overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON]. та [PERSON] про визначення розміру належних кожному часток квартири, що є їх спільною частковою власністю та виділення їх у натурі. У ході судового розгляду позивач уточнив свої позовні вимоги: просив визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач пояснив, що він до 10 березня 1994 р. перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON]. Від даного шлюбу у них народилася дочка [PERSON]. 12 жовтня 1993 р. позивачем та відповідачами була приватизована квартира [ADDRESS], про що на підставі розпорядження голови Доманівської райдержадміністрації від 12 жовтня 1993 р. за №94 відділом капітального будівництва управління сільського господарства і продовольства райдержадміністрації 12 жовтня 1993 р. видане свідоцтво про право власності на житло. Зважаючи на те, що позивач [PERSON] проживає у вказаній квартирі разом з неповнолітнім сином, він просив суд визнати за ним право власності на усю квартиру, а відповідачам сплатити грошову компенсацію за належні їм частки. Відповідач [PERSON]., діюча також і в інтересах своєї дочки [PERSON] як її представник з усіма правами, наданими відповідачу по справі, відповідно до письмового клопотання, позов визнала: не заперечувала проти визнання за позивачем права власності на всю квартиру у разі грошової компенсації ним їй та дочці вартості належних їм часток. Представники сторін: [PERSON]. та [PERSON] підтримали позиції своїх довірителів. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON], [PERSON]. та [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло. Згідно висновку №6801 судової будівельно-технічної експертизи від 26.02.2008 р. дійсна (ринкова) вартість вказаної квартири складає 45759,57 грн. Позивач [PERSON] сплатив на користь відповідачів 25000 грн. компенсації за належні їм частки з урахуванням частини понесених ним витрат на поліпшення квартири (газифікації, встановлення автономного опалення, заміна каналізації), про що свідчить надана відповідачем [PERSON]. розписка про отримання коштів, у тому числі і 12500 грн. в рахунок відшкодування вартості частки дочки - [PERSON], та відсутність претензій по відношенню до позивача. Згідно ст.361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Відповідно до вимог ст.362 ЦК України співвласник має переважне право перед іншими особами на купівлю часток інших співвласників. З урахуванням зазначеного, зважаючи, що відповідачі погодились на відшкодування вартості їхніх часток, а позивач сплатив їм їхню вартість, суд вважає можливим задовольнити позов в частині визнання права власності на квартиру за позивачем, у стягненні на користь відповідачів грошової компенсації - відмовити у звязку з добровільним відшкодуванням у ході судового розгляду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користуватися житловим приміщенням, посилаючись на те, що відповідач не мешкає у квартири за адресою: [ADDRESS] з березня 2007 року. Позивачка у судове засідання не з'явилася, позов підтримала, просила справу розглядати за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, позов визнав, просив справу розглядати за його відсутності. Згідно із ст.130 ЦПК України суд у разі визнання відповідачем позову у попередньому судовому засіданні на підставі ст.174 ч.4 ЦПК України за наявності підстав задовольняє позов. З матеріалів справи вбачається, що на підставі договору дарування від 26 квітня 2004 року позивачка є власником квартири [ADDRESS]. Відповідач зареєстрований у цій квартирі з 07 вересня 2004 року, але не мешкає в ній більше року з березня 2007 року, тому згідно ст.405 ЦК України є таким, що втратив право користування вказаним житлом. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не порушує нічиїх охоронюваних законом прав та інтересів. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

28 серпня 2008 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу в якому зазначає, що 27 вересня 1999 року в Добровеличківському відділі РАГС Кіровоградської області зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 38. Від сумісного проживання мають сина [PERSON][INFO]. Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що з відповідачем у них різні погляди на життя, не знаходять спільної згоди, що призводить до сімейних сварок. У зв'язку з цим втратили взаєморозуміння, перспектив на поліпшення сімейних стосунків не має. Позивач в судовому засіданні позов підтримала повністю, просить шлюб розірвати, на примирення не погоджується. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, згоден на розірвання шлюбу, на примирення не погоджується. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини: 27 вересня 1999 року в Добровеличківському відділі РАГС Кіровоградської області сторони зареєстрували шлюб актовий запис № 38. Від шлюбу мають сина [PERSON][INFO]. Під час перебування в зареєстрованому шлюбі між сторонами почали виникати сварки на побутовому грунті , все це переростало у конфлікти і сторони спільне проживання припинили з червня місяця 2008 року. Їхній шлюб носить чисто формальний характер. Враховуючи те, що сторони в даний час подружні стосунки не підтримують і підтримувати їх в подальшому намірів не мають, відносини між ними фактично стали не дружелюбними, суд приходить до висновку про те, що сім'ю [PERSON] зберегти немає можливості, тому шлюб слід розірвати. Згідно ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до положення ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

