Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду 15 вересня 2008 року з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з [PERSON] вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 26 серпня 1978 року, шлюб зареєстровано Орільським селищним РАЦС Лозівського району Харківської області, актовий запис № 41, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки між ними встановились вкрай неприязнені відношення, відчуження, непорозуміння, при яких подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Від вказаного шлюбу неповнолітніх дітей подружжя немає. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя немає. В зв”язку з викладеним, позивачка звернулась до суду і просить розірвати їх з відповідачем шлюб. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила розірвати їх з відповідачем шлюб, пояснила, що збереження сім'ї вже не можливе і буде суперечити інтересам кожного з них, строк для примирення їм не потрібен. Спору про розподіл майна між ними не має. Неповнолітніх дітей у них немає. Позивачка прохала суд постановити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення по справі, оскільки відповідач своєчасно та належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Відповідач у судове засідання жодного разу не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи, повідомлений своєчасно та належним чином. Заперечень на позов він не надав. Згідно до положення ч.2 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Відповідно положенням ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 26 серпня 1978 року, який зареєстровано Орільським селищним РАЦС Лозівського району Харківської області, актовий запис № 41, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки між ними встановились вкрай неприязнені відношення, відчуження, непорозуміння. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Від вказаного шлюбу неповнолітніх дітей немає. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя сторони вирішать самостійно. Викладене підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Витрати по оплаті державного мита при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на позивачку, відповідача від цих витрат звільнити.

Outcome: approved