Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-09 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на Ѕ частини квартири за адресою: [ADDRESS] та грошовий вклад на банківському рахунку [NUMBER] в філії Ковельського відділення № 6303 ВАТ «Державний Ощадний банк України» в порядку спадкування за законом, відкритої [INFO] внаслідок смерті дружини [PERSON]. Свої позовні вимоги позивач [PERSON] обґрунтовує тим, що в період перебування у шлюбі із [PERSON] вони 17.12.1991 р. придбали у власність двокімнатну квартиру [ADDRESS]. Відповідно до ст.. 22 КпШС України, майно, набуте подружжям в період шлюбу, є їх спільною сумісною власністю. Внаслідок смерті [PERSON] [INFO] відкрилась спадщина, у тому числі на належну дружині частку в праві спільної подружньої власності на квартиру [ADDRESS] та на банківський вклад на рахунку [NUMBER] в філії № 6303 Ощадбанку м.Ковель. На випадок своєї смерті [PERSON] 15.07.1996 р. уклала та посвідчила в Ковельській держнотконторі заповіт, зробивши заповідальне розпорядження щодо квартири в користь доньки, відповідачки по справі [PERSON]. [PERSON] не скористалась своїм правом на прийняття спадщини, не подала заяву про прийняття спадщини у строк, встановлений ст.. 1270 ЦК України та не заперечує проти визнання за ним права на спадкування. Він є спадкоємцем першої черги за законом на спадщину, відкриту внаслідок смерті [PERSON], як її чоловік. Просить визнати за ним в порядку спадкування за законом на спадщину, відкритої [INFO] внаслідок смерті [PERSON], право власності на спадкове майно, яке складається з Ѕ частини квартири за адресою: [ADDRESS], грошовий вклад на банківському рахунку [NUMBER] в філії - Ковельське відділення № 6303 ВАТ «Державний ощадний банк України» з нарахованими процентами та відповідними компенсаціями. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої вимоги підтримав з підстав, викладених в позовні заяві, просить його позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнала та пояснила, що її мама, [PERSON], за життя вчинила заповіт , призначивши її спадкоємцем на належну їй квартиру [ADDRESS]. На момент смерті матері вона проживала в м.Рівне і заяву в нотаріальну контору не подавала. Позов батька визнає повністю, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] також позов визнав і пояснив, що після смерті матері [PERSON], він заяви в нотаріальну контору не подавав, і тому вважає, що спадщину повинен оформити на себе батько - [PERSON]. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов [PERSON] є підставним і підлягає до задоволення. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] і [PERSON] згідно свідоцтва про одруження [NUMBER] від 3 червня 1962 р. уклали шлюб 3.06.1962 р., і після одруження дружині було присвоєно прізвище [PERSON]. Із свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] померла [INFO]. Відповідно до ст.. 22 КпШС України, майно, набуте подружжям в період шлюбу, є їх спільною сумісною власністю. Відповідно до ст.. 28 КпШС України частки подружжя в праві спільної сумісної власності є рівними. Із договору купівлі-продажу від 17 грудня 1991 р. та реєстраційного посвідчення вбачається, що під час перебування у шлюбі подружжя придбало у власність квартиру [ADDRESS]. Крім цього, на прізвище [PERSON] в філії Ковельського відділення № 6303 ВАТ «Державний ощадний банк України» було відкрито банківський рахунок [NUMBER], на який покладено грошовий вклад. Згідно ст.. 1261 ч.1 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже, спадкоємцями першої черги являються: чоловік померлої [PERSON] - [PERSON], та її діти : дочка [PERSON] та син [PERSON]. За життя померла [PERSON] склала заповіт, згідно якого зробила розпорядження, що належна їй квартира [ADDRESS] та предмети домашнього вжитку і обстановки вона заповідає [PERSON]. За змістом ст.. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України. В судовому засіданні відповідачі [PERSON] та [PERSON] пояснили, що вони в нотаріальну контору з заявами про прийняття спадщини померлої [PERSON] не зверталися, позов батька [PERSON] визнають повністю і не заперечують про визнання за ним права власності на спадкове майно. Із спадкової справи № 1145/04 заведеної після смерті [INFO] [PERSON] вбачається, що [PERSON] у встановлений ст.. 1270 ч.1 ЦК України строк подав заяву про прийняття спадщини померлої [PERSON]. З пояснення позивача [PERSON] та відповідачів [PERSON] і [PERSON] вбачається, що на час смерті [PERSON] разом з нею проживав позивач. Отже, суд вважає, що за таких обставин спадкоємцем померлої [PERSON] є її чоловік, який прийняв спадщину, проживаючи на час відкриття спадщини із спадкодавцем та подавши в Ковельську державну нотаріальну контору у встановлений ст. 1270 ч.1 ЦК України строк заяву про прийняття спадщини, а тому позов [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом на Ѕ частини квартири [ADDRESS] та грошовий вклад, що знаходиться на банківському рахунку [NUMBER] в філії Ковельського відділення № 6303 ВАТ «Державний Ощадний банк України» - підлягає до задоволення. Враховуючи, що [PERSON] вже є власником Ѕ частини квартири [ADDRESS], та, з врахуванням Ѕ частини квартири, яку він прийняв у спадщину, [PERSON] являється власником всієї квартири [ADDRESS].

Outcome: approved