26 серпня 2008 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу в якому зазначає, що 23 листопада 1982 року в Липнязькій сільській раді, Добровеличківського району, Кіровоградської області зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 49. Від сумісного проживання мають двох дітей , які уже повнолітні і мають свої сім'ї. Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що весною 2004 року сумісне проживання з відповідачем припинили, взаємних стосунків не підтримують, перспектив на поновлення сім'ї не має. Відповідач має іншу сім'ю. З цього приводу втратили всяку надію на поліпшення становища. Позивач в судовому засіданні позов підтримала повністю, просить шлюб розірвати, на примирення не погоджується. У зв'язку з тим, що відповідач в судове засідання не з'явився, просить справу слухати очно. Відповідач в судове засідання не з”явився , про день час та місце розгляду справи повідомлений вчасно , належним чином , заперечень суду не надав . Суд вважає, що в справі мається достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін , тому можливо розглянути справу по суті у відсутності відповідача . Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини: 23 листопада 1982 року в Липнязькій сільській раді Добровеличківського району, Кіровоградської області сторони зареєстрували шлюб актовий запис № 49. Від шлюбу мають двох дітей які уже повнолітні і мають свої сім'ї. Під час перебування в зареєстрованому шлюбі між сторонами почали виникати сварки на побутовому грунті , все це переростало у конфлікти і сторони спільне проживання припинили весною 2004 року. Їхній шлюб носить чисто формальний характер. Враховуючи те, що сторони в даний час подружні стосунки не підтримують і підтримувати їх в подальшому намірів не мають, відносини між ними фактично стали не дружелюбними, суд приходить до висновку про те, що сім'ю [PERSON] зберегти немає можливості, тому шлюб слід розірвати. Згідно ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до положення ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

26 серпня 2008 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу в якому зазначає, що 21 вересня 1992 року в Мігеєвській сільській раді, Первомайського району, Миколаївської області зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 17. Від сумісного проживання мають двох дітей [PERSON][INFO]та [PERSON][INFO]. . Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що відповідач зловживаючи спиртними напоями постійно затіває сімейні сварки під час яких принижує її честь та гідність . Намагання зберегти сім'ю, приймаючи всебічні міри для налагодження взаємостосунків позитивних результатів не дало, перспектив на поновлення сім'ї не має. З цього приводу втратили всяку надію на поліпшення становища. Позивач в судовому засіданні позов підтримала повністю, просить шлюб розірвати, на примирення не погоджується. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, згоден на розірвання шлюбу, на примирення не погоджується. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторні, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини: 21 вересня 1992 року в Мігеєвській сільській раді Первомайського району, Миколаївської області сторони зареєстрували шлюб актовий запис № 17. Від шлюбу мають двох дітей [PERSON][INFO] та [PERSON][INFO] . Під час перебування в зареєстрованому шлюбі між сторонами почали виникати сварки на побутовому грунті все це переростало у конфлікти і сторони спільне проживання припинили . Їхній шлюб носить чисто формальний характер. Враховуючи те, що сторони в даний час подружні стосунки не підтримують і підтримувати їх в подальшому намірів не мають, відносини між ними фактично стали не дружелюбними, суд приходить до висновку про те, що сім'ю [PERSON] зберегти не має можливості, тому шлюб слід розірвати. Згідно ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до положення ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить визнати недієздатним його сина [PERSON], [INFO], стверджуючи, що він страждає травматичною епілепсією з великими судомними припадками, суперечними станами, дисфоріями, потребує постійної сторонньої допомоги і не може розуміти значення своїх дій та ними керувати. Визнання сина недієздатним та встановлення опіки над ним йому потрібно з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів його сина.. У судовому засіданні заявник та його представник доводи заяви підтримали і просили її задовольнити. Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви і вважала за можливе визнати [PERSON]недієздатним та за доцільне призначити опікуном над ним його батька. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER]батьками [PERSON], [INFO] вказано [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 07.06.2007 року [PERSON] страждає травматичною епілепсією з великими судомними припадками, суперечними станами, дисфоріями, не може розуміти значення своїх дій та ними керувати, внаслідок чого потребує лікування в умовах психіатричного стаціонару загального типу. Постановою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 23.07.2007 року до [PERSON]були застосовані примусові заходи медичного характеру - направлення в обласну психіатричну лікарню № 2 м. Барвінкове. Згідно до подання головного лікаря цієї лікарні та акту психіатричного огляду особи, яка перебувала на примусовому лікуванні - психічний стан [PERSON]покращився і тому стаціонарне лікування йому слід замінити на амбулаторне. Постановою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 18.12.2007 року вказане подання було задоволено і примусове лікування у відношенні [PERSON]було відмінено і продовжено амбулаторне лікування. Згідно виписки з історії хвороби від 05.05.2008 року [PERSON] страждає травматичною епілепсією з великими судомними припадками, суперечними станами, дисфоріями. Висновком про стан здоров'я [PERSON]та висновком опікунської ради при виконкомі Ізюмської міської ради підтверджується той факт, що [PERSON] може бути призначений опікуном свого сина, інваліда 2-ої групи - [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 60 суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатним [PERSON] та призначення над ним опікуна - його батька [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

