Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-03 00:00:00

29 серпня 2008 р. позивач звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що в грудні 2007 р. між нею та відповідачем у простій письмовій формі укладено договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS], а також земельної ділянки площею 0,11 га. Зазначила, що на виконання договору сплатила відповідачу 6000 грн, однак остання ухиляється від нотаріального посвідчення угоди. Просить визнати дійсним даний договір та право власності на спірне нерухоме майно. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Відповідач будучи своєчасно та належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи у судове засідання не з'явилася, але надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що вимоги визнає і просить розглянути справу за її відсутності. Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно положень ч. 3 ст. 331 ЦК України до завершення будівництва особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об'єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об'єкта нерухомого майна, проектно-кошторисної документації, а також документів, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва. Як вбачається з матеріалів справи, на підставі рішення Гур'ївської сільської ради від 04.08.1992 р. за № 64 [PERSON] видано дозвіл на виконання будівельних робіт. 18.12.1993 р. [PERSON] видано Державний акт на право приватної власності на землю площею 0,11 га, для обслуговування житлового будинку, що розташована на території села Гур'ївка Новоодеського району Миколаївської області. На зазначеній земельній ділянці, що розташована [ADDRESS], районним комунальним підприємством «Новоодеське районне бюро технічної документації» зареєстровано право власності за відповідачем на незавершений будівництвом житловий будинок з готовністю 68 відсотків. Судом встановлено, що 11 грудня 2007 р. сторони дійсно уклали договір купівлі-продажу, за яким позивач купила у відповідача незавершений будівництвом житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,11 га за цією ж адресою вартістю 6 000 грн, оформивши цю угоду письмовою розпискою. В судовому засіданні з'ясовано, що позивач з грудня 2007 р. фактично проживає в спірному будинку, за свій рахунок добудовує його, обробляє сад, оплачує комунальні послуги. Відповідач отримавши грошову суму за нерухомість, що їй належить ухиляється від нотаріального посвідчення цього договору. Згідно положень ч. 2 ст. 220 ЦК України, передбачається визнання судом угоди, яка потребує нотаріального посвідчення, дійсною, якщо сторони повністю або навіть частково виконали угоду, але одна із сторін ухиляється від нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав щодо визнання цього договору дійсним і визнання права власності на незавершений будівництвом будинок і земельну ділянку за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved