийнятий на посаду водія у в/ч №73477. З березня 1994 року він перебував на військовій службі в Збройних Силах України. Рішенням житлової комісії в/ч №73477 від 14 грудня 1993 року йому була надана в користування квартира [ADDRESS]. Проте, у надану квартиру він не поселився, оскільки вона виявилася зайнятою іншим військовослужбовцем. В зв'язку з цим, йому була надана в користування квартира [ADDRESS]. В листопаді 1996 року він був звільнений з посади начальника транспортного відділу в запас і по проханню командування частини (яке прирівнюється до наказу) дав дозвіл на тимчасове проживання в своїй квартирі майору [PERSON], а сам тимчасово проживав у своїх батьків. Під час розформування в/ч А-1471 (перейменована з в/ч №73477) він звернувся до командування частини з проханням дати дозвіл на приватизацію квартири [ADDRESS], але йому було відмовлено з тих підстав, що вказана квартира є службовою і на той час вже приватизована і продана майором [PERSON] Вільною у вказаному будинку залишилась лише квартира [ADDRESS] і командир частини [PERSON] надав йому ключі від неї і дозволив вселитися. Тому він вважає, що проживає в квартирі [ADDRESS], на законних підставах. [PERSON]. звернувся до суду із зустрічною позовною заявою, в якій просить суд визнати його право на користування квартирою [ADDRESS] Деражнянського району і зобов'язати виконком Вовковинецької селищної ради укласти з ним договір найму на проживання у вищевказаній квартирі. В задоволенні первісного позову просить відмовити. В судовому засіданні відповідач-позивач та його представники підтримали зустрічний позов в повному обсязі. Вислухавши доводи сторін, пояснення свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісний позов підлягає задоволенню, а зустрічний позов - відхиленню. Судом встановлено, що 17 жовтня 1986 року [PERSON]. прийнятий на посаду водія у в/ч №73477, що підтверджується копією його трудової книжки. Згідно з протоколом №6 від 14 грудня 1993 року рішенням житлової комісії в/ч №73477 йому надана в користування квартира [ADDRESS]. Відповідно до довідки №1714 від 23 жовтня 2007 року, виданої квартирно-експлуатаційним відділом [ADDRESS], як службова. Наказом командуючого військами Прикарпатського військового округу №056-ПМ від 5 листопада 1996 року прапорщика [PERSON], начальника транспортного відділу 66 складу топографічних карт (І розряду) округу звільнено з військової служби у запас за пунктом 46, підпунктом „є” (за службовою невідповідністю). В цьому ж наказі зазначено, що [PERSON]. у Збройних Силах України з березня 1994 року. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 29 серпня 2002 року №1282 у зв'язку з розформуванням військової частини А-1471 (перейменована з в/ч №73477) військове містечко передається у комунальну власність територіальної громади [ADDRESS]. Згідно з актом прийому-передачі майнового комплексу військового містечка №3 Хмельницького гарнізону з додатками від 22 травня 2007 року у комунальну власність територіальної громади Вовковинецької селищної ради переданий житловий будинок [ADDRESS], в якому квартира [ADDRESS] значиться вільною. Відповідно до ст.ст. 121, 122 Житлового Кодексу України службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, правління колгоспу, органу управління іншої кооперативної та іншої громадської організації. На підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане жиле приміщення. Твердження відповідача-позивача про те, що він вселився в спірну квартиру з дозволу командира частини [PERSON], спростовуються показаннями самого свідка [PERSON] в судовому засіданні. Так, останній показав, що він з 1995 року працював заступником командира частини, а з 1998 року - командиром військової частини А-1471 (перейменована з в/ч №73477) до її розформування і проживав в квартирі [ADDRESS] до 2005 року. Прапорщик [PERSON] проживав в тому ж самому будинку в службовій квартирі [ADDRESS]. Після звільнення з військової служби за службовою невідповідністю в 1996 році [PERSON] добровільно звільнив службову квартиру [ADDRESS] після чого в неї вселився [PERSON] Дозвіл на проживання в квартирі [ADDRESS] він не давав і ключі від згаданої квартири йому не передавав. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що в 2004 році він прийшов в військову частину і бачив як командир частини [PERSON] в секретній кімнаті передавав [PERSON] документи на квартиру і сказав: „Це по нашій справі”. Також по селищу йшли чутки, що [PERSON] надали або мали надати квартиру, в якій жив [PERSON] Аналізуючи показання свідка [PERSON], суд відхиляє їх як доказ, оскільки свідку невідомо які саме документи передав [PERSON] [PERSON], він їх не оглядав і не читав, а тому не може стверджувати, що ці документи якимось чином пов'язані зі спірною квартирою. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що прапорщику [PERSON] надали для проживання службову квартиру [ADDRESS]. На прохання командування частини [PERSON] дозволив проживати в своїй службовій квартирі майору [PERSON], який в подальшому її приватизував і продав. Під час розформування військової частини в будинку [ADDRESS] залишалася вільною тільки квартира [ADDRESS]. Командир частини [PERSON] разом з [PERSON] їздили в с. Шпичинці Деражнянського району до командира військової частини щоб отримати дозвіл на проживання [PERSON] в спірній квартирі. Що стосується тверджень [PERSON] про те, що він після звільнення з військової служби у запас, тобто в 1996 році, виконуючи прохання командування частини (яке рівноцінне наказу командира частини), дозволив тимчасово проживати у квартирі [ADDRESS] майору [PERSON], суд не приймає їх до уваги, оскільки він після свого звільнення добровільно звільнив службову квартиру [ADDRESS] та перейшов проживати у будинок [ADDRESS]. Крім того, на той час [PERSON] вже не був військовослужбовцем і накази командира частини на нього не розповсюджувалися. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що він перебуває з [PERSON] в дружніх стосунках, часто буває у нього дома, допомагав йому перевозити речі в квартиру. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що [PERSON]. раніше проживав в квартирі [ADDRESS] в смт. Вовковинці. Після звільнення з військової служби він передав квартиру [PERSON] Після розформування військової частини [PERSON] проживає в квартирі [ADDRESS]. Разом з цим ніхто зі свідків ні [PERSON], ні [PERSON], ні [PERSON], ні [PERSON] не були присутні під час передачі ключів від спірної квартири [PERSON] [PERSON] Ніхто з них не чув коли саме командир частини [PERSON] дозволив проживати в спірній квартирі відповідачу-позивачу. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що [PERSON]. проживав в [ADDRESS]. Відповідач-позивач ніколи не проживав в спірній квартирі і вселився туди самовільно, без будь-яких документів під час передачі військового містечка у комунальну власність територіальної громади смт. Вовковинці. Сам [PERSON] на квартирному обліку для одержання житла у Вовковинецькій селищній раді не перебував і не перебуває. Ці обставини підтверджуються і довідкою, виданою виконкомом Вовковинецької селищної ради №1000 від 8 жовтня 2007 року. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що він працює на посаді начальника ВГІРФО Деражнянського РВ УМВС України в Хмельницькій області. Згідно з талоном реєстрації за місцем проживання від 29 вересня 2007 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Раніше реєстрація за місцем проживання і зняття з реєстраційного обліку за місцем проживання проводилися в селищній раді. Аналізуючи надані докази, суд приходить до висновку, що будь-які рішення командуванням військової частини №33477 (А-1471) про надання відповідачу-позивачу як службову квартиру [ADDRESS] не приймались і ордер на вселення у вказану квартиру [PERSON] не видавався. Будь-яких доказів про те, що [PERSON]. проживає в квартирі [ADDRESS] Деражнянського району на законних підставах, останній суду не надав, не здобуто таких доказів і судом. Вирішуючи спір, суд вважає, що [PERSON]. підлягає виселенню з квартири [ADDRESS], без надання іншого житла.

Outcome: approved