Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-27 00:00:00

У лютому 2008 року [PERSON] звернувся до суду з цивільним позовом до відкритого акціонерного товариства „Сумиобленерго” ( далі ВАТ „Сумиобленерго), про відшкодування майнової та моральної шкоди на загальну суму 3 680грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 08 вересня 2007 року, вранці, від дії електричного струму, при контакті з лежачим на землі електричним проводом під напругою, загинула його корова. Дана корова була застрахована Ямпільським районним відділенням НАС „Оранта”, і після загибелі корови він отримав страхову суму 1200 грн, але ця сума повністю не покриває заподіяний сім'ї позивача збиток, бо дійсна вартість корови в середньому становить 2880грн. Тому позивач і просить стягнути з ВАТ „Сумиобленерго” 1680грн, матеріальної шкоди, та 2000 грн. моральної шкоди, зазначаючи, що загибеллю корови його та його сім'ї були заподіяні моральні страждання, та вимушені митарства з метою відшкодувати завдану шкоду. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник позовні вимоги підтримали. Представники відповідача, позов не визнали зазначаючи , що 08 вересня 2007 року в с. Степне Ямпільського району внаслідок буревію та падіння дерева на лінію електропередач, відбувся розрив проводу лінії електропередач, внаслідок падіння якого та контакту з ним загинули декілька корів місцевих жителів. Серед зазначених корів була і корова позивача. Обрив проводу лінії електропередач стався внаслідок падіння дерева, яке знаходилося на відстані 3-х метрів від повітряної лінії електропередач, тобто за межами охоронної зони повітряних ліній електропередач. І відповідно до Закону України „Про благоустрій населених пунктів” за дерево, яке впало та пошкодило лінію електропередач повинна відповідати Степнівська сільська рада. Також зазначають, що в ході розслідування даного нещасного випадку комісією з представників ВАТ „Сумиобленерго„ було встановлено, що умов для спрацювання автоматичного вимикача від дії захисту не було. Крім цього вказують, що корова, яка загинула, була застрахована в НАСК „Оранта” на суму 1200 грн, цю суму позивач і отримав від страхової компанії, тому ВАТ "Сумиобленерго " не вбачає підстав для відшкодування додаткової грошової суми, та посилаються на ст.ст.1166, 1167 ЦК України, зазначаючи про відсутність вини ВАТ „Сумиобленерго” в зазначеному випадку. Представник третьої особи - сільський голова с. Степне Ямпільського району, позовні вимоги позивача підтримує, а щодо посилання відповідачів на статтю ЗУ „Про благоустрій населених пунктів” вказує, що дійсно дерево, яке впало та пошкодило лінію електропередач росло на подвір'ї господарства місцевого жителя, який в березні 2007 року помер. Спадкоємці у право власності не вступили, а представники ВАТ „Сумиобленерго„ до сільської ради з заявою про видалення даного дерева не звертались, як це передбачено Порядком видалення дерев, кущів, газонів у населених пунктах. Суд заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. 08 вересня 2007 року о 6 годині 26 хвилин по провулку Боженко в с. Степне Ямпільського району в результаті обриву проводу лінії електропередач, що сталося в ніч з 07 на 08 вересня 207 року, загинули сім корів. Обрив лінії електропередач стався внаслідок падіння дерева. Серед загиблих корів була і корова позивача - Груша вагою 480кг та віком 4 роки. Згідно протоколу розтину трупу тварини від 08 вересня 2007 року (а.с. 8) корова Груша, вагою 480кг, господарем якої [PERSON], пала від дії електричного струму при взаємодії з лежачим на землі електричним проводом під напругою. Вини господаря в смерті тварини немає. Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав. Згідно з інформацією наданою ВАТ „Сумиобленерго” (а.с.64.) ПЛ.-0,4 кВ від КТП-120, с. Степне Ямпільського району знаходиться на балансі ВАТ „Сумиобленерго”. Обслуговування проводиться структурним підрозділом Ямпільським районом електричних мереж. Таким чином, володільцем джерела підвищеної небезпеки в даному випадку є ВАТ „Сумиобленерго”. Як зазначено в постанові Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.92 р. (зі змінами ) »Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди „ джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини. Майнова відповідальність за шкоду заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей. Відповідно до акту розслідування випадку обриву лінії 0.4.кВ фідер №1 опори 20,21,22 від КТП №120 в селі Степне Ямпільського району від 18 вересня 2007 року (а.с. 18) комісією в складі працівників Ямпільського РЕМ та працівників ВАТ „Сумиобленерго” перевіркою на місце було встановлено, що КТП має задовільний технічний стан, стан охоронно зони ПЛ. в зоні обриву (опори 20,21,22) відповідає нормативним вимогам. Умов для спрацювання автоматичного вимикача від дії захисту не було. Однак, як було встановлено в ході судового засідання, та не заперечувалося сторонами негода була вночі 07 вересня 2007року, коли провід і було обірвано, та до 6 години ранку цей провід під напругою знаходився на землі по провулку Боженко в с. Степне Ямпільського району. І коли корови, що йшли стадом по цьому провулку почали падати, то пастух та місцеві жителі побачивши зірвані провода на землі, відігнали інших корів та повідомили про даний випадок по телефону до Ямпільського РЕМ, і лише після цього, через деякий час, лінія електропередач була відімкнена від напруги. При цьому, весь час до