overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення коштів на дружину до досягнення дитиною трирічного віку до [PERSON], посилаючись на те, що 27 березня 2007 року сторони по справі зареєстрували шлюб у Жовтневому відділі РАЦС Харківського міського управління юстиції, актовий запис[NUMBER], від спільного життя в них народився син - [PERSON], [INFO] року народження. Сторони по справі мешкають спільно, але відповідач не надає матеріальної допомоги ні на утримання дитини, ні на утримання позивачки, офіційно не працює. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач позов визнав та пояснив, що згоден з виплатою коштів на утримання дружини. Суд, вислухавши сторони, перевіривши матеріали справи, дав оцінку зібраним по справі доказам в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч. 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. В судовому засіданні встановлено, що 27 березня 2007 року сторони по справі зареєстрували шлюб у Жовтневому відділі РАЦС Харківського міського управління юстиції, актовий запис[NUMBER], від спільного життя в них народився син - [PERSON], [INFO] року народження. Дитина знаходяться на утриманні позивача та потребує матеріальної допомоги, яку відповідач в добровільному порядку не надає, хоча є працездатним, не є інвалідом будь якої групи, аліменти на будь кого не виплачує. При визначенні розміру аліментів на утримання одного з подружжя суд враховує вимоги ст. 80 Сімейного кодексу України. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача стягується судовий збір у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн. на користь держави. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Погрібецької сільської ради Зборівського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] , земельну ділянку та майновий пай, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є спадкоємцем цього майна і прийняла спадщину. Відповідач надав заяву в якій просить слухати справу без участі його представника, заперечень не має.. Суд, в силу п.2 ст.158 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу без участі відповідача. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] - бабця позивачки, після смерті якої відкрилася спадщина. Згідно свідоцтва про право власності, витягу з реєстра права власності на нерухоме майно та виписки з погосподарської книги, житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] належав колгоспому двору, головою якого був [PERSON] . Інші члени колгоспного двору відмовилися від своєї частки у майні двору в користь позивача про що надали належно засвідчені заяви. Право власності спадкодавця на земельну ділянку та майновий пай підтверджене відповідними правовстановлюючими документами. Позивач прийняла спадщину, так як проживала спільно зі спадкодавцем до її смерт, і проживає у спадковому будинку в даний час . Оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна і прийняла спадщину, інші особи не мають претензій на зазначене вище майно, до позивача правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина ), отже за нею слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-23 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою в якій просить встановити факт належності Свідоцтва про право власності на житло її матері та сину. В судовому засіданні заявник вимоги підтримала, суду пояснила, що при оформленні Свідоцтва на право власності на житло було помилково вписано прізвище її матері “ [INFO] ” та прізвище сина « [INFO] », тоді як по документам, їх прізвища відповідно значаться як “ [INFO] ” та « [INFO] ». Мати заявниці померла [INFO] року, син помер [INFO] року, а тому в даний час неможливо внести зміни в саме свідоцтво. Заявник просить встановити факт належності Свідоцтва про право власності на житло матері – [PERSON] та сину [PERSON] , так як їй необхідно оформити своє право на спадок. Заслухавши пояснення заявника та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню по наступним підставам. Із копії свідоцтва про смерть видно , що [INFO] [PERSON] помер [INFO] року (а.с.8). Із копії свідоцтва про смерть видно , що [INFO] [PERSON] померла [INFO] року (а.с.9). В свідоцтві про народження заявниці матір»ю записана [INFO] [PERSON] (а.с.6). Син заявниці в свідоцтві про його народження записаний як [INFO] [PERSON] (а.с.5). З копії Свідоцтва про право власності на житло, виданого Олександрівською селищною радою 04 травня 1993 року , видно , що власником квартири [ADDRESS] є [INFO] [PERSON] та член її сім»ї [INFO] [PERSON] (а.с.4). Оскільки в Свідоцтві про право власності на житло (а.с.4), співпадають відповідно ім”я та по-батькові померлих, вказаних в свідоцтвах про їх смерть (а.с.8,9) та в свідоцтвах про народження (а.