Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], «про розірвання шлюбу та стягнення аліментів», в якому просить: розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], який вони зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Тернавського РВК, м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, актовий запис №27; стягувати з [PERSON], 1975 року народження, уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 40 % частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття; допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць; стягнути з відповідача державне мито, яке підлягає стягненню про реєстрації розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану; стягнути з відповідача на її користь витрати, пов'язані з судовим розглядом цієї справи. В обґрунтуванні позовних вимог зазначає, що: 27 січня 1995 року вона уклала шлюб з [PERSON], який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Тернівського РВК, м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, актовий запис №27. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем по справі і перебуває на його утриманні. Починаючи з 2004 року, відповідач почав зустрічатися з іншою жінкою, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача. У зв'язку з цим на початку серпня поточного року [PERSON] - позивач по справі остаточно припинила з відповідачем шлюбні стосунки і перестала вести спільне господарство. Примирення між сторонами неможливе, оскільки відповідач виявляє намір одружитися з іншою жінкою. Спільне майно сторони поділили добровільно. Чоловік на розірванні шлюбу наполягає та згоден. По домовленості між сторонами син залишиться проживати разом з позивачем. Відповідач по справі [PERSON] до початку попереднього судового засідання надав заяву з поясненням про визнання пред'явленого позову в повному обсязі та з проханням розглянути справу в його відсутність. У відповідності до вимог ч.2 ст.158, ст.174 ЦПК України, та приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушає прав, свобод і інтересів інших осіб, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача. Позивач по справі [PERSON] до початку попереднього судового засідання надав заяву з поясненням про підтримання пред'явленого позову в повному обсязі та з проханням розглянути справу в його відсутність. У відповідності до вимог ч.2 ст.158, ст.174 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача. Враховуючи визнання відповідачем позову, та підтримання позивачкою своїх позовних вимог, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у попередньому судовому засіданні на підставі ч.4 ст.130 ЦПК України. З'ясувавши позиції сторін та вивчивши матеріали справи, при розгляді справи судом встановлені наступні обставини і визначені відповідні до них правовідносини: Відповідно свідоцтва про укладення шлюбу виданого 27 січня 1995 року Тернівським РВК, м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, [PERSON] одружився з [PERSON], про що зроблено актовий запис №27 та прізвище дружини після укладення шлюбу змінилося на [PERSON]. Згідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно до ст.110 СК України. Виходячи з вимог ст.112 СК України, суд після з'ясування фактичних взаємовідношень подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам одного з них. Таким чином, оскільки судом встановлено, що фактично сім'я подружжя [PERSON] розпалася в 2006р., сторони поновлювати свої відношення не бажають, після припинення шлюбних відносин разом не проживають, сумісного господарства не ведуть та спільного бюджету не мають, суд приходить до висновку, що сім'я [PERSON] в розумінні ч.2 ст.3 СК України фактично припинила своє існування і формальне збереження шлюбу сторін буде суперечити їх інтересам. На підставі свідоцтва про народження [PERSON], виданого 13 листопада 1996 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, запис №959, батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] являються [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею віку повноліття. У відповідності до вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатної дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Судом не було встановлено призначення інших стягнень аліментів з відповідача по справі за виконавчим листом, а також факту добровільного надання матеріальної допомоги своїй неповнолітній дитині. З увагою на вищевикладене, а саме на те, що у платника аліментів, тобто у відповідача по справі який працює є можливість надавати матеріальну допомогу своїй неповнолітній дитині, матеріальне становище позивача на підставі викладеного

Outcome: approved