[PERSON]. звернулася в суд із заявою про стягнення аліментів на утримання дитини, тому що батько останньої ніякої матеріальної допомоги не надає. У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги і пояснила, що з листопада 2005 року мешкали з відповідачем однією родиною. [INFO]у них народився син [PERSON] , що проживає з нею. З вересня 2007 року вони з відповідачем разом не мешкають. Відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини. Оскільки вона не змогла домовитися з ним у добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, просила стягнути аліменти на її користь у розмірі 1/4 частини від доходів відповідача, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач позов визнав і пояснив, що є батьком [PERSON] [INFO] , але матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Інших дітей, як і непрацездатних батьків, не має. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідив представлені докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, по наступних підставах. Сторони з листопада 2005 року мешкали однією родиною, Мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] народження. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON]. його батьком є [PERSON] . У відповідності зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки між сторонами не досягнута домовленість про спосіб виконання одним з батьків обов'язку по утримуванню дитину, кошти на утримання останньої присуджуються в долі від доходу батька або у твердій грошовій сумі. При цьому, суд враховує наступні обставини: стан здоров'я дитини; матеріальне становище сторін, що працюють; відсутність у відповідача непрацездатних батьків. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання їхньої неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 з усіх видів доходу, щомісяця. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір у розмірі 51грн. з відповідача, а також витрати на інформаційно - технічне забезпечення у розмірі 07 грн. 50 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

[PERSON] . звернулася в суд із заявою про стягнення аліментів на утримання дитини, тому що батько останньої ніякої матеріальної допомоги не надає. У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги і пояснила, що з 5 лютого 2007р. знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають неповнолітню доньку [PERSON][INFO], що проживає з нею. Подружні відносини між ними припинені, і вони проживають окремо. Відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини. Оскільки вона не змогла домовитися з ним у добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, просила стягнути аліменти на її користь у розмірі 1/4 частини від доходів відповідача, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач позов визнав і пояснив, що є батьком [PERSON][INFO] , але матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Інших дітей, як і непрацездатних батьків, не має. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідив представлені докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, по наступних підставах. Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 5.02.2007р., Мають неповнолітню доньку [PERSON][INFO]. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON]. її батьком є [PERSON] . У відповідності зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки між сторонами не досягнута домовленість про спосіб виконання одним з батьків обов'язку по утримуванню дитину, кошти на утримання останньої присуджуються в долі від доходу батька або у твердій грошовій сумі. При цьому, суд враховує наступні обставини: стан здоров'я дитини; матеріальне становище сторін, що працюють; відсутність у відповідача непрацездатних батьків. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання їхньої неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 з усіх видів доходу, щомісяця. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір у розмірі 51грн. з відповідача, а також витрати на інформаційно - технічне забезпечення у розмірі 07 грн. 50 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

