Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідно до договору кредиту №95/12 (ВД) від 17 червня 2004 року відповідачка отримала кредит в розмірі 1330 (одна тисяча триста тридцять) гривень, згідно з даним договором позика надавалась строком на 12 (дванадцять) місяців з виплатою 0,14 % за кожен день на залишок суми боргу. Повертатись позика мала рівними частинами кожного місяця.. Тобто станом на 17 червня 2005 року відповідач брала на себе зобов'язання повернути повністю суму позики та відсотки, нараховані за користування позикою. Відповідач порушила зобов'язання, зазначені в позичковій угоді: позику не повернула, не виплатила відсотки, нараховані за користування позикою, чим заподіяла Кредитній спілці збитки. Відповідно до договору кредиту №96/6 (ВД) від 17 червня 2004 року відповідачка отримала кредит в розмірі 1520 (одна тисяча п'ятсот двадцять) гривень, згідно з даним договором позика надавалась строком на 6 (шість) місяців з виплатою 0,14 % за кожен день на залишок суми боргу. Повертатись позика мала рівними частинами кожного місяця. Тобто станом на 17 грудня 2004 року відповідач брала на себе зобов'язання повернути повністю суму позики та відсотки, нараховані за користування позикою. Відповідач порушила зобов'язання, зазначені в позичковій угоді: позику не повернула, не виплатила відсотки, нараховані за користування позикою, чим заподіяла Кредитній спілці збитки. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь 13091,99 грн. З яких основна сума по двом договорам 2698,00 гривень, відсотки 10393,99 грн. та судові витрати по справі. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі. Суду пояснила, що оскільки відповідачем не було виконано зобов'язання по кредитним договорам від 17 червня 2004 року, відсотки за користування кредитами нараховувались до моменту звернення до суду, оскільки договори продовжували свою дію на підставі невиконання зобов'язань. До суду з позовом про стягнення суми кредиту та відсотків з 17 грудня 2004 року не звертались, оскільки оригінали кредитних справ знаходились в органах міліції, хоча копії всіх документів знаходились в кредитній спілці. До правоохоронних органів за поверненням документів звертались усно, але будь-яких результатів це не дало. Не може пояснити чому раніше не зверталися до суду з вказаним позовом на підставі тих документів, які зберігалися в кредитній спілці. Вважає, що з відповідачки необхідно стягнути основну суму позики (кредиту), а також відсотки за користування позикою, які нараховувались кредитною спілкою до моменту звернення до суду, як збитки та упущену вигоду, оскільки, якби були повернуті дані кошти в строк то можливо було б кредитній спілці видати їх іншим людям за проценти та отримати доходи. Відповідач в судове засідання не з»явилась, про час, день та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки до суду не відомі. Заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи у її відсутності на адресу суду не надходили, тому суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, які є в справі прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення про відносини які виникають за договором позики. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Так, відповідно до договору кредиту №95/12 (ВД) від 17 червня 2004 року відповідачка отримала кредит в розмірі 1330 (одна тисяча триста тридцять) гривень. Строк дії вказаного договору становить 12 місяців, тобто з 17 червня 2004 року по 17 червня 2005 року, відповідно до п.2.1. вказаного договору. До вказаного строку сума кредиту не повернута Кредитній спілці «ПРОФІТ-ЦЕНТР». Відповідно до копії видаткового касового ордеру, [PERSON] отримала 1330,00 грн. на підставі договору кредиту. Тому в частині стягнення основної суми (кредиту) по договору кредиту №95/12 (ВД) від 17 червня 2004 року в розмірі 1330 (одна тисяча триста тридцять) гривень позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до договору кредиту №96/6 (ВД) від 17 червня 2004 року відповідачка отримала кредит в розмірі 1520 (одна тисяча п'ятсот двадцять) гривень. Строк дії вказаного договору становить 6 місяців, тобто з 17 червня 2004 року по 17 грудня 2004 року, відповідно до п.2.1. вказаного договору. До вказаного строку сума кредиту не повернута Кредитній спілці «ПРОФІТ-ЦЕНТР». Відповідно до копії видаткового касового ордеру, [PERSON]отримала 1520,00 грн. на підставі договору кредиту. Відповідно до копії прибуткового касового ордеру №168894 17 червня 2004 року по вказаному