с.5,6), а також прізвища їх є співзвучними , тому суд вважає доказаним факт належності померлим вищевказаного Свідоцтва. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, так як вона як дочка [PERSON] та мати [PERSON] , має право на спадок , а отже зможе оформити своє право власності на квартиру як спадкоємець.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Метанівської сільської ради про продовження строку для подання заяви про прийняття спадщини, вказавши, що після смерті [INFO] його діда [PERSON], він не звернувся до нотаріальної контори в установлений законом шестимісячний строк з заявою про прийняття спадщини. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги, пояснивши, що [PERSON] не звернувся до нотаріальної контори у встановлений законом шестимісячний строк, так як його невірно проконсультували в сільській раді. Від Метанівської сільської ради поступила заява про розгляд справи без участі їх представника, позов визнають. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина. Позивач [PERSON] є його спадкоємцем згідно заповіту. З заявою про прийняття спадщини він в нотаріальну контору, у встановлений законом шестимісячний термін не звернувся, так як йому роз'яснили, що з такою заявою необхідно звертатись в нотаріальну контору після шести місяців. Дані правовідносини регулюються ст.1272 ч.3 ЦК України, яка передбачає, що за позовом спадкоємця який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, суд вважає причину пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини поважною і вважає можливим його продовжити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-23 00:00:00

В липні 2008 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказала, що 08 грудня 1991 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Вінницькому міському відділі ЗАГС. В шлюбі мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] народження, та [PERSON], [INFO] народження. Вказала, що сімейне життя не склалось через різне ставлення до проблем сім'ї. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлені вимоги. Пояснила, що причиною розпаду сім'ї є те, що вони з відповідачем мають різні погляди на сімейне життя. Відповідач проявляв щодо неї неповагу, зраджував, чим зруйнував сімейні стосунки. Вважає, що зберегти сім'ю з відповідачем неможливо. На примирення не погоджується. Щодо місця проживання дітей, то вони залишаться проживати разом з нею, відповідач проти цього не перечить. Відповідач [PERSON] позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає, оскільки з його вини постало питання про розлучення, однак, вважає, що в сім'ї виникають різні ситуації, але потрібно їх вирішувати, виходячи з інтересів дітей, які мають виховуватись в сім'ї де є мати і батько. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08 грудня 1991 року, шлюб зареєстровано Вінницьким міським відділом ЗАГС, актовий запис за № 3481. В шлюбі мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] народження, та сина [PERSON], [INFO] народження, які після розірвання шлюбу будуть проживати з позивачем [PERSON]. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони подружні відносини не підтримують, позивач [PERSON] на примирення з відповідачем не погоджується, відповідач визнає вимоги про розірвання шлюбу, сторони примирення не досягли, сімейні відносини, що склались негативно впливають на інтереси позивача та виховання дітей, тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача та інтересам неповнолітніх дітей, оскільки відносини в сім'ї мають ґрунтуватись на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідати моральним засадам суспільства, чого, на жаль, в даному конкретному випадку суд не може констатувати. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу, необхідно покласти на відповідача за його заявою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-23 00:00:00

22 липня 2008 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що з 05 травня 1995 року знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого є неповнолітня донька - [PERSON], [INFO]. У позовній заяві причиною розладу сімейних відносин позивачка зазначила, що з 2007 року відповідач мешкає з іншою жінкою, тому вважає, що подальше збереження шлюбу неможливо, сім'я розпалася остаточно і зберегти родину неможливо. У судове засіданні від сторін надійшли письмові заяви про слухання справи за їх відсутності, позивачка підтримала вимоги, викладені в позовній заяві; відповідач позов визнав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Матеріалами справи встановлено, що родина [PERSON] фактично розпалась з травня 2007 року, спільного господарства сторони тривалий час не ведуть, майнова суперечка не виникла, у зв'язку з чим суд розриває шлюб між сторонами без надання строку на примирення, оскільки подальше збереження шлюбу суперечить їхнім та дитини інтересам. Причиною розладу сімейних відносин суд визнає - створення відповідачем іншої сім`ї. Витрати по розірванню шлюбу суд покладає на відповідача, звільнивши від цієї оплати позивачку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-23 00:00:00

