overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-26 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 10 серпня 2003 року в Великосорочинській сільській раді Миргородського району Полтавської області, актовий запис № 17. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. Позивачка просить суд розірвати шлюб та стягнути аліменти з відповідача з тих підстав, що сімейні та подружні стосунки у них не склалися, відповідач вихованням та утриманням сина не займається, вчиняє вдома сварки, ображає та принижує позивачку, порушує подружню вірність, внаслідок чого стосунки в сім'ї набрали критичної межі, тому подальше існування сім'ї і подальше спільне проживання не можливе. В судовому засіданні позивачка підтримала свій позов, просила суд їх шлюб з відповідачем розірвати та стягнути аліменти з відповідача на утримання їх неповнолітнього сина, Владислава в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення сином повноліття, так як у добровільному порядку відповідач таких коштів не надає. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, просив винести рішенні у попередньому судовому засіданні. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. В судовому засіданні встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося, сторони на примирення не погоджуються, можливість збереження сім'ї заперечують, тому даний шлюб суперечить інтересам сторін і його необхідно розірвати. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тому позовні вимоги в частині стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини, суд визнає обґрунтованими. На підставі ст. ст. 24, 104, 105, 110, 112, 114, 180-183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-26 00:00:00

Відповідачка перебуває в договірних відносинах з Шишацьким УЕГГ ВАТ «Полтавагаз» по наданню послуг з газопостачання. Згідно договору № 3318 від 10.05.2006 року споживачка [PERSON]. взяла на себе зобов'язання вносити плату за спожитий природний газ на відповідний рахунок ВАТ «Полтавагаз». Порушуючи умови договору, відповідачка оплати за спожитий нею в побуті за природний газ не проводила, в зв'язку з чим, утворилась заборгованість в сумі 1491 грн. 69 коп. В зв'язку з цим відповідачці було направлено попередження з приводу порушення термінів сплати за спожитий природний газ, яке було залишено без уваги і борг в добровільному порядку сплачений не був. 05.06.2008 року газопостачання в будинок відповідачки було припинено. Оскільки відповідачка в добровільному порядку оплатити послуги з постачання газу відмовляється, позивач звернувся з зазначеним позовом до суду про стягнення боргу в примусовому порядку. В судовому засіданні представник позивача підтримав свій позов. Відповідачка [PERSON]. позов визнала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши та оцінивши докази, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 19 Правил надання населенню послуг з газопостачання затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 476 від 14.04.2004 року, припинення газопостачання не звільняє споживача від обов'язку сплатити заборгованість за фактично отримані послуги з газопостачання. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Визнання позову відповідачкою не порушує прав та законних інтересів сторін, інших осіб та держави, підстав для неприйняття визнання позову відповідачем немає. На підставі ст.ст. 526, 530, 629 ЦК України, п.7.3, п. 7.3.1 договору № 4657 від 05.07.2006 року «Про надання послуг з газопостачання» ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом та просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на свою користь у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) , починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною -[PERSON], [INFO] трьохрічного віку, тобто до [INFO]. Відповідач в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав. Не заперечує проти стягнення з нього аліментів на користь позивачки до виповнення дитиною 3-х річного віку в запропонованому позивачкою розмірі. Позивачка позовні вимоги в попередньому судовому засіданні підтримала в повному обсязі і суду пояснила, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем вони перебувають з 02.02.2007 року. Мають спільну неповнолітню дитину- сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки з відповідачем погіршились, він перестав опікуватися проблемами сім»ї та її матеріальним забезпеченням. З відповідача згідно рішення Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 27.08.2008 року стягнуті аліменти в розмірі 1/ 4 частини заробітку на утримання дитини. Вона не працює, отримує допомогу по догляду за дитиною за місцем роботи в розмірі 285 гривень 12 коп., інших доходів не має. Відповідач матеріальної допомоги на утримання позивачки не надає, тому коштів на утримання у позивачки не вистачає, потребує матеріальної допомоги. Відповідач працює, отримує стабільну заробітну плату, тому має можливість надавати допомогу позивачці в запропонованому нею розмірі. Просить позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні встановлено, що сторони дійсно перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02.02.2007 року (а.с.3), мають неповнолітнього сина- [PERSON], [INFO] \а.с.2\, який знаходиться на утриманні позивачки. Дохід позивачки складає 285,12 гривень в місяць (а.с.5). Встановлено також, що відповідач працює, отримує стабільну заробітну плату, його середньомісячна заробітна плата становить-2072 гривні 84 коп.. Згідно рішення Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 27.08.2008 року з відповідача стягнуті аліменти в розмірі 1/ 4 частини заробітку на утримання сина [PERSON], [INFO]. Відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу дружині. Встановленим по справі обставинам відповідають правовідносини з прав та обов'язків подружжя по утриманню, зокрема прав дружини, з якою проживає дитина, на утримання від чоловіка- батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом та просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повнолітнього віку. Відповідач в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав. Не заперечує проти стягнення з нього аліментів на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини в запропонованому позивачкою розмірі. Позивачка позовні вимоги в попередньому судовому засіданні підтримала в повному обсязі і суду пояснила, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем вони перебувають з 02.02.2007 року. Мають спільну неповнолітню дитину- сина [PERSON], [INFO]. Відповідач перестав опікуватися проблемами сім»ї та її матеріальним забезпеченням, матеріальну допомогу на утримання дитини надає лише на її прохання, змушена постійно просити про допомогу. Вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення останньою 3-х років. Коштів на утримання та належне матеріальне забезпечення дитини у позивачки не вистачає, дитина потребує матеріальної допомоги. Відповідач працює, отримує стабільну заробітну плату, інших утриманців не має, а тому має можливість допомагати дитині в запропонованому нею розмірі. Просить позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні встановлено, що сторони дійсно перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02.02.2007 року (а.с.3), мають неповнолітнього сина- [PERSON], [INFO] \а.с.2\, який знаходиться на утриманні позивачки, потребує матеріальної допомоги, оскільки відповідач матеріальну допомогу надає не регулярно. Встановлено також, що відповідач працює, отримує стабільну заробітну плату, інших утриманців не має, а тому має можливість сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини в запропонованому нею розмірі. Встановленим у судовому засіданні фактам відповідають правовідносини з аліментних обов'язків батьків по утриманню своїх неповнолітніх дітей. На підставі вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-26 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 13 листопада 1999 року у виконкомі Лугівської сільської ради, Рахівського району Закарпатської області за актовим записом № 6. Від шлюбу народилася одна дитина: син [PERSON] - [INFO] року народження, який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Позивачка [PERSON] позов мотивує тим, що відповідач як батько дитини не надає допомоги на його утримання, їй одній важко утримувати сина, тому звернулася до суду з заявою про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання сина [PERSON] - [INFO] року народження в розмірі &frac14; частини, всіх видів заробітку, доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В попередньому судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, просить його задоволоти. Відповідач [PERSON] в попередньому судвому засіданні позов визнав, згідний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі заявленому позивачкою. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в позові слід задоволити. Згідно свідоцтва про народження дитини [PERSON] являється батьком сина [PERSON] - [INFO] року народження. Довідкою виданою виконкомом Лугівської сільської ради за № 453 від 04.04.2008 року стверджено, що [PERSON] має на утриманні сина [PERSON] - [INFO] року народження . Актом обстеження матеріально-побутових умов стверджено, що [PERSON] проживає разом з сином. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Оскільки відповідач [PERSON], як батько, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому у відповідності до ст.ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України, слід стягувати з нього аліменти РусланаРв користь[PERSON] на утримання сина [PERSON] - [INFO] року народження у розмірі &frac14; частини всіх видів заробітку, доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого чинним законодавством, починаючи з 07.08.2008 року до досягнення дитиною повноліття. Також, слід стягнути з [PERSON] 51 гривню судового збору в дохід держави та 7 гривень 50 копійок витрат на інформаційно-технічне забезпечення, допустивши негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів, в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-26 00:00:00

Позивачка в заяві посилається на те, що [INFO]померла її син [PERSON], який постійно проживала в [ADDRESS]. Батько померлого [PERSON]. відмовився від прийняття спадщини. Позивачка прийняла спадщину, так як фактично проживала разом з померлим сином до дня його смерті. У масу спадкового майна входить житловий будинок, розташований в[ADDRESS]. Позивачка не може вирішити в нотаріальному порядку питання про спадкування цього нерухомого майна через відсутність правоустановлюючого документа, яким би посвідчувалося право власності [PERSON]. на це майно. Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, розташований в [ADDRESS] Позивачка у судове засідання не з”явилася, подала до суду заяву в якій позов підтримує, просить його задовольнити та справу розглянути у її відсутності. Відповідач у судове засідання не з”явився, подав до суду заяву, в якій позов визнає і просить справу розглянути у його відсутності. Відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України в разі визнання позовних вимог відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, так як визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] померла її син [PERSON] , який постійно проживала в [ADDRESS]. Батько померлого [PERSON]. відмовився від прийняття спадщини. Позивачка прийняла спадщину, так як фактично проживала разом з померлим сином до дня його смерті. У масу спадкового майна входить житловий будинок, розташований в[ADDRESS]. Позивачка не може вирішити в нотаріальному порядку питання про спадкування цього нерухомого майна через відсутність правоустановлюючого документа, яким би посвідчувалося право власності [PERSON]. на це майно. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов”язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до іншої особи (спадкоємця). Суд вважає, що за даних обставин необхідно задовольнити позовні вимоги позивачки, так як вищенаведені обставини підтверджують право власності [PERSON]. на житловий будинок з господарськими спорудами, розташованого в [ADDRESS], яке у порядку спадкування перейшло до позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], стверджуючи, що відповідачка, яка була зареєстрована в спірній квартирі [ADDRESS], в грудні 2004 року знялася з реєстрації та виїхала на постійне проживання до м.Севастополя АР Крим, де має право власності на частку іншої квартири, по якій в січні 2005 року зареєструвалася. Позивач стверджував, що в жовтні 2007 року відповідачка без його згоди вселилася в спірну квартиру та зареєструвалася. Позивач також стверджував, що позивачка, виїхавши на постійне проживання із спірної квартири, втратила право користування нею, просив визнати позивачку такою, що втратила це право. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги. Представниця відповідачки [PERSON]- [PERSON], вона ж третя особа, - проти позову заперечувала, стверджуючи, що відповідачка в грудні 2004 року виїхала до м.Севастополя АР Крим тимчасово, на період навчання, а тому не втратила права користування спірною квартирою. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON]проживають та зареєстровані в спірній квартирі [ADDRESS] (а.с.13). 29 грудня 2004 року [PERSON]знялася з реєстрації по вказаній квартирі та виїхала до м.Севастополя АР Крим на період навчання на денному відділенні факультету Львівської національної академії мистецтв м.Севастополя. 05 жовтня 2007 року [PERSON], після закінчення навчання, повернулася до м.Іллічівська Одеської області, вселилася в спірну квартиру та зареєструвалася (а.с.13). Висновки суду щодо тимчасового виїзду відповідачки із спірної квартири підтверджуються довідкою учбового закладу (а.с.58) , дипломом бакалавра (а.с.46), висновком Іллічівського МВ ГУВМС України Одеської області за матеріалами розгляду заяви [PERSON] (а.с.48). Згідно ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадку тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв'язку з навчанням - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання. Згідно ст.107 ЖК України наймач або члени його сім'ї у випадку вибуття на постійне проживання в іншій населений пункт або в інше житлове приміщення втрачають право користуватися житловим приміщенням, в якому вони проживали. При таких обставинах, враховуючи, що відповідачка була відсутня в спірній квартирі тимчасово у зв'язку з навчанням, вона не втратила право користування спірною квартирою. Доводи позивача про те, що відповідачка має право власності на частку квартири в м.Севастополі АР Крим (а.с.44), не спростовує висновків суду. При прийнятті рішення судом також враховано, що спірна квартира надавалася [PERSON] на склад сім'ї з двох осіб, в тому числі і на відповідачку (а.с.12). При таких обставинах позовні вимоги є необґрунтованими.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-26 00:00:00

23. 05. 2008 року позивач звернувся до суду і просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 24. 07. 1999 року виконкомом Басівської сільської ради, Роменського району, Сумської області, актовий запис № 12. Свої вимоги мотивує тим, що одруження з відповідачкою виявилося невдалим, спільне життя не склалося, між ними постійно виникали суперечки та непорозуміння. Проживають окремо більше року, шлюбні відносини між ними припинені. В даний час він має фактично іншу сім”ю. Збереження шлюбу суперечило б його інтересам. Позивач в судовому засіданні підтримав свій позов. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлена про день та час розгляду справи. Клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Суд вислухавши пояснення позивача, оглянувши надані докази вважає, що позов підлягає задоволенню. Даний спір виник з сімейних правовідносин, які регулюються ст. 105 ч. 3 Сімейного кодексу України згідно якої: “Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу“ та ст. 112 Сімейного кодексу України, згідно якої: “Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.” Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24.07.1999 року в виконкомі Басівської сільської Ради, Роменського району, Сумської області, актовий запис № 12, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Від шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON] [INFO]. Сімейне життя не склалося, сторони проживають окремо, шлюбні відносини між ними припинені, спільне життя і збереження сім'ї стали неможливими. В термін, наданий судом сторони не примирилися. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. На основі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що сумісне життя з відповідачем не склалося внаслідок різних поглядів на життя, сварок, які виникали між ними через відсутність взаєморозуміння в рішенні основних життєвих питань і проблем, різних характерів, подружжя не проживає сумісно з весни 2006 року, з цього ж часу вони не ведуть сумісне господарство, не мають загального бюджету, не придбають речі для сумісного користування. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовільнити з підстав, зазначених у позові, витрати при реєстрації розірвання шлюбу просила покласти на відповідача, витрати по реєстрації розірвання шлюбу в органах РАГС не заперечувала нести самостійно. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся відповідно до вимог діючого законодавства, про причини неявки суд не повідомив. Суд, відповідно до вимог ст.224 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутність нез”явившегося відповідача, визнаючи достатніми для розгляду по суті наявні в матеріалах справи письменні докази. Суд, вивчивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27 січня 1996 року, від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], місце проживання якої за взаємною домовленістю сторін визначено з позивачем, питання щодо надання матеріальної допомоги на її утримання вирішено сторонами, відповідач надає допомогу на її утримання у добровільному порядку. Сторони не проживають разом з весни 2006 року, з того часу не ведуть сумісного господарства, не мають загально бюджету. Сім'я розпалася внаслідок напружених відносин, обумовлених взаємним непорозумінням, відчуженням, різними поглядами на вирішення основних життєвих питань, втрати відчуттів любові і пошани один до одного. Суд вважає, що сім'я повністю розпалася, зберегти її не можливо, шлюб існує формально, а тому підлягає розірванню. На час розгляду справи майнових претензій подружжям не пред'явлено. Витрати, які належить сплатити при розірванні шлюбу в органах РАГС, необхідно покласти на позивача. На підставі ст.ст.104, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-26 00:00:00

15 липня 2006 року між відкритим акціонерним товариством « Державний ощадний банк України » та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір № 1807. За умовами кредитного договору відповідачка отримала від банку кредит в сумі 5000 грн. для споживчих потреб, під 27 % річних з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 13.07.2007 року та зобов*язалась проводити погашення кредиту та відсотків за користування ним щомісячно в сумі 417 грн. шляхом перерахування або внесенням готівки до каси Банку. З метою забезпечення виконання умов кредитного договору № 1807 від 15.07.2006 року між позивачем та відповідачами [PERSON], [PERSON] і [PERSON] було укладено два договори поруки відповідно № 2260 та 2261 від 15.07.2006 року. Однак, зобов*язання відповідачі щодо повернення ними позивачу суми кредиту не виконали, що підтверджується довідкою - розрахунком від № 2252 від 11.06.2008 року станом на 09.06.2008 року. Таким чином станом на 09.06.2008 року загальна сума заборгованості за кредитним договором перед позивачем становить 3000- заборгованість по кредиту, відсотки за користування кредитом - 763 грн. 38 коп., пеня- 574 грн. 476 коп., а всього на суму 4337,85 грн. Поскільки відповідачі добровільно борг не погашають, а тому позивач звернувся з позовом в суд про стягнення 4337, 85 коп. в судовому порядку. В судовому засіданні представник позивача свої позовні вимоги підтримав повністю та просить стягнути з відповідачів борг в сумі 4337, 85 грн. В судовому засіданні відповідач [PERSON]. позов визнав, не заперечує проти його задоволення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з*явилися , про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, через газету « Волинь -Нова ». Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. Відповідно до п.3.3.1. позичальник зобов*язаний у випадку неналежного виконання взятих на себе зобов*язань достроково повернути кредит з одночасною сплатою відсотків нарахованих на фактичний залишок заборгованості за Кредитом, комісійні винагороди, а також сплатити штрафні санкції. Згідно умов договору поруки сторони визначили, що у випадку невиконання або неналежного виконання відповідачкою [PERSON] ( позичальником ) взятих на себе зобов*язань за кредитним договором, відповідачі [PERSON] та [PERSON]. ( поручителі ) нарівні із відповідачкою [PERSON] несуть солідарну відповідальність перед позивачем на всю суму заборгованості за кредитним договором встановлену на момент подання позовної вимоги. Як вбачається зі ст. 1054 ЦК України позичальник зобов*язаний повернути кредитодавцеві кредит та сплатити винагороду за його користування. Поскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачі прострочили взяті на себе договірні зобов*язання по кредитному договору, а також не виконали їх належним чином, а тому позов Володимир-Волинського міжрайпрокурора слід задовольнити.

Outcome: approved