Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-10 00:00:00

Позивач [PERSON] в поданій до суду позовній заяві просить зобов'язати відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю „Левада - 2003” звільнити самовільну зайняту земельну ділянку площею 5,9906 га, розташованої на території Старобейзимської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області за межами населеного пункту, яка належить позивачу, та за самовільне зайняття земельної ділянки стягнути 5 413,18 грн. матеріальної шкоди і при цьому посилається на наступне. Він (позивач) є власником земельної ділянки площею 5, 9906 га, яка знаходиться поблизу сМарківці Шепетівського району Хмельницької області. До 2005 року цією земельною ділянкою відповідно до договору оренди земельної частки (паю) користувалося СТОВ „Случ”, с. Старі Бейзими Шепетівського району Хмельницької області. В 2005 році, отримавши Державний акт на право власності на земельну частку [NUMBER] від 1.04.2005 року, нового договору зі СТОВ „Случ”, с.Старі Бейзими Шепетівського району не укладав. В 2007 році відмовився укласти договір оренди з відповідачем ТОВ „Левада - 2003”, с. Чотирбоки Шепетівського району Хмельницької області. Однак відповідач без його (позивача) згоди, не уклавши з останнім договору оренди, з осені 2007 року і до теперешнього часу використовує його земельну ділянку, провів дискування її, а на весні 2008 року було засіяно яровою зерновою культурою і отримано відповідно врожай і доходи. Незважаючи на неодноразові приписи Управління з контролю за використанням та охороною земель у Хмельницькій області і притягнення до адміністративної відповідальності директора ТОВ „Левада - 2003”, с. Чотирбоки Шепетівського району за порушення вимог земельного законодавства, останній продовжує незаконно користуватися земельною ділянкою, яка йому не належить. У зв'язку із порушенням своїх прав по володінню земельною ділянкою просить суд захистити його права. В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги, посилаючись на обставини, вказані у позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчать судові розписки про вручення відповідачу повісток про виклики до суду. На підставі наведеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши позивача, свідка, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. До вимог ст.ст. 125,126 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності та право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до становлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї та державної реєстрації - забороняється. Як вбачається із досліджених судом матеріалів справи позивач є власником земельної ділянки площею 5,9906 га, розташованої на території Старобейзимської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області за межами населеного пункту, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну частку [NUMBER] від 1.04.2005 року, виданого на ім'я [PERSON] Шепетівською районною державною адміністрацією відповідно до її розпорядження за № 60/2005 р. від 10 лютого 2005 року. Однак в порушення відповідачем вимог ст. 90 ЗК України позивач [PERSON] не може вільно розпоряджатися та користуватися належною йому земельною ділянкою, оскільки відповідач самовільно її зайняв. Факт самовільного зайняття відповідачем земельної спірної ділянки підтверджується матеріалами по перевірці додержання вимог земельного законодавства управлінням з контролю за використанням та охороною земель у Хмельницькій області: приписами за № 004248 від 14.02.2008 року та за № 004259 від 24 березня 2008 року про встановлення факту самовільного зайняття ТОВ „Левада - 2003” земельної ділянки позивача та про надання товариству 30-денного строку для приведення використання земельної ділянки відповідно до чинного законодавства; протоколами про адміністративне правопорушення від 14 лютого 2008 року та від 24 березня 2008 року директором ТОВ „Левада - 2003” вимог ст.ст. 125,126,144 ЗК України, за що він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.53-1 КУпАП та відповідно за ст.188-5 КупАП, актами перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 24.01.2008 року та 24.03.2008 року, постановами про накладення штрафів. Виходячи із наведеного відповідно до вимог ст.211, 212 ЗК України у випадку порушення земельного законодавства громадяни несуть цивільну відповідальність за самовільне зайняття земельних ділянок, і самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам. Таким чином, спірна земельна ділянка повинна бути повернена позивачу. Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст. 112 ЗК України приведення земельних ділянок у придатний для використання стан здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Позивач просить стягнути матеріальну шкоду завдану йому самовільним зайняттям земельної ділянки у розмірі 5 413,18 грн., яка обрахована відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 року № 963 „Про затвердження Методики визначення розміри шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття грунтового покриву (родючого шару грунту) без спеціального дозволу”. Беручи до уваги вищенаведені обставини, суд вважає обґрунтованим стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 5 413,18 грн. і задовольнити вимогу позивача про звільнення відповідачем самовільно зайнятої останнім земельної ділянки позивача. На підставі ст.ст. 90, 125, 126 ЗК України, ст. 1166 ЦК України,

Outcome: approved