КП «Макеевтепломережа» звернулося в суд з дійсним позовом. У судовому засіданні представник позивача Дрозд Т.О. підтримала заявлені вимоги і пояснила, що [PERSON]. є наймачем квартири [ADDRESS]. Але по особовому рахунку № 7/3866 не про ізводить оплату наданих послуг по тепловій енергії з квітня 1996 р., тому має заборгованість на 1 липня 2008р. у сумі 3467,39 грн. яку вона просила стягнути з відповідачки, та стягнути судові витрати. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, але тільки у межах строку позовної давності, та просив врахувати дві проплати, яві він вніу у липні та серпні 2008 року у розмірі 500 грн. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Наймачем квартири [ADDRESS] є [PERSON]. Відповідно до особового рахунка № 7/3279 мається заборгованість за відпущену теплову енергію з квітня 1996р. по 1.07.2008р., що складає 3467 грн. 39 коп. Таким чином, відповідач не виконує свої зобов'язання по оплаті наданих послуг за відпущену теплову енергію, тому, зазначена заборгованість підлягає стягненню з відповідача. Однак, позивачем пропущений термін звернення в суд, передбачений ст. 257 ЦК України, тому підлягає стягненню заборгованість за період з серпня 2005р. по липень 2008р. з врахуванням проплати у розмірі 500 грн. у сумі 534 грн. 65 коп. Крім того, з відповідачки необхідно стягнути судовий збір у розмірі у розмірі 51 грн. на користь держави, а також витрати на інформаційно - технічне забезпечення у розмірі 30 грн. на користь позивача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

[PERSON] . звернулась в суд з позовом про виділ долі з майна, яке знаходиться у загальній сумісній власності у квартирі, що належить відповідачу, та померлому [PERSON]. У судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги і пояснив, що його батьки [PERSON] . та [PERSON] ., який вмер [INFO] ., є власниками квартири [ADDRESS] . Після смерті її батька відкрилась спадщина у вигляді частки у приватизованій квартирі. В зв'язку з тим, що при приватизації квартири частки батьків не були виділені вона не може отримати свідоцтва про право на спадщину, за заповітом. Їхні частки вважаються рівними, що вона просила установити судовим рішенням. Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги визнала, та просила задовольнити вимоги позивача. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідив представлені докази в справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, по наступних підставах. Відповідачу [PERSON]. та померлому [PERSON]. належить на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS] , якою вони володіли і користувалися спільно. Наявність іншої домовленості судом не установлено. [PERSON]помер [INFO] . Для встановлення права власності на спадкове майно, що відкрилося після смерті учасника спільної сумісної власності, необхідно визначити частини кожного власника. У відповідності зі ст. 372 ЦК України частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Таким чином, доля кожного власника, а саме [PERSON] . та [PERSON] . складає по 1/2 частини в цій квартирі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

Сторони мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON] , [INFO] . Позивачка, посилаючись на те, що дитина знаходиться на її утриманні, а батько не надає матеріальної допомоги на її утримання , - просить винести рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його доходу щомісячно. В судовому засіданні [PERSON]повністю підтримала заявлений позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з,явився, але в письмовій заяві пред,явлений позов визнав та просив справу слухати у його відсутності. Суд вважає позов доведеним та обґрунтованим, оскільки відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За вимогою позивача розмір аліментів визначено в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача і тому стягнення аліментів мають проводитись в вказаній частці. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

Сторони проживали в шлюбі, від якого у них є неповнолітні діти: доньки [PERSON], [INFO]та [PERSON], [INFO] . Позивачка, посилаючись на те, що діти знаходиться на її утриманні, а батько дітей не надає матеріальної допомоги на їх утримання , - просить винести рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини його доходу щомісячно. В судовому засіданні [PERSON] повністю підтримала свої вимоги. Відповідач [PERSON] пред'явлений позов визнав. Суд вважає позов доведеним та обґрунтованим, оскільки відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За вимогою позивача розмір аліментів визначено в розмірі 1/3 частини заробітку відповідача і останній погодився з вказаними вимогами. Враховуючи викладене та

Outcome: approved