Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-11 00:00:00

12.01.2005 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача в зв`язку з тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, який розірвала 18.08.1995 року , від шлюбу мають доньок: [PERSON], [INFO] року народження, та [PERSON], [INFO] року народження, які постійно проживають з нею. Відповідач припинив надання матеріальної допомоги на утримання дітей, не бере участі у їх вихованні, діти знаходяться на її утриманні. За рішенням суду відповідач вже сплачує аліменти на утримання доньки [PERSON]. Прохає суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу). В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач в судове засідання на з”явився, виїхав за межі України до Російської Федерації на постійне місце проживання. Згідно з Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, укладеного державами - членам СНД у м. Мінську 22.01.1993 року, ратифікованою Україною законом від 10.11.1994 року № 240/94-ВР в зв`язку з необхідністю вручити повістку про виклик у судове засідання відповідача та його допит, який проживає на території іншої держави - учасниці Конвенції, були надіслані відповідному суду Російської Федерації через Центральний орган юстиції доручення про надання правової допомоги встановлених форм й змісту (ст.7). В порядку виконання доручення суду про вручення судових документів та його допит по справі про стягнення аліментів на території Російської Федерації 19.06.2008 року були направлені Гуляйпільському районному суду Головним управлінням юстиції у Запорізькій області документи складені в ході виконання доручення (а.с.36-53), а направлене відповідачу поштою повідомлення про вручення судової повістки повернуте з службовою відміткою про закінченням строку зберігання, справа розглянута без його участі на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує позивач. Суд, перевіривши матеріали справи , вислухавши пояснення позивача, вважає , що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Відповідно до ст.ст. 180,181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти ) присуджуються у частці від доходу батька і ( або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, укладеного державами - членам СНД у м. Мінську 22.01.1993 року, ратифікованою Україною законом від 10.11.1994 року № 240/94-ВР правовідносини між батьками й дітьми визначається відповідно до законодавства держави - учасниці Конвенції, на території якої постійно проживають діти і спори, що випливають із цих правовідносин (стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, тощо) розглядаються судами 2. держави, законодавство якої застосовується. В судовому засіданні встановлено, що позивач і відповідач перебували в шлюбних відносинах , які розірвані 18.08.1995 року ( а.с.4), від шлюбу мають доньок : [PERSON], [INFO] року народження, та [PERSON], [INFO] року народження ( а.с.5,6), прізвище позивача “ [PERSON]” змінена на прізвище “ [PERSON]” на підставі свідоцтва про шлюб серії 1-ЖС № [NUMBER] виданого 18.08.2001 року Гуляйпільським відділом ЗАГС Запорізької області. Діти проживають разом з позивачем у м. Гуляйполе Запорізької області (а.с. 7). Визначаючи розмір аліментів суд враховує матеріальне становище дитини та платника аліментів, його сімейне положення, те що він має іншу сім”ю, але спільних дітей не має, що слідує з пояснень позивача, має інші аліментні утримання на доньку [PERSON], [INFO] року народження (а.с.64), а також те, що позивачка - мати дитини, повинна також надавати матеріальну допомогу дитині. Крім того, з відповідача необхідно стягнути судовий збір, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судової справи,

Outcome: approved