Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-09 00:00:00

В квітні 2008 року позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] , який представляє свої і неповнолітнього [PERSON] інтереси про визнання такими, що втратили право користування жилим приміщенням [ADDRESS] посилаючись на те, що відповідач [PERSON] , на якого відкритий особовий рахунок, у вищевказаному жилому приміщанні разом зі своїм неповнолітнім сином [PERSON] не проживає, квартирою не цікавиться і не користується, комунальні послуги не оплачує. Починаючи з 1992 року по 2006 рік відповідач [PERSON] періодично проживав в [ADDRESS] , а з 2006 року він і його сім»я проживає там постійно. Посилаючись на ст. ст. 71, 72, 107 ЖК України просили визнати [PERSON] та його неповнолітнього сина [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням за вищевказаною адресою. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його і позивача [PERSON] представника [PERSON] позовні вимоги підтримали посилаючись на зазначені в позові обставини. Вказували, що факт непроживання відповідача та його неповнолітнього сина в спірній квартирі підтверджується довідками Малобукринської сільської ради, наданими відповідачем [PERSON] особисто, ЖРЕО № 403. Відповідач [PERSON] позов не визнав, свої заперечення обґрунтував тим, що в спірній квартирі зареєстрований з 1985 року, а його неповнолітній син [PERSON] – з часу народження, тобто з 2004 року. На постійне місце проживання в [ADDRESS] він не вибував, договору найму жилого приміщення за адресою [ADDRESS] не розривав. В зв’язку з хронічними хворобами старшого сина [PERSON] його сім»я змушена була придбати в 1988 році під дачу жилий будинок в [ADDRESS] . Зазначеним будинком його сім»я користується як дачею, не залишаючи і не вибуваючи зі спірної квартири, де склався певний порядок користування цим жилим приміщенням. Зокрема, його сім»я користується кімнатою площею 10,3 кв. м., яка є ізольованою, дві суміжні кімнати знаходяться в користуванні позивачів по справі. В квартирі знаходяться особисті речі членів його сім»ї та належне їм майно. Комунальні послуги та квартирна плата оплачувалась за домовленістю з позивачами спільно. Однак, останнім часом позивачі стали приховувати від нього рахунки на сплату комунальних послуг і не оплачувати їх в зв’язку з чим від змушений був звертатися з відповідними заявами в ЖРЕО № 403. Зазначив, що в 2003 році він уклав з ЖРЕО № 403 договір про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги, відповідно до якого гасив заборгованість. Крім цього, уклав договір з ВАТ «Укртелеком» про надання телекомунікаційних послуг. Вказав, що починаючи з 2002 року в спірній квартирі постійно проживає його старший син [PERSON] , право користування якого спірним жилим приміщенням визнано рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 01.10.2007 року. Надання довідок Малобукринської сільської ради ЖРЕО № 403 пояснив тим, що останні були надані з метою зменшення розмірів нарахувань за житлово-комунальні послуги. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справі, суд прийшов до наступного. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ст. 61 ч. 3 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено, що спірне жиле приміщення складається з трьох жилих кімнат загальною жилою площею 42,30 кв. м. Особовий рахунок по цьому жилому приміщенню відкрито на [PERSON] Згідно форми № 3 (а. с. 5) в [ADDRESS] зареєстровано станом на 16.05.2007 року 4 особи – сторони по справі. Жиле приміщення не приватизоване. Згідно ст. 71 ЖК України, при тимчасові відсутності наймача або членів його сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Якщо наймач або члени його сім»ї були відсутні з поважних причин понад 6 місяців, цей строк, за заявою відсутнього, може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] згідно договору купівлі-продажу будинку від 15.09.1988 року став власником жилого будинку, розташованого в [ADDRESS] . Доводи відповідача [PERSON] про те, що придбаний будинок його сім»єю використовується як дачний будинок, позивачами по справі в судовому засіданні не спростовані. Твердження відповідача [PERSON] , що він не мав наміру і не вибував на постійне місце проживання в [ADDRESS] підтверджується договором № 437 про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги від 24.12.32003 року (а. с. 76), договором про надання телекомунікаційних послуг від 07.04.2005 року, витягом з розпорядження Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації від 28.11.2003 року № 1422 «Про зміну договору найму жилого приміщення» (а. с. 8). Цим розпорядженням дозволено ЖРЕО № 403 змінити договір найму трикімнатної квартири [ADDRESS] та укласти його з [PERSON] , складом сім»ї з двох осіб (а. с. 8). Доводи відповідача [PERSON] , що він постійно оплачував комунальні послуги, телекомунікаційні послуги підтверджуються наданими ним рахунками на сплату житлово-комунальних послуг за період лютий, липень 2007 року, лютий, березень, квітень, вересень 2008 року, рахунками за телекомунікаційні послуги за період 2006 – 2008 роки. Пояснення відповідача, що рахунки на сплату комунальних послуг за 2005 рік – 2007 рік оплачувались спільно з позивачами по справі останніми не спростовані. Та обставина, що позивачі, починаючи з серпня 2007 року, почали ухилятися від спільної оплати комунальних послуг і приховувати від [PERSON] рахунки на сплату житлово-комунальних послуг підтверджується заявами [PERSON] на ім»я начальника ЖРЕО № 403 (а. с. 71-74). Доводи відповідач про те, що він дійсно проживає разом з неповнолітнім сином в спірній квартирі підтверджується такою актом ЖРЕО № 403 від 23.03.2007 року з якого вбачається, що в спірній квартирі зареєстрована 4 особи і фактично проживає 4 особи. Актом від 12.06.2008 року, який завірено печаткою ЖРЕО № 403 також підтверджений факт проживання відповідача і його неповнолітнього сина за вищевказаною адресою. Згідно довідки Центральної районної поліклініки Дніпровського району м. Києва, [PERSON] [INFO] року народження регулярно знаходиться під наглядом вказаної поліклініки (а. с. 59). Та обставина, що і старший син [PERSON] [PERSON] постійно проживає в спірній квартирі підтверджується довідкою ЖРЕО № 403 від 11.06.2008 року. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 01.10.2007 року встановлено, що [PERSON] [PERSON] постійно проживає в спірній квартирі з 2002 року (а. с. 69). На той час [PERSON] [PERSON] , 1986 року народження, був неповнолітнім і суд погоджується з доводами відповідача [PERSON] , що неповнолітня дитина не могла проживати у спірному приміщенні одна без батьків. Мати [PERSON] [PERSON] також була зареєстрована в спірній квартирі, однак, знялась з реєстраційного обліку в 1996 році. Однак, зазначена обставина не являється підставою для визнання відповідача і його неповнолітньої дитини такими, що втратили право користування вищевказаним жилим приміщанням. Надані позивачами довідки Малобукринської сільської ради щодо постійного проживання відповідача і його неповнолітнього сина з 2006 року в [ADDRESS] суд не розцінює як доказ вибуття наймача [PERSON] та членів його сім»ї на постійне місце проживання до іншого населеного пункту, оскільки інших доказів вибуття з м. Києва і постійного проживання [PERSON] в [ADDRESS] позивачами не надано. Суд приймає до уваги пояснення відповідача щодо довідок сільської ради про те, що останні були надані ним в ЖРЕО № 403 лише з метою зменшення комунальних платежів. Рахунком на сплату житлово-комунальних послуг за липень 2007 року підтверджується, що дійсно комунальні послуги були нараховані на 2 особи. Що стосується інших місяців 2006-2008 років, то комунальні платежі нараховувалися на 4 особи. Крім цього, факт проживання відповідача і його неповнолітнього сина в спірній квартирі підтвердили свідки [PERSON] , [PERSON] Що стосується показів свідків [PERSON] , [PERSON] , то покази останніх не підтверджують факт відсутності відповідача в спірній квартирі понад 6місяців і вибуття останнього на постійне місце проживання в інший населений пункт. Та обставина, що в спірній квартирі знаходиться належне членам сім»ї відповідача майно підтверджується наданими ним гарантійними талонами, інструкціями по експлуатації побутової техніки. Що стосується наданих позивачами актів про непроживання [PERSON] і його неповнолітньої дитини в спірній квартирі, то ці акти суд оцінює критично і не приймає їх до уваги як докази, оскільки останні посадовими особами ЖРЕО № 403 не завірені і не підписані. З огляду на зазначене позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , який представляє свої і неповнолітнього [PERSON] інтереси про визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням слід залишити без задоволення.

Outcome: dismissed