Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про встановлення факту проживання однією сім'єю, зміну черговості одержання праву на спадкування та визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування. У судовому засіданні позивач змінив свої позовні вимоги, просить суд встановити факт проживання однією сім'єю [PERSON], [PERSON] з 06 квітня 1999 року по день смерті [PERSON], померлого [INFO] усунути [PERSON] від права на спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] та визнати за [PERSON] право власності на 231/300 частки квартири [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті батька [PERSON], померлого [INFO], по тім підставам, що вона з неповнолітньою донькою [PERSON], 1997 року народження, з 06 квітня 1999 року постійно мешкали з [PERSON] за однією адресою, вели спільне господарство, фактично проживали однією сім'єю, опікували його, матеріально забезпечували, так як він через похилий вік та тяжку хворобу був у безпорадному стані. Його син, [PERSON], ніколи не цікавився станом здоров'я свого батька, його матеріальним становищем, не оказував йому матеріальної допомоги незважаючи на те, що [PERSON] у зв'язку із хворобою та прихильним віком у цьому нуждався. Відповідач до суду не з'явився, причину відсутності суду не повідомив, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, у відповідності зі ст.ст. 74,76, 77 ЦПК України. Відповідно до довідки адресно-довідкового бюро від 13.03.2007р. [PERSON] 03.12.2002р. був знятий з реєстраційного обліку ум. Запоріжжі у зв'язку із виїздом до Ізраїлю. Відповідно до матеріалів спадкової справи №477 за 2004р. відповідач по справі - [PERSON] зазначив адресу свого проживання - [ADDRESS]. Згідно до п.7 ст. 76 ЦПК України , в порядку визначеному міжнародними договорами, відповідно з умовами Конвенції „Про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах” 1970р., до компетентного суду Ізраїлю були направлені документи про виконання процесуальних дій, допиту відповідача [PERSON] за місцем проживання та судова повістка про виклик до суду. Документи повернуті без виконання у зв'язку з відсутністю [PERSON] за останнім відомим містом проживання. У відповідності з Конвенцією „Про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах” та п. 1 ст. 77 ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Третя особа до суду не з'явилась, причину відсутності суду не повідомила, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Вислухав пояснення позивача, вивчив матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 23/100 частини квартири [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON], 1997 р.н., на підставі договору дарування посвідченого приватним нотарісом Запорізького міськокруга Тарасовой А.П. 25.11.02р. за р№3038. [PERSON] 1/3 частина даної квартири належить на підставі свідоцтва № 372 від 18.08.1995р. про право власності на житло, виданого Хортицькой рай адміністрацією, угоди посвідченою Варівкою В.М., приватним нотаріусом Запорізького міськнотокругу 24.10.1998р. р№115 та 131/300 частина цієї квартири належить на підставі договору дарування посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міськнотокругу Голуб В.В. 14.09.2001р. р№5612. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на 231/300 частки квартири [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги після його смерті є його син [PERSON], та його жінка [PERSON]. Відповідно до матеріалів спадкової справи №477 за 2004 рік, відкритою у зв'язку зі смертю [PERSON], [PERSON] від спадщини відмовилась на користь [PERSON] [PERSON] з 06 квітня 1999 року постійно мешкали з [PERSON] за однією адресою, у квартирі [ADDRESS], що підтверджується довідками ЖЕД №28. Свідки [PERSON], [PERSON] суду пояснили, що [PERSON] та [PERSON] вели спільне господарство, фактично проживали однією сім'єю. [PERSON] опікувала його, матеріально забезпечувала, так як він через похилий вік та тяжку хворобу був у безпорадному стані, купувала для нього ліки, здійснювала догляд за ним. [PERSON] відносився до неї як до доньки. У 2002 році [PERSON] тяжко захворів, не міг самостійно забезпечити умови свого життя, потребував стороннього догляду, допомоги та піклування. Відповідно з виписки історії хвороби №3491 [PERSON] наданою 6-ою міською клінічною лікарнею [PERSON] з червня 2002 року тяжко захворів. Відповідно до пояснень свідка - лікаря - [PERSON], [PERSON] за станом здоров'я потребував догляду. Відповідач [PERSON] у 2002 році виїхав до Ізраїлю, матеріальної допомоги непрацездатному батьку [PERSON] не надавав. Відповідно ст. 202 ч.1 Сімейного Кодексу України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. За ст. 203 СК України дочка, син крім сплати аліментів зобов'язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги непрацездатному батьку [PERSON] не надавав, участі у додаткових витратах на лікування батька не приймав. За вказаних обставин на підставі ст. 1224 ч.3 ЦК України відповідач [PERSON] не має права на спадкування за законом після смерті батька [PERSON] і його слід усунути від права на спадкування. Відповідно до ст. 1264 ЦК України позивач відноситься до спадкоємців четвертої черги. Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно до п.2 ст. 1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. У зв'язку з усуненням від спадкування за законом відповідача [PERSON], право на спадкування за законом на підставі ст.ст. 1258, 1264 ЦК України має позивач - [PERSON], яка прийняла спадщину, відповідно до ст. 1268 ЦК України, так як постійно проживала із спадкодавцем по день його смерті.

Outcome: approved