Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-01 00:00:00

[PERSON]. 15 лютого 2008 року звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до [PERSON]., виконавчого комітету Київської районної в місті Полтаві ради, КП «Полтавське БТІ «Інвентаризатор» про визнання права власності на &frac12; частину квартири, узаконення перепланування, встановлення порядку користування квартирою. В поданій до суду позовній заяві посилався на те, що з відповідачем перебував в зареєстрованому шлюбі з 1986 року по 2005 рік. В період спільного проживання подружжям було придбано квартиру [ADDRESS], яка була зареєстрована за відповідачем [PERSON]. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який рішенням суду визнаний недієздатним. В квартирі [ADDRESS]було проведено перепланування, але відповідач [PERSON]. заходи на узаконення перепланувань не вживає, виникають спори щодо користування квартирою. В поданій до суду позовній заяві просив суд зобов'язати КП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» зареєструвати зміни, які відбулися в квартирі внаслідок перепланування. Просив суд визнати за ним право власності на &frac12; частину квартири та встановити порядок користування квартирою. [PERSON]. 08 травня 2008 року звернулася в суд з зустрічним позовом, який доповнила 23 липня 2008 року. В поданих до суду заявах посилалася на те, що є власником [ADDRESS], син [PERSON] зареєстрований в квартирі, але з лютого 2007 року мешкає разом з батьком [PERSON]. Посилаючись на ст. 71 ЖК України просила суд визнати [PERSON]. таким, що втратив право користування жилим приміщенням в [ADDRESS] у зв'язку з відсутністю в ньому понад шість місяців. Також вказувала, що відповідач [PERSON]. та син [PERSON]. зареєстровані в [ADDRESS], добровільно виписатися не бажають, тому вона як власник не може в повному обсязі користуватися своїми правами. Просила суд постановити рішення, яким усунути перешкоди у користуванні жилим приміщенням та зобов'язати відділення ГІРФО Київського РВ ПМУ ГУМВС України в Полтавській області зняти [PERSON]. та [PERSON]. з реєстрації в квартирі [ADDRESS] В судовому засіданні позивач [PERSON]. та його представник повністю підтримали свої позовні вимоги та просили їх задовольнити. Посилалися на викладені в заяві обставини. Просили суд відмовити в задоволенні зустрічних позовних вимог. [PERSON]. в судових засіданнях заперечувала стосовно задоволення вимог [PERSON]. Вважає, що [ADDRESS] є її особистою власністю, а [PERSON]. має на праві власності квартиру [ADDRESS]. Вважає, що перепланування спірної квартири проведено [PERSON]. без її згоди, а тому вона заперечує щодо їх реєстрації. Просила суд задовольнити її зустрічний позов та визнати [PERSON]. та [PERSON]. такими, що втратили право користування кв. [ADDRESS]та зобов'язати зняти їх з реєстрації. В судові засідання 19 вересня 2008 року та 02 жовтня 2008 року [PERSON] . та її представник адвокат [PERSON] . не з'явилися, будучи повідомлені судом про час та місце розгляду справи (а.с. 178, 179). Про причини своєї неявки 02 жовтня 2008 року суд не повідомили, клопотань до суду не подавали. Інші особи своїх представники для участі в справі не направили, подавали заяви з проханням розглядати справу без їх участі. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши докази по справі, матеріали справи № 2-о - 78/2007 та відмовний матеріал, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON]. та [PERSON]. з 12 липня 1986 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано в 2005 році. Відповідно до ст. 22 КпШС України 1969 року майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. В судовому засіданні встановлено, що 30 вересня 1994 року між [PERSON]., [PERSON] . та відповідачем по справі [PERSON] . було укладено договір купівлі-продажу спірної квартири. За умовами договору [PERSON]. та [PERSON] . продали [PERSON]., а [PERSON]. купила квартиру [ADDRESS]. Згідно реєстрового напису квартира зареєстрована за відповідачем [PERSON]. Оскільки спірна квартира придбана 30 вересня 1994 року, тобто за час перебування [PERSON]. та [PERSON]. в шлюбі, вона є спільною сумісною власністю подружжя. Посилання відповідача [PERSON]. на те, що квартира є її особистою власність, оскільки придбання за свої власні кошти є безпідставним, зазначена обставина не підтверджена жодними доказами по справі. Наявність зареєстрованої за [PERSON]. на праві власності &frac12; частини квартири [ADDRESS] не позбавляє останнього його права на спільну сумісну власність подружжя, тому посилання [PERSON]. на зазначену обставину як підтвердження того, що спірна квартира є її особистою власності є безпідставним. За таких обставин, враховуючи відсутність підстав для збільшення чи зменшення частки одного з подружжя, суд приходить до висновку, що частки співвласників є рівними, за позивачем [PERSON]. необхідно визнати право власності на &frac12; частину квартири [ADDRESS], а позовні вимоги його в цій частині підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою, співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Згідно зі ст. 155 ЖК України квартира, що є в приватній власності громадян, не може бути в них вилучена, власника не може бути позбавлено права користування квартирою. Встановивши дані обставини, враховуючи непорушність права власності, суд приходить до висновку, що [PERSON]., будучи співвласником спірної квартири, не може бути визнаний таким, що втратив право