приїзду працівників Ямпільського РЕМ, зірваний провід, який був під напругою, залишався лежати на землі, по провулку Боженко в с. Степне Ямпільського району, і місцеві жителі своїми силами приймали необхідні попереджувальні заходи, тобто ВАТ „ Сумиобленерго” своєчасно не усунув неполадок лежачого на землі проводу. Лежачий на землі електричний провід під напругою є джерелом підвищеної небезпеки, а оскільки ВАТ є власником зазначеної лінії електропередач, то ( відповідно до ст.1187 ЦК України) несе відповідальність за заподіяну шкоду без будь-якої вини. Оскільки, відповідач ВАТ „Сумиобленерго” є джерелом підвищеної небезпеки, а смерть тварини настала від дії електричного струму при взаємодії з лежачим на землі електричним проводом під напругою і вини господаря в смерті тварини немає, то як роз'яснено в п.2 постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.92 р. (зі змінами ) »Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди „ шкода заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. При заподіянні шкоди джерелом підвищеної небезпеки на його володільця не може бути покладено обов'язок по її відшкодуванню, якщо вона виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. В судовому засіданні відповідач не надав доказів, що заподіяна шкода виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Також обставин, які передбачені в законі та служили б підставою для звільнення відповідача від відповідальності, в ході розгляду даної справи не встановлено, тому вимоги позивача підлягають задоволенню. Також посилання відповідачів, на те, що обрив проводу лінії електропередач стався внаслідок падіння дерева, яке знаходилося на відстані 3-х метрів від повітряної лінії електропередач , тобто за межами охоронної зони повітряних ліній електропередач. І відповідно до Закону України „Про благоустрій населених пунктів” за дерево, яке впало та пошкодило лінію електропередач повинна відповідати Степнівська сільська рада , суд вважає безпідставними, бо ці посилання в повній мірі спростовуються поясненнями представника Степнівської сільської ради, яка пояснила, що дійсно дерево, яке впало та пошкодило лінію електропередач росло на подвір'ї господарства місцевого жителя, який в березні 2007 року помер. Спадкоємці у право власності не вступили. Відповідно до „Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах”, затвердженого постановою КМУ від 01.08.2006 року, видалення аварійних, сухостійних дерев, на об'єкті благоустрою здійснюється балансоутримувачем на підставі акту обстеження зелених насаджень. Підставою для прийняття рішення виконкому сільської ради є заява юридичної чи фізичної особи про видалення зелених насаджень. Як було встановлено в засіданні та не заперечується відповідачем, представники ВАТ „Сумиобленерго„ до сільської ради з заявою про видалення даного дерева не звертались . Також суд вважає безпідставними і посилання відповідача на провину пастухів та місцевих жителів в даному випадку, які проявили неувагу, не відігнали корів від лежачого на землі проводу, тобто не запобігли шкоді. Бо ці посилання спростовуються показами свідка Дригус А.А., який був допитаний в судовому засіданні , та пояснив, що він в той день разом зі своїми рідними пасли корів. Провід було обірвано безпосередньо в селі по провулку Боженко, однак він лежав на землі і його спочатку не було видно, а коли корови почали падати, то він та інші місцеві жителі зрозумівши, що провід під напругою, почали відгонити корів, запобігаючи вчиненню ще більшої шкоди. Згідно з договором добровільного страхування від 06.02.2007 року (а.с.7) [PERSON] застрахував свою корову і страхова сума складала 1200грн. Згідно об'яви в місцевій газеті „Голос часу” №41 від 19.10.2007 року, закупівельні ціни на м'ясо станом на 01.10.2007 року становили по середній вгодованості корови - 6.00 грн. за 1 кг ваги. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1680 грн. матеріальної шкоди, оскільки, як доведено в судовому засіданні, та підтверджується наданими доказами загибла корова вагою 480кг. станом на 01.10.2007 року коштувала 2880грн. Суму 1200 позивач отримав від страхової компанії НАСК „Оранта”, а 1680грн позивач просить стягнути для повного відшкодування завданої шкоди . Позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди на суму 2000 грн. суд вважає за необхідне задовольнити частково , та стягнути на суму 500 грн., враховуючи, що загибеллю корови позивачу та його сім'ї були заподіяні моральні страждання, та вимушені митарства з метою відшкодувати завдану шкоду. Також саме на таку шкоду позивачем були надані докази. Крім того, підтвердженням визнання ВАТ „Сумиоблгенерго” свого обов'язку по відшкодуванню заподіяної шкоди служить та обставина, що ВАТ в добровільному порядку відшкодувало вартість загиблих корів іншим власникам, що підтверджується мировими угодами, які укладені між ВАТ „Сумиобленерго” та місцевими жителями, власниками загиблих 08 вересня 2007року корів( всього 5 угод) (а.с.27-31), згідно яких місцем жителям ,власникам загиблих тварин були виплачені кошти , в середньому 1400грн в добровільному порідку, а місцеві жителі відмовились від будь яких вимог до ВАТ „Сумиобленерго”. Відповідно до 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду було сплачено 59.50 державного мита, та 30грн витрат на інформаційне забезпечення судового розгляду, тому дана сума підлягає стягненню з відповідача. На підставі наведеного, та

Outcome: partial