Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-26 00:00:00

24.07.2008р. до суду подано цю позовну заяву, відповідно до якої [PERSON] вимагала визнати батьком її дітей [PERSON]та [PERSON] які народились[INFO], [PERSON]., стягувати з нього аліменти на їх утримання в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) та аліменти на її утримання до досягнення синами трирічного віку в розмірі 1/24 частини заробітку відповідача. В попередньому судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала і пояснила, що з 2005р. проживала з відповідачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу,[INFO] у них народились сини [PERSON] та [PERSON] в свідоцтвах про народження яких, в графі «батько» за її заявою було записано [PERSON]. В лютому 2007р. вони припинили шлюбні відносини і з тих пір відповідач не виявляє турботи про дітей, не бере участі у їх вихованні, не надає матеріального утримання їм та позивачці, яка не може самостійно себе забезпечувати, тому що доглядає малолітніх синів. Відповідач позовні вимоги визнав повністю і не заперечував проти їх задоволення. З`ясувавши позицію учасників розгляду справи, дослідивши її матеріали, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Відповідно до ч.4 ст.130 та ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, може ухвалити рішення про задоволення позову в попередньому судовому засіданні. Згідно з ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беззаперечно встановлено, що з [PERSON]. є біологічним батьком малолітніх [PERSON] та [PERSON], які народились[INFO] у [PERSON]., але оскільки сторони на час їх народження не перебували в зареєстрованому шлюбі, у свідоцтвах про народження в графі «батько» за заявою матері було записано [PERSON]; відповідач проходить військову службу у військовій частині А 3824 м. Гайсин і його середньомісячний дохід становить 1276 грн. 88к., але він добровільно не виконує свого законного обов'язку по утриманню малолітніх дітей та їх матері (дружини). У відповідності до ч.1 ст.126 Сімейного кодексу України, за відсутності заяв чоловіка і жінки, які не перебувають у шлюбі між собою або заяви чоловіка, який вважає себе батьком дитини, батьківство може бути визначено за рішенням суду. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; у відповідності до ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; ч.2 ст.183 Сімейного кодексу України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки [PERSON]. є рідним (біологічним) батьком малолітніх [PERSON] та [PERSON], [INFO]народження, то з метою захисту особистих немайнових прав дітей, його необхідно визнати їх батьком, зобов`язавши відділ РАЦС Гайсинського районного управління юстиції внести відповідні зміни до актових записів про народження. Враховуючи те, що відповідач не виконує добровільно законного обов'язку по утриманню малолітніх дітей та їх матері до досягнення дітьми трирічного віку, задля захисту майнових прав позивачки та малолітніх з відповідача на користь позивачки необхідно стягувати аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дітей та 1/24 частини усіх видів його заробітку (доходу) на утримання самої [PERSON] до досягнення синами[PERSON] та [PERSON]трьох років.

Outcome: approved