Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом про стягнення шкоди. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 23 лютого 2008 року з вини водія [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобіль під його керування марки “Фольксваген - Гольф” державний номерний знак [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Вина відповідача стверджена постановою Камінь-Каширського районного суду від 25 лютого 2008 року, якою [PERSON] притягнено до відповідальності за ст.124 КпАП України. 08 січня 2008 року він уклав договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності із ЗАТ УСК “Княжа”, яка у зв'язку із вказаним страховим випадком нарахувала страхового відшкодування 3997,57 грн., хоча розмір матеріальних збитків згідно висновку експерта складає 16538,37 грн. Крім того вважає, що йому заподіяно моральної шкоди, розмір якої визнає в 5000 грн. Просить стягнути з ЗАТ УСК “Княжа” в його користь 16538 грн. матеріальних збитків, з [PERSON] - 510 грн. матеріальної шкоди, що складає суму франшизи за договором страхування та 500 грн. моральної шкоди. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю з підстав зазначеній в заяві. Представник страхової компанії позов визнав частково та суду пояснив, що розмір завданої шкоди внаслідок пошкодження автомобіля становить 16538,37 грн. Згідно висновку утилізаційна вартість пошкодженого транспортного засобу складає 8031,61. Оскільки ДТП сталася з вини обох водіїв розмір матеріальних збитків за винятком франшизи та утилізаційної вартості пошкодженого транспортного засобу становить 3998,58 грн. Дані кошти позивач отримати відмовився. Проти виплати страхового відшкодування в розмірі 3998,57 грн. не заперечує. В решті позовних вимогах просить відмовити. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, вважає, що в ДТП також винен позивач, оскільки транспортний засіб розміщений був на проїзній частині без ввімкненої аварійної сигналізації. Згідний відшкодувати позивачу 510 грн. франшизи за договором страхування та дві тисячі гривень моральної шкоди. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася хоча була у встановленому законом порядку повідомлена про час і місце судового розгляду. Позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 лютого 2008 року з вини відповідача [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода в результаті якої автомобіль марки “Фольксваген - Гольф” номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] отримав механічні пошкодження. Вина відповідача підтверджується постановою голови Камінь-Каширського районного суду від 25 лютого 2008 року якою [PERSON] за ст.124 КпКП України визнано винним та притягнено до адміністративної відповідальності у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на шість місяців. [PERSON] керував транспортним засобом на правовій основі на підставі довіреності [PERSON], яка є власником цього автомобіля. 02 лютого 2008 року між [PERSON] та ЗАТ УСК “Княжа” укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого заподіяна шкода третім особам під час ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, зокрема “Фольксваген - Пассат ” державний номер [NUMBER] застрахована. Позивач 08 січня 2008 року також в даній страховій компанії застрахував свою відповідальність. Після дорожньо - транспортної пригоди позивач подав до страхової компанії відповідні документи для виплати страхового відшкодування. Ці обставини представник компанії не оспорює. 02 квітня 2008 року Департаментом врегулювання страхових випадків УСК “Княжа” було прийнято рішення про виплату [PERSON] страхового відшкодування в розмірі 3998,57 грн., мотивуючи, що ДТП сталася також з вини позивача. Суд вважає, що дане рішення неправомірне та порушує права позивача. В силу п.1.6. ст.1 Закону України “Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів” власники транспортних засобів це юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди, довіреності або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. [PERSON] користувався автомобілем “Фольксваген - Гольф” на підставі тимчасового реєстраційного талону, тобто на правовій основі. Тому суд вважає, що він вправі на отримання страхового відшкодування у разі ДТП що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу. Згідно висновку №0040 від 01 березня 2008 року матеріальний збиток пошкодженого автомобіля “Фольксваген - Гольф” реєстраційний номер [NUMBER] становить 16538,75 грн. Додатковим звітом №702-ост від 13 травня 2008 року визначено вартість працездатних та ліквідних залишків транспортного засобу “Фольксваген - Гольф” реєстраційний номер [NUMBER] у розмірі 8031,61 грн., які залишилися у [PERSON] Доказів, які підтверджували б винуватість у даній пригоді [PERSON] судом не встановлено. Суд, на підставі ст.22 Закону України “Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів” стягує з страхової компанії в користь [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 7997,14 грн. (16538,75грн (матеріальний збиток) - 8031,61грн (вартість працездатних та ліквідних залишків) - 510 грн. (франшиза)). Суд стягує з компанії в користь держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та судовий збір. Суд, на підставі ст.12 вищезазначеного Закону, стягує з [PERSON] в користь [PERSON] 510 франшизи. Оскільки, [PERSON] згідний відшкодувати [PERSON] моральну шкоду в розмірі 2000 гривень суд на підставі ст. 1167 ЦК України стягує з першого в користь позивача.

Outcome: partial