Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-18 00:00:00

В січні 2008 року [PERSON]. звернувся до суду з позовом до Вознесенської міської ради Миколаївської області про визнання незаконним рішення від 26.10.2007 року №10 в частині скасування рішення виконавчого комітету від 21.09.1993 року №237 , щодо закріплення за [PERSON], [PERSON]., [PERSON]. земельної ділянки площею 0,1456 га , посилаючись на те, що 26.10.1993 року виконкомом Вознесенської міської ради народних депутатів видано [PERSON], [PERSON], [PERSON]Державний акт на право приватної власності на землю. Відповідно до змісту вищезазначеного Державного акта на право приватної власності на землю, він виданий на підставі рішення виконкому Вознесенської міської ради народних депутатів від 21.09.1993 року №237, згідно до якого [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]. передано у приватну власність земельну ділянку по [ADDRESS]площею 0,1456 га в межах згідно з планом для обслуговування житлового будинку та особистого підсобного господарства. -2- [INFO] мати позивача-- [PERSON] померла. Після смерті [PERSON]. відкрилася спадщина на 3/5 часток житлового будинку та відповідну частку земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та особистого підсобного господарства , розташованих по [ADDRESS] У встановлений законом строк позивач прийняв спадщину, вступивши у володіння спадковим майном, про що Другою Вознесенською державною нотаріальною конторою 07.03.1995 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом за № 494, яке зареєстроване Вознесенським бюро технічної інвентаризації 17.03.1995 року за №449 , що підтверджує право позивача на 3/5 часток житлового будинку[ADDRESS] Проте, свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку [PERSON]. не видано з невідомих йому обставин. В серпні 2007 року [PERSON]. звернулася до Вознесенського міськрайонного суду з позовом до [PERSON]., [PERSON]. та [PERSON]. про визнання права власності на частку земельної ділянки по [ADDRESS]під час проведення попереднього судового розгляду [PERSON]. та [PERSON]. пред'явили зустрічні позовні заяви про визнання права власності на частку земельної ділянки за вищевказаною адресою.. 05.11.2007 року Вознесенська міська рада звернулася до Вознесенського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] та [PERSON]. про визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 26.10.1993 року виконкомом Вознесенської міської ради [PERSON]., ОСОБА_. та [PERSON]. на підставі рішення виконкому Вознесенської міської ради народних депутатів від 21.09.1993 року №237 та внесення запису до книги записів реєстрації держактів на право власності на землю про припинення права приватної власності на земельну ділянку по [ADDRESS]площею0,1456 на громадян [PERSON]., ОСОБА_. та [PERSON].. Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 06.11.2007 року відкрито провадження за вказаним позовом. З даної позовної заяви позивач дізнався, що рішенням Вознесенської міської ради від 26.11.2007 року №10 ХХУІ сесії 5 скликання скасовано рішення виконкому Вознесенської міськради №237 від 21.09.1993 року “ Про розгляд заяв громадян на будівництво, оформлеення правовстановлюючих документів та упорядкування землекористувань в індивідуальному секторі” в частині закріплення в приватну власність земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства [PERSON]., ОСОБА_. та [PERSON]. по [ADDRESS]площею 0,1456 га. Вважає, що приймаючи спірне рішення , відповідач діяв поза межами своїх повноважень, наданих йому чинним законодавством, а тому рішення підлягає визнанню незаконним та його скасуванню. -3- Використовуючи своє право на земельну ділянку, [PERSON]. набула право власності на земельну ділянку, шляхом передачі у власність земельної ділянки Вознесенською міською радою у вересні 1993 року, а 26.10.1993 року разом з [PERSON]. та [PERSON]. отримала Державний акт на право приватної власності на землю, який є документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку. Приймаючи рішення , щодо припинення права власності на земельну ділянку, відповідач керувався діючим законодавством, а не законодавством яке було чинним у 1993 році коли мати позивача [PERSON]. набула права власності на земельну ділянку. Позивач [PERSON]. просить суд визнати незаконним рішення Вознесенстької міської ради від 26.10.2007 року №10 ХХУІ сесії 5 скликання в частині скасування рішення виконкому Вознесенської міськради №237 від 21.09.1993 року “ Про розгляд заяв громадян на будівництво, оформлення правовстановлюючих документів та упорядкування землекористувань в індивідуальному секторі” в частині закріплення в приватну власність земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства гр.[PERSON], [PERSON] та [PERSON] по [ADDRESS]площею 0,1456 га та його скасування. Крім того, територіальна громада м.Вознесенська в особі Вознесенської міської ради звернулася до суду з позовом до [PERSON]. та [PERSON].про визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на землю вказуючи, що 26.10.1993 року виконкомом Вознесенської міської ради народних депутатів громадянам [PERSON], [PERSON] та [PERSON]на підставі рішення №237 від 21.09.1993 року було передано в приватну власність земельну ділянку по [ADDRESS]площею 0,1456 га для обслуговування їх житлового будинку та особистого підсобного господарства та видано Державний акт на право приватної власності на землю, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1772. [INFO] [PERSON]. померла, після її смерті спадщину, яка складається з 3/5 частин житлового будинку по [ADDRESS]прийняв її син [PERSON], про що 07.03.1995 року державним нотаріусом Другої Вознесенської нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину за звконом №494. [INFO] померла [PERSON]., після смерті якої спадщину у вигляді 9/50 частин житлового будинку по [ADDRESS] прийняла [PERSON]., про що 30.06.2006 року державним нотаріусом Першої Вознесенської державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом 06.11.2001 року [PERSON].(до шлюбу [PERSON].) подарувала 11/50 часток житлового будинку по [ADDRESS] [PERSON] . , що підтверджується договором дарування , посвідченим приватним -4- нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області за № 2644. До [PERSON]. та [PERSON].з переходом права власності на нерухоме майно переходить право власності на земельну ділянку по [ADDRESS]. [PERSON]. прийняла в складі спадщини лише частку житлового будинку по [ADDRESS] про що зазначено в свідоцтві про право на спадщину за заповітом. Разом з тим зазначені особи використовують земельну ділянку за вказаною адресою без документів, що посвідчують право власності на землю. Вище вказане рішеня виконкому Вознесенської міської ради народних депутатів від 21.09.1993 року №237 в частині закріплення у приватну власність [PERSON], ОСОБА_., [PERSON]. земельної ділянки по [ADDRESS]площею 0,1456 га для обслуговування їх житлового будинку та особистого підсобного господарства та Державний акт , виданий на підставі цього рішення не відповідає вимогам чинного законодавства і тому в цій частині рішенням Вознесенської міської ради №10 від 26.10.2007 року скасоване, як протиправне. На підставі Державного акту передано в приватну власність земельну ділянку з двома різними цільовими призначеннями : для обслуговування житлового будинку та для ведення особистого підсобного господарства , без визначення площі ділянки по кожному призначенню, що суперечить законодавству, а саме: -- розмір ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка) у містах -0,1 га; -- для ведення особистого підсобного господарства громадянам передаються безоплатно у власність земельні ділянки , в межах населених пунктів у розмірі не більше 0,6 га.; -- при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить право власності на землю у розмірах , передбачених законодавством , якщо інше не передбачено у договорі відчуження-- будівлі та споруди; -- громадянам України передаються у приватну власність земельні ділянки надані їм для ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель( присадибна ділянка), садівництва дачного і гаражного будівництва, у межах норм встановлених законодавством. При виготовлені Державного акту на право приватної власності на землю не були встановлені межі земельної ділянки та не складено акт встановленя меж земельної ділянки в натурі, як наслідок виникла невідповідність фактичних даних Державному акту. Також при виготовлені Державного акту застосовано масштаб 1:500, який при вимірюванні визначає розміри ділянки . Крім того в Державному акті не відображено право спільної часткової власності на земельну ділянку ( пропорційно розміру власності на нерухоме -5- майно). Тому позивач вважає, що земельна ділянка по [ADDRESS] була неправомірно одержана громадянам [PERSON]., [PERSON]. та [PERSON]. у власність. Позивач просить суд визнати Державний акт на право приватної власності на землю громадян [PERSON], [PERSON]та [PERSON] від 26.10.19093 року виданий на підставі рішення виконкому Вознесенської міської ради №237 від 21.09.1993 року про передачу в приватну власність земельної ділянки по [ADDRESS] площею 0,1456 га для обслуговування їх житлового будинку та особистого підсобного господарства недійсним. В судовому засіданні позивач [PERSON]. свій позов підтримав повністю та просив суд його задовільнити, а позовні вимоги Вознесенської територіальної громади про визнання Державного акту на право приватної власності недійсним - залишити без задоволення. Представник відповідача-- представник територіальної громади м.Вознесенська в особі Вознесенської міської ради Пономаренко Л.В. в судовому засіданні позов [PERSON]. повністю не визнала і просила суд відмовити в його задоволенні , а позов територіальної громади м.Вознесенська задовільнити повністю. Представник відповідача [PERSON]. -- [PERSON]. з позовом [PERSON] згодна повністю, а позов територіальної громади м.Вознесенськ повністю не визнала. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора суд приходить до слідуючого. Згідно ст.48 ч.3 Закону України “Про власність” захист права власності здійснюється судом . В силу ст.86 ч.4 ЗК України право спільної власