Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-13 00:00:00

11 вересня 2008 року прокурор Маневицького району в інтересах держави в особі Державного казначейства України Маневицького району звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 700 гривень. Свої вимоги обґрунтував тим, що[PERSON] в період з 1 січня 2007 року по 4 березня 2008 року у зв'язку з виконанням своїх функціональних обов'язків молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки Маневицької ВК № 42 здійснював нагляд за засудженим в секторі максимального рівня безпеки. На початку 2007 року до [PERSON] звернувся засуджений [PERSON] з проханням отримати передачу з м. Луцька в якій знаходився мобільний телефон та передати йому, за що пообіцяв молодшому інспектору відділу нагляду та безпеки грошову винагороду в сумі 100 гривень. В порушення вимог п. 28 Правил внутрішнього трудового розпорядку установ виконання покарань затверджених Наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань від 25 грудня 2003 року № 275 щодо категоричної заборони входити в неслужбові стосунки із засудженими та їх родичами, які не викликані інтересами служби,[PERSON], на пропозицію засудженого погодився та на протязі 2007 року сім разів зустрічав передачі з м. Луцька з мобільними телефонами, які в послідуючому передавав за винагороду засудженому [PERSON]. За свої протиправні дії[PERSON] отримав від засудженого [PERSON] матеріальну винагороду на загальну суму 700 гривень, в тому числі 200 грн., у вигляді поповнення рахунку власного мобільного телефону. Зокрема, в першій половині жовтня 2007 року [PERSON] зустрів маршрутний автобус з м. Луцька на який вказав засуджений [PERSON] та у водія отримав передачу де знаходився мобільний телефон марки «НОКІА», який, приховавши від огляду незаконно проніс із собою в сектор максимального рівня безпеки та передав вказаному засудженому за винагороду в сумі 100 гривень. За постановою Маневицького районного суду[PERSON] був визнаний винним у правопорушенні передбаченому п. «а» ч. 1 ст. 1, п. «а» ст. 5 Закону України «Про боротьбу з корупцією» та накладено на нього стягнення у виді 600 гривень штрафу. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про боротьбу із корупцією» під корупцією в цьому Законі розуміється діяльність осіб, уповноважених на виконання функцій держави, спрямована на протиправне використання наданих їм повноважень для одержання матеріальних благ, послуг, пільг або інших переваг. Подарунок (винагорода), отриманий зазначеними особами за обставин, передбачених пунктом «а» частини другої цієї статті, у тому числі такий, що надійшов без їх відома, а також вартість незаконно одержаних послуг підлягають стягненню (відшкодуванню) в доход держави. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути з [PERSON] на користь Державного казначейства України в Маневицькому районі незаконно одержану винагороду в розмірі 700 гривень, яку в добровільному порядку відповідач не сплатив. В судовому засіданні прокурор та представник позивача Державного казначейства України в Маневицькому районі Романюк А.А. позовні вимоги підтримали повністю, пояснили, що відповідач [PERSON], зловживаючи своїм службовим становищем, отримав грошову винагороду від засудженого [PERSON] в сумі 700 гривень. Відповідач[PERSON] позовні вимоги визнав, пояснив, що він дійсно отримував від засудженого [PERSON] матеріальну винагороду, а тому не заперечує про стягнення з нього на користь Державного казначейства України в Маневицькому районі 700 гривень. Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до повного задоволення. Об'єктивність показів сторін підтверджується, дослідженим судом протоколом № 1 про вчинення іншого правопорушення, пов'язаного з корупцією від 25 березня 2008 року, яким доведено, що відповідач отримав грошову винагороду від засудженого [PERSON] в сумі 700 гривень. Про те, що[PERSON] отримав грошову винагороду від засудженого в сумі 700 гривень підтверджено також, дослідженою судом постановою Маневицького районного суду від 7 квітня 2008 року у справі про порушення вимог законодавства про корупцію, якою відповідач за дане порушення притягнутий до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) гривень. Дану постанову відповідач не оскаржив, а погодився з нею. Виходячи з наведеного, суд вважає доведеним, що[PERSON] отримав від засудженого [PERSON] грошову винагороду на загальну суму 700 гривень, яка підлягає стягненню з нього на користь держави в особі Держказначейства України в Маневицькому районі. Відповідно вимог ст. 81 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню 30 грн. за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи судом та 51 гривня судового збору в доход держави.

Outcome: approved