користування цим жилим приміщенням, а тому позовні вимоги [PERSON]. про визнання [PERSON]. таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартир [ADDRESS] є такими, що не ґрунтуються на нормах закону та не підлягають до задоволення. Також судом встановлено, що [PERSON]., [INFO] , є сином [PERSON]. та [PERSON]. Згідно з рішенням Київського районного суду м. Полтави від 29 жовтня 2007 року [PERSON] визнано недієздатним, встановлено над ним опіку, призначено йому опікуна - [PERSON]. Оскільки [PERSON]. є недієздатним, [PERSON]. є його опікуном, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог [PERSON]. про визнання [PERSON]. таким, що втратив право користування жилим приміщенням в [ADDRESS] та зняття його з реєстрації за даною адресою. При вирішенні даних позовних вимог судом не застосовуються норми ст. 71 ЖК України, на які посилається [PERSON]. в поданій до суду зустрічній позовній заяві, враховуючи, що спірне жиле приміщення належить до приватного житлового фонду. Відповідно до ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Як встановлено судом, квартира [ADDRESS] має перепланування приміщень та складається з кімнати 5 площею 16,8 кв.м., кімнати 7 площею 16,7 кв.м., кімнати 8 площею 11,0 кв.м., кухні 4 площею 6,7 кв.м., вбиральні сполученої 2 площею 2,4 кв.м., коридору 1 площею 7,2 кв.м., вбудованої шафи 6 площею 0,8 кв.м. Також квартира обладнана балконом площею 0,7 кв.м. Згідно висновку спеціаліста № 39 від 01 квітня 2008 року проведене перепланування приміщень в квартирі [ADDRESS] не здійснює руйнівного впливу на існуючі конструктивні елементи будинку, не послабили конструктивні елементи будинку цілому і не збільшили навантаження на них. Дефекти та пошкодження в конструкціях квартири та будинку не виявлені. Державний пожежний нагляд м. Полтави та обласна санітарно-епідеміологічна станція повідомляють, що приміщення[ADDRESS] відповідають діючим нормативним актам та можуть використовуватися за призначенням. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що [PERSON]., здійснюючи перешкоди в державній реєстрації проведених в спірній квартирі перепланувань, порушує права [PERSON]. як співвласника квартири, а тому порушене право підлягає захисту. Необхідно зобов'язати Колективне підприємство Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» зареєструвати зміни, що відбулися в кв. [ADDRESS] внаслідок її перепланування. Посилання [PERSON]. в судовому засіданні на те, що перепланування було здійснене без її згоди судом оцінюється критично. Як встановлено судом та не заперечувалися відповідачем [PERSON]. в судовому засіданні, перепланування було проведено в 1998 році, тобто, за час перебування сторін в зареєстрованому шлюбі, а отже, за погодженням обох з подружжя. При цьому судом враховується, що [PERSON]. протягом тривалого часу користувалася квартирою за наявності вказаних перепланувань. При вирішенні позовних вимог [PERSON]. про встановлення порядку користування квартирою суд виходить з наступного. Згідно п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 з наступними змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» передбачено, що квартира, яка є спільною сумісною власністю на вимогу учасника цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо сторонам виділити жилі та інші приміщення із самостійним виходами, які можуть використовуватись як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Сторонам неможливо виділити в спільній квартирі жилі та інші приміщення із самостійним виходами, які можуть використовуватись як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири, позивачем [PERSON]. заявлено вимоги про встановлення порядку користування квартирою, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. При встановленні порядку користування квартирою судом враховується, що в квартирі зареєстровані [PERSON]., [PERSON]. та [PERSON]. [PERSON]. є опікуном [PERSON]. Тому суд вважає за необхідне виділити [PERSON]. та [PERSON]. в користування жилу кімнату 7 пл. 16,7 кв.м. та кімнату 8 пл. 11,0 кв.м., а [PERSON]. - в користування жилу кімнату 5 пл. 16,8 кв.м. з балконом площею 0,7 кв.м.; а в загальному користуванні залишити кухню 4 пл. 6,7 кв.м., вбиральню сполучену 2 пл. 2,4 кв.м., коридор 1 пл. 7,2 кв.м., вбудовану шафу 6 пл. 0,8 кв.м. Вказаний варіант розподілу є найбільш простим, унеможливить суперечки сторін щодо користування приміщеннями. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем [PERSON]. під час розгляду справи в суді були понесені судові витрати в сумі 181 грн. (а.с. 1, 2, 70), а тому зазначені витрати підлягають стягненню з [PERSON]. Відповідно до висновку спеціаліста вартість спірної квартири складає 300460 грн. (а.с. 43), а тому вартість &frac12; квартири становить 150230 грн., що є ціною позову за позовними вимогами [PERSON]. Державне мито, яке підлягало оплаті [PERSON]. за розгляд справи в суді в частині вимог про визнання права власності на частину квартири повинно було складати 1502 грн. 30 коп. Загальна сума державного мита, яка підлягала до сплати [PERSON]. становить 1519 грн. 30 коп. (1502,30 грн. + 8,50 грн. + 8,50 грн.). [PERSON] . всього сплачено державне мито в розмірі 151 грн. Тому з відповідача [PERSON]. підлягає додатково стягненню на користь держави державне мито за розгляд справи в суді в розмірі 1368 грн. 30 коп. (1519,30 грн. - 151 грн.). Понесені [PERSON]. витрати не підлягають відшкодуванню.

Outcome: approved