21 серпня 2008 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що з 13 жовтня 1984 року знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого є неповнолітня донька - [PERSON], [INFO]. У позовній заяві причиною розладу сімейних відносин позивачка зазначила, що більше року не мешкає з відповідачем, тому вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливо, сім'я розпалася остаточно і зберегти родину неможливо. У попереднє судове засіданні від сторін надійшли письмові заяви про слухання справи в їх відсутність, позивачка підтримала вимоги, викладені в позовній заяві, зазначив причину розладу сімейних відносин - створення нею з 12 липня 2008 року іншої сім'ї, відповідач позов и причину розірвання шлюбу визнав, просив не вживати заходів щодо для примирення, оскільки у позивачці фактично є інша сім'я. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що родина [PERSON] фактично розпалась з 12 липня 2008 року, спільного господарства сторони тривалий час не ведуть, майнова суперечка не виникла, у зв'язку з чим суд розриває шлюб між сторонами, згідно їх письмових заяв, у попередньому судовому засіданні, без надання строку на примирення, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім та дитини інтересам. Причиною розладу сімейних відносин суд визнає - створення позивачкою нової сім`ї. Витрати по розірванню шлюбу суд покладає на відповідача, згідно його заяви. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] була зареєстрована Макарівським районним центром зайнятості та отримала статус безробітної з 24.10.2007 року. За її заявою та договором №106507102900125 від 29.10.2007 р. між Макарівським РЦЗ та відповідачкою остання була направлена на професійну підготовку до ТОВ УК «Славутич» за професією «Обліковець» строком на 3 місяці. Наказом по ТОВ УК «Славутич» м.Києва від 30.10.2007 року №72-К безробітну [PERSON] було зараховано на навчання з 30.10.2007 р. за спеціальністю обліковець, а наказом №77-К від 19.11.2007 року вона була відрахована із складу слухачів за пропуски без поважних причин. Відповідно до укладеного відповідачкою договору в разі припинення професійного навчання без поважних причин з [PERSON] слід стягнути витрати , пов»язані з її навчанням. За навчання відповідача позивачем було сплачено кошти в сумі 207,16 грн. Добровільно відшкодувати вказані кошти відповідач відмовився.Тому він звернувся з позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача Приймак Е.М. позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, причини неявки суду не повідомила, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані і підлягають задоволенню. Як свідчить договір №106507102900125 від 29.10.2007 р., [PERSON] Макарівським РЦЗ направляється на професійну підготовку в ТОВ УК «Славутич» на 3 місяці для навчання за спеціальністю обліковець. П.3.1.2 цього договору вказує на те, що в разі припинення навчання без поважних причин з громадянина стягується сума витрат на професійне навчання. Згідно наказів по ТОВ УК «Славутич» від 30.10.2007 р.№72-К та від 19.11.2007р.№77-К Жураховська була зарахована та відрахована (відповідно) з навчання слухача групи №28 Обліковець за прогули без поважних причин. З листа Київського ОЦЗ видно, що за навчання [PERSON], було сплачено позивачем 207,16 грн. ТОВ УК «Славутич». На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Зміївської сільської ради; третя особа: Бериславська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадщину, посилаючись на те, що [INFO] померла її матір - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, що складається з &frac12; частини житлового будинку [ADDRESS]. На момент смерті [PERSON] проживала зі своєю донькою в с. Тараса Шевченко Бериславського району Херсонської області, а документи на спадковий будинок знаходились в с. Зміївка, звідки їх викрали невідомі особи. Позивачка звернулася до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину і виявилось, що не вистачає всіх документів, що посвідчують право власності на будинок. Просила визнати за нею право власності на &frac12; частину будинку [ADDRESS], що залишився після смерті матері. Позивачка у судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча про день і час розгляду справи в суді були повідомлені завчасно належним чином. