Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-15 00:00:00

Позивач 25.06.2008 року звернувся до суду з позовом , в якому вказує , що вона є власниками двох земельних ділянок для введення товарного сільськогосподарського виробництва по 11,41 га кожна, які розташовані на території Копанівської сільської ради Оріхівського району, які дісталися після смерті матері-[PERSON] та батька-[PERSON]. 30 квітня 2002 року батьки ще при житті уклали з відповідачем ТОВ „Агропромисловий комплекс „Прогрес” договори оренди земельної частки паю, згідно сертифікатів на право на земельну частку(пай), строком на 5 років до 31 грудня 2007 року. Договорів оренди земельних ділянок після отримання державних актів на право власності на земельні ділянки, ні батьки, ні позивачка не укладали . 19 жовтня 2007 року позивачка на адресу відповідача надіслала листа про свої заперечення щодо подальшого користування земельними ділянками. Лист-повідомлення повернувся у зв'язку з відсутністю адресата. 14 грудня 2007 року вона вдруге надіслала лист-повідомлення, який знову повернувся за тих же причин. Осінню 2007 року відповідач самовільно засіяв обидві ділянки озимою пшеницею. Своїми діями він позбавив позивачку можливості отримати дохід із вказаних земельних ділянок. Прохає суд визнати про припинення договори оренди земельних часток від 30.04.2002 року, зареєстрованих виконкомом Копанівської сільської ради від 26 червня 2002 року реєстраційні [NUMBER] і [NUMBER] припиненими з 19 жовтня 2007 року. Вилучити з незаконного володіння та користування відповідачем належні їй земельні ділянки загальною площею 22,82 га. Стягнути з відповідача судові витрати та витрати сплачені нею за правову допомогу у розмірі 237грн. У судовому засіданні позивачка, представник позивачки уточнили позовні вимоги, а саме прохають стягнути ще з відповідача кошти за користування земельними ділянками за 2007 рік, а саме за соняшник, який відповідач зібрав з земельних ділянок, на позові наполягають, прохають його задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача з позовом не згоден, прохає суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивачу. Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази надані сторонами, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних обставин. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст..126 ЗК України - право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Відповідно до державного акту на праву власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 26 лютого 2007 року власником &frac12; частини земельної ділянки площею 11,4100 га , яка розташована на території Копанівської сільської ради Оріхівського району є [PERSON]. А також як співвласник у спільній власності [PERSON] має &frac12; частини земельної ділянки площею 11,4100 га , яка розташована на території Копанівської сільської ради Оріхівського району./а.с.6/. Відповідно до державного акту на праву власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 14 грудня 2007 року власником земельної ділянки площею 11,4100 га , яка розташована на території Копанівської сільської ради Оріхівського району є [PERSON]./а.с.7/. Судом встановлено, що дійсно, 30 квітня 2002 року був укладений договір оренди земельної частки між [PERSON] та ТОВ „Агропромисловий комплекс „Прогрес” строком на 5 років, відповідно до якого право на земельну частку засвідчено сертифікатом розміром 11,80 умовних кадастрових гектарів, яка розміщена в межах земельної ділянки , виділені в натурі єдиним масивом. Даний договір оренди зареєстрований виконкомом Копанівської сільської ради від 26 червня 2002 року реєстраційні № [NUMBER] /а.с.8/. 30 квітня 2002 року був укладений також договір оренди земельної частки між [PERSON] та ТОВ „Агропромисловий комплекс „Прогрес” строком на 5 років, відповідно до якого право на земельну частку засвідчено сертифікатом розміром 11,80 умовних кадастрових гектарів, яка розміщена в межах земельної ділянки , виділені в натурі єдиним масивом. Даний договір оренди зареєстрований виконкомом Копанівської сільської ради від 26 червня 2002 року реєстраційні [NUMBER] /а.с.10/. Позивачка суду пояснила, що батьки її померли, і після їх смерті залишилися земельні ділянки їй у спадщину, які вона оформила належним чином, хоча на вимогу суду свідоцтва про смерть не надала. А також позивачка суду не надала свідоцтво про народження, що дійсно [PERSON]. та [PERSON] є її батьками. Позивачка також суду пояснювала, що вона неодноразово приїжджала до бухгалтерії ТОВ „Агропромисловий комплекс „Прогрес”і там їй видавали кошти за оренду її земельних ділянок. Але суду не було надано жодного доказу про те, що вона дійсно отримувала ці кошти за оренду даних земельних ділянок. Відповідно до ст..33 ЗК України «Про оренду землі» - у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Представник Відповідача суду пояснив, що коли померли батьки позивачки, то до ТОВ „Агропромисловий комплекс „Прогрес” ніхто не звернувся про продовження договору оренди землі або взагалі заключати договори. Також представник відповідача пояснив, що особисто ніяких договорів з [PERSON]. ТОВ „Агропромисловий комплекс „Прогрес” не заключав. Суд не бере до уваги видаткові касові ордери №31та №75 так як незрозуміло за яку орендну плату [PERSON]. отримувала кошти, так як на підтвердження жодного договору оренди не було надано, що дійсно між [PERSON]. та ТОВ „Агропромисловий комплекс „Прогрес”були заключні дані договори./ а.с.39,41/. Позивачка також пояснила, що 19 жовтня 2007 року на адресу відповідача надіслала листа про свої заперечення щодо подальшого користування земельними ділянками. Лист-повідомлення повернувся у зв'язку з відсутністю адресата. 14 грудня 2007 року вона вдруге надіслала лист-повідомлення, який знову повернувся за тих же причин. В судовому засіданні позивачка суду пояснила, що дійсно неодноразово приїжджала до офісу ТОВ „Агропромисловий комплекс „Прогрес”, який знаходиться в м.Запоріжжя, але письмові заперечення вона там не залишала і не повідомила їх, що у неї померли батьки і на їх земельні ділянки вона з братом отримала держані акти. Також позивачка суду пояснила , що вона не зверталася з даними повідомленнями навіть до Копанівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області. В позовній заяві позивачка вказала, що після отримання державних актів на право власності на земельні ділянки ні її батьки , ні сама вона не укладала. Але при цьому позивачка не надала суду доказів того, що її батьки дійсно мали державні акти на земельні ділянки, так як в договорі вказано що [PERSON]. та [PERSON]. є власниками права на земельну частку(пай)/а не земельних ділянок/, посвідченого сертифікатом Оріхівською райдержадміністрацією 12 лютого 1997 року, серії ЗП №[NUMBER], ЗП [NUMBER]. Також у судовому засіданні позивачка наполягала на тому, щоб відповідач виплатив їй кошти за соняшник який він зібрав з її ділянок. Але знову суду ніяких доказів не було надано, щодо соняшника та його зібрання відповідачем з її земельних ділянок. Позивачка прохала суд про вилучення з незаконного володіння та користування відповідачем належні їй земельні ділянки загальною площею 22,82 га, але згідно наданих нею державних актів вона має земельні ділянки загальною площею 17,115 га і суду не було надано доказів, що вона дійсно має у власності земельні ділянки площею 22,82 га. Відповідно до ст..60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. При таких обставинах , оцінивши всі зібрані по справі докази у сукупності , суд прийшов до висновку, що позов позивача не знайшов свого підтвердження у ході розгляду справи в суді, не ґрунтується на законі, а тому задоволенню не підлягає. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed