Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-16 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з позовними вимогами до ТОВ “Агровіта В” в інтересах позивачів, об”єднані ухвалою суду в одне провадження, про стягнення орендної плати за договором оренди земельної ділянки за 2007 рік обґрунтовуючи їх тим, що 01.01.2003 року між ними та відповідачем було укладено договори оренди земельної ділянки, що належить їм на праві власності на підставі державних актів виданих Кетрисанівською сільською радою, строком на п'ять років, тобто до 31.12.2007 року, за умовами якого, орендар зобов”язувався за користування земельною ділянкою сплачувати орендну плату в розмірі 1,5% від її вартості не пізніше 25 грудня кожного року, але в порушення цих умов відповідач не розрахувався за оренду землі в 2007 році, й у добровільному порядку зробити це не бажає, тому позивачі просять стягнути з відповідача на їх користь заборгованість з орендної плати за 2007 рік, яка становить: [PERSON]- 420,60 грн., [PERSON] 420,60 грн., [PERSON] - 420,33 грн., [PERSON] - 420,57 грн., [PERSON] - 420,91 грн., [PERSON] - 421,00 грн., [PERSON], - 420,60 грн.. Прокурор та позивачі в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просять їх задовольнити посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача Шимановська Г.Л. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просить відмовити прокурору в їх задоволенні пояснюючи, що договори оренди земельної частки (паю) з позивачами було розірвано 20.03.2007 року за взаємною згодою сторін за заявами позивачів про відмову від продовження терміну дії вказаного договору, крім того зазначає, що позивачам частково виплачено орендну плату у 2007 році та перераховано за них прибутковий податок, тому вважає позовні вимоги безпідставними, посилаючись також при цьому на форс - мажорні обставини підтверджені висновком торгово-промислової палати України, а саме посуху, пилові буревії та град, що мали місце в 2007 році та знищили урожай ТОВ “Агровіта В”. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та дослідивши інші докази вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 01 січня 2003 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Агровіта В» та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] було укладено у простій письмовій формі договора оренди земельної ділянки розташованої на території Кетрисанівської сільської ради, яка належить останнім на праві власності, вказані обставини підтверджуються відповідними договорами та державними актами на право приватної власності на землю на ім”я позивачів. Договора укладено на п»ять років, тобто до 31.12.2007 року та зареєстровано 01.01.2003 року Кетрисанівською сільською радою. Пунктом 2.1 та 2.5 Договору передбачено, що орендар зобов»язується за користування земельною ділянкою виплачувати орендну плату в розмірі 1,5% від її вартості протягом року, але не пізніше 25 грудня кожного року. Таким чином, відповідач мав сплатити у 2007 році орендну плату: [PERSON]- 420,60 грн., [PERSON]- 420,60 грн., [PERSON] - 420,33 грн., [PERSON] - 420,57 грн., [PERSON] - 420,91 грн., [PERSON] - 421,00 грн., [PERSON], - 420,60 грн.. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту у або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено, викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом, поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря, смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки, ліквідації юридичної особи-орендаря. Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Із заяв позивачів, адресованих директору ТОВ «Агровіта В» вбачається, що вони відмовляються від продовження договору оренди після закінчення терміну його дії, тобто після грудня місяця 2007 року, що відповідає п.4.4. цього Договору, а це не є тотожним розірванню договору, тобто вказана заява підтверджує лише намір позивачів припинити договірні стосунки у майбутньому, тому суд вважає, що відповідач припинивши виплачувати орендну плату позивачам у 2007 році з підстав розірвання між ними договору оренди землі, фактично розірвав вказаний Договір в односторонньому порядку, що є порушенням земельного законодавства. За таких обставин зобов»язання відповідача щодо виплати орендної плати позивачу за 2007 рік не припинилось, а тому позовні вимоги щодо стягнення орендної плати за вказаний період підлягають частковому задоволенню з урахуванням часткової сплати відповідачем орендної плати позивачам та прибуткового податку, тобто стягненню підлягає на користь [PERSON] - 236,60 грн., [PERSON]- 236,60 грн., [PERSON] - 236,33 грн., [PERSON] - 236,57 грн., [PERSON] - 236,91 грн., [PERSON] - 237,00 грн., [PERSON], - 236,60 грн.. Крім того, не знайшли свого підтвердження доводи представника відповідача про неможливість виконання зобов”язання за договором оренди у 2007 році у зв”язку із форс-мажорними обставинами. Так, з висновку торгово-промислової палати України №4829 від 26.12.2007 р, встановлено, що внаслідок грунтової та повітряної засухи протягом квітня-липня 2007 року на площах товариства з обмеженою відповідальністю “Агровіта В” загинули посіви озимої пшениці на площі 70 га, ярого ячменю на площі 112 га, соняшнику на площі 50 га, що свідчить про форс мажорні обставини. Відповідно до ст.617 ЦК України особа, яка порушила зобов”язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов”язання, якщо вона доведе, що це сталося внаслідок випадку або непоборної сили, з цією статтей й кореспондується п.6.5 Договору оренди землі, згідно якого сторони звільняються від відповідальності за часткове, або повне невиконання обов”язків, якщо воно відбулося за обставин, які виникли після укладення договору внаслідок невідворотних дій надзвичайного характеру, та які призвели до неможливості виконання даного договору. Статтею 611 цього Кодексу передбачені правові наслідки невиконання зобов”язання, тобто відповідальність сторін договору, зокрема: припинення зобов”язання внаслідок односторонньої відмови від зобов”язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобов”язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Враховуючи, що за змістом вказаних норм Цивільного кодексу при форс-мажорних обставинах особа, яка порушила зобов”язання звільняється лише від відповідальності за його порушення ( сплата неустойки, відшкодувіння збитків і т.п.), це дає підставу зробити висновок про те, що в такому випадку ця особа не звільняється від виконання самого зобов”язання. Цей висновок кореспондується із ст.42 Господарського кодексу України, відповідно якого підприємництво - це самостійна, ініціативна, системна, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб”єктами господарювання з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку, а тому вищевикладене спростовує доводи представника відповідача про неможливість виконання зобов”язання у зв”язку із форс-мажорними обставинами. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати, з яких 51 грн. судовий збір та 30 грн. витрати на ІТЗ судового розгляду справи.

Outcome: partial