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надали заяву про розгляд справи без їх участі. Суд визнав за можливе розглянути справу без участі відповідача і представника третьої особи, зі згоди позивача, в порядку заочного розгляду, відповідно до ст.ст. 224-225 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності суд вважає позовну заяву обгрунтованою і підлягаючою задоволенню із слідуючих підстав. Позивачка по справі - [PERSON], [INFO], уродженка с. Тараса Шевченко Бериславського району Херсонської області (а.с. 7) є рідною донькою [PERSON], яка померла [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з &frac12; частини житлового будинку з прилеглими до нього господарськими спорудами, який знаходиться в с. Зміївка Бериславського району Херсонської області і належала померлій згідно свідоцтва про право приватної власності (а.с. 9-11, 17). Згідно складеного ще за життя заповіту, померла заповідала усе належне їй майно [PERSON] (а.с. 8). Після смерті матері позивачка фактично прийняла спадщину, але через юридичну необізнаність і відсутність усіх необхідних документів, що підтвердилось в судовому засіданні, вона позбавлення законного права наслідувати після смерті матері. Відповідно до ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Згідно з п. 2 ст. 12 Закону України «Про власність» - громадянин набуває право власності на майно, одержане внаслідок спадкування. В силу ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає можливим визнати за позивачкою право власності на спадщину. На основі ст.ст. 392, 1268, ст. 1270 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що перебуває в шлюбі з відповідачем [PERSON] з 30 жовтня 1999 року, зареєстрованому Городищенською сільською Радою Шепетівського району Хмельницької області, актовий запис №20. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. Оскільки між подружжям зіпсувались стосунки, не розуміють одне одного, намагання налагодити відносини позитивних результатів не дали, враховуючи, що протягом 8-ми місяців разом не проживають, просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позов підтримала, підтвердила обставини, на які посилається в позовній заяві та пояснила, що з відповідачем не проживають разом з січня 2008 року, він перебуває на заробітках в м. Києві і сім'єю не цікавиться, просить строк для примирення не надавати, оскільки перед звернення до суду з цим позовом три роки намагалась зберегти сім'ю, але марно. Відповідач, будучи у встановленому законом порядку повідомлений про час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Позивач не заперечує ухваленню заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим до задоволення, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя та їх дитини. На підставі ст. 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідачів заборгованість за комунальні послуги за період з 01.03.2003р. по 01.03.2008р. в сумі 7625,08 грн. Зазначає, що відповідач [PERSON] є власник квартири, в якій зареєстровані три особи, і відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями , затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992р. №572 , наймачі,власники квартир багатоквартирних будинків зобов»язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. В порушення вищезазначених норм відповідачі не вносять платежі по утриманню будинку та прибудинкової території згідно встановлених норм та платежі за спожиті комунальні послуги, чим наносять значні матеріальні збитки. Просить стягнути суму заборгованості та понесені судові витрати в розмірі 81 грн. В судовому засіданні представник позивача Компанець А.І. позов підтримав повністю та просив постановити заочне рішення. Відповідачі в судове засідання не з»явились, про місце, день та час розгляду справи повідомлені належно, причини неявки не відомі, тому суд вважає можливим розглянути справу за їх відсутністю та постановити заочне рішення згідно ст.224 ЦПК України. Вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач є власник квартири [ADDRESS], в якій також зареєстровані дочка та її неповнолітній син. (а.с.5 ) Згідно наданих розрахунків заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за період з 01.03.2003р. по 01.03.2008р. становить 7625,08 грн ( а.с.36-37). Відповідачі порушують вимоги ст. 162 ЖК України, згідно якої плата за користування жилим приміщенням та за комунальні послуги вноситься у строки, визначені угодою та за затвердженими в установленому порядку тарифами. Тому позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України підлягають відшкодуванню понесені та документально підтверджені вимоги позивача про стягнення судових витрат в розмірі 76,25 грн. держмита та 30 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved