Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-05 00:00:00

В травні 2008 року позивачі звернулися до суду з зазначеним позовом , обгрунтовуючи свої вимоги тим , що згідно договорів оренди земельного та майнового паю відповідач повинен виплачувати їм до вересня - листопада щорічно орендну плату . Відповідач частково розрахувався з ними за 2007 рік по договору оренди землі , видавши їм по 500 кг зерна . Іншу частину орендної плати , а саме : по 200 кг. зерна по договору оренди землі та по 150 гривень по договору оренди майнового паю відповідач добровільно сплачувати не бажає. Тому вони просясь суд стягнути з відповідача на їх користь по 200 кг зерна та по 150 гривень за договорами оренди землі та майнових паїв , а також судові витрати по справі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав і просив задовольнити його в повному обсязі . Позивачка [PERSON] в судове засідання не з”явилась , надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність в зв”язку з хворобою . Відповідач - голова фермерського господарства “ Рубін “ [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав і пояснив , що повністю не розрахувався з позивачами за оренду їх земельних ділянок в зв”язку з втратою врожаю. Іншим орендодавцям він також видав за 2007 рік по 500 кг зерна і люди погодились на такі умови. Він також пояснив , що договір про оренду майнових паїв з позивачами не укладав , а в рахунок оплати за користування майновими паями він сплачує за орендодавців податки , які вони повинні сплачувати. Вислухавши сторони , дослідивши матеріали справи , суд приходить до висновку про часткове задоволення позову , виходячи із слідуючого . Як видно з державних актів на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , серії [NUMBER] ( а.с.- 11, 14 ) позивачі являються власниками земельних ділянок площею 2,58 гектарів , розташованих на території Ясенівської сільської ради Любашівського району Одеської області . 2 Відповідно до актів про передачу в оренду земельної ділянки від 1 лютого 2006 р. ( а.с.- 10 , 13 ) їх земельні ділянки передані орендатору фермерському господарству “ Рубін “ Як видно з договорів оренди землі , укладених між орендовавцями [PERSON] , [PERSON] та орендарем - фермерським господарством “Рубін”, зареєстрованих в установленому порядку, ( а.с. - ) орендна плата відповідно до п.п. 9,11 вноситься орендарем у формі та розмірі 406 гривень або в натуральній формі у вигляді 700 кг. зерна пшениці , ячменю чи іншого зерна щорічно у вересні - листопаді Відповідно до ст. 21 Закону України Про внесення змін до Закону України “Про оренду землі “ № 1211 - ІV від 2 жовтня 2003 року орендна плата за землю - це платіж , який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою . Розмір , форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди . Згідно зі ст. 22 вказаного Закону орендна плата може справлятись у грошовій , натуральній та відробітковій ( надання послуг орендодавцю ) формах. Як вказано у ст. 24 даного Закону орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. В судовому засіданні безспірно встановлено , що відповідач розрахувався з позивачами за користування їхніми земельними ділянками за 2007 рік шляхом надання їм згідно з вказаними договорами по 500 кг зерна пшениці . Даний факт підтверджується довідками ф/г “ Рубін “ ( а.с.- 12 , 15 ). Оскільки орендна плата в натуральному вигляді у вказаних договорах оренди землі визначена в кількості 700 кг будь- якого зерна , то вимога позивачів про стягнення недоплаченої орендної плати у вигляді по 200 кг будь-якого зерна підлягає задоволенню . Суд не погоджується з доводами відповідача про те , що через загибель ярових культур у 2007 р. він не повинен вносити недоплачену орендну плату , яку вимагають позивачі , і не приймає до уваги наданий відповідачем акт про загибель ярових культур ( а.с.- ) , оскільки у вказаних договорах оренди землі не передбачено , що у випадку загибелі врожаю орендна плата зменшується . Суд також не приймає до уваги твердження представника відповідача , що відповідно до п. 13 договорів оренди землі розмір орендної плати переглядається щорічно у разі підвищення цін і т.і. і це є підставою для того , щоб не розраховуватись з позивачами в повному обсязі . Така позиція суду грунтується на тому , що позивач [PERSON] , допитаний в судовому засіданні за його згодою в якості свідка , пояснив , що ні він , ні його дружина - позивачка по справі , згоди на перегляд орендної плати не давали і заперечував факт згоди інших орендодавців отримати по 500 кг зерна замість 700 кг. в зв”язку з втратою врожаю . Відповідач в судовому засіданні не надав доказів про те , що він переглядав орендну плату з позивачами . Його доводи грунтувались на тому , що нібито люди погодились отримати по 500 кг. Свідки з боку відповідача [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні стверджували , що їм як орендодавцям відповідач виплатив за 2007 рік по 500 кг. зерна замість 700 кг. і що це їх задовільняє . 3 Однак позивач як свідок послідовно і впевнено стверджував , що йому нічого невідомо про таку згоду людей , він та його дружина - позивачка по справі [PERSON] , згоди на перегляд орендної плати не давали і він бажає стягнути з відповідача орендну плату за користування земельною ділянкою в повному обсязі . Відповідно до ст. 23 вищевказаного Закону орендна плата за земельні ділянки , що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб , переглядається за згодою сторін. Оскільки в судовому засіданні встановлено , що позивачі не давали згоди на перегляд орендної плати , а відповідач не надав доказів про зворотнє , то вимога позивачів щодо стягнення на їх користь по 200 кг зерна підлягає безумовному задоволенню. Що стосується вимоги позивачів про стягнення з відповідача на їх користь орендної плати за користування майновими паями у розмірі по 150 гривень , то вона не може бути задоволена , оскільки як було встановлено в судовому засіданні сторони договори оренди земельних паїв не укладали . Даний факт визнали сторони , допитані в якості свідків . Відповідач також не визнав позов в цій частині , заявивши , що за користування майновими паями він сплачує за людей податки. Вимоги позивачів про стягнення з відповідача на їх користь судових витрат підлягає частковому задоволенню . В судовому засіданні встановлено , що позивач [PERSON] поніс витрати , пов”язані з поїздками до суду , у розмірі 58 гривень 50 коп. ( з розрахунку 11 грн. 70 коп за одну поїздку до суду . Всього позивач приїзджав до суду 5 разів ) . Дані витрати підтверджуються довідкою про вартість квитка ( а.с.- 5 ) . Витрати на правову допомогу відповідно до квитанції складають 100 грн. ( а.с. 16 ) . Сплата позивачами витрат на ІТЗ підтверджується відповідною квитанцією ( а.с. - 5 ) Таким чином , судові витрати складають 188, 5 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК якщо позов задоволено частково , судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача належить стягнути на користь позивачів 117 гривень 80 коп. 800 188,5 ( _________ = _________ ) 500 х На підставі викладеного ,

Outcome: approved