кредиту відповідачка внесла 152 гривні в рахунок повернення кредиту. Тому в частині стягнення основної суми (кредиту) по договору кредиту №96/6 (ВД) від 17 червня 2004 року в розмірі 1368, 00 (одна тисяча триста шістдесят вісім) гривень /1520-152=1368/ позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Розділом 3 вказаних договорів кредиту встановлено: - позичальник зобов'язується до 31 числа кожного місяця сплачувати загальну суму плати за користування кредитом та тіло кредиту. - Плата за користування кредитом та тіло кредиту нараховуються Спілкою та сплачуються позичальником рівними долями кожного місяця з розрахунку 0,14 відсотків за кожен день користування кредитом на залишок суми. - При порушенні строків сплати кредиту та процентів Позичальником, плата за користування кредитом складає 0,28 відсотків за кожен день затримки. Оскільки, відповідачка не сплачувала основну суму кредиту та відсотки за користування кредитами у позивача, за договором кредиту №95/12 (ВД) від 17 червня 2004 року починаючи з 1 серпня 2004 року, виникло право нарахування 0,28 відсотків на залишок суми кредиту, а за договору кредиту №96/6 (ВД) від 17 червня 2004 року починаючи з 1 липня 2004 року, виникло право нарахування 0,28 відсотків на залишок суми кредиту. Крім того, позивач мав право, відповідно до п.5.2.1. договорів кредиту, достроково розірвати договори, достроково стягнути кредит повністю та відсотки за весь термін, передбачений пунктом 2.1. Договорів. Враховуючи умови договорів кредиту, позивачем нараховувались відсотки за користування кредитом в сумі 0,28 відсотків за кожен день користування кредитом, оскільки відповідачка прострочила платіж. Так як, вказані договори були укладені на визначений строк, його умови розповсюджуються на правовідносини, які тривали до спливу строку визначених пунктами 2.1. вказаних договорів кредиту, тобто відсотки в розмірі 0,28 відсотків за кожен день користування кредитом повинні були нараховуватись до : по договору кредиту №95/12 (ВД) від 17 червня 2004 року до 17 червня 2005 року включно, а по договору кредиту №96/6 (ВД) від 17 червня 2004 року до 17 грудня 2004 року включно. Відповідно до п.6.1. договорів кредиту - у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником своїх платіжних зобов'язань, він зобов'язаний виконати невиконані або неповністю виконані зобов'язання, сплатити подвійні проценти, а також відшкодувати Спілці шкоду, спричинену таким невиконанням або неналежним виконанням, включаючи упущену вигоду. Посилання позивача на вказаний пункт договору як підставу для нарахування відсотків за користування позикою до моменту звернення до суду є безпідставними, оскільки вказаним пунктом договору передбачається повернення суми кредиту, сплата подвійних відсотків (нарахованих за користування кредитом, які могли нараховуватись до закінчення строку вказаного в п.2.1. договорів), спілка має право на відшкодування шкоди, спричиненого таким невиконанням зобов'язання, включаючи упущену вигоду. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що відсотки за користування кредитом підлягають стягненню з відповідача, які були нараховані до: по договору кредиту №95/12 (ВД) від 17 червня 2004 року до 17 червня 2005 року включно - в сумі 1199,84 грн., а по договору кредиту №96/6 (ВД) від 17 червня 2004 року до 17 грудня 2004 року включно 13 серпня 2005 року включно - в сумі 579,29 грн. Відповідно до ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. Звертаючись до суду з позовними вимогами про стягнення з відповідача збитків заподіяних відповідачем, позивач не зазначив на яку саме суму заподіяно збитків, а також не надано будь-яких доказів, що такі збитки взагалі завдані. Крім того, суд прийшов до висновку, що позивачем не вживалися заходи для повернення суми кредиту та відсотків за користування ним (не звертались з вимогою до відповідача, не звертались з позовними заявами до суду) хоча мали таку можливість. Позивачем безпідставно нараховувались відсотки за користування позикою до моменту звернення до суду, тому в частині стягнення відсотків за користування позикою по договору кредиту №95/12 (ВД) від 17 червня 2004 року з 18 червня 2005 року до 25 липня 2008 року, а по договору кредиту №96/6 (ВД) від 17 червня 2004 року з 18 грудня 2004 року до 25 липня 2008 року - позивачу необхідно відмовити в задоволенні позовних вимог. Відповідно до ст.88 ЦПК України, витрати пов`язані з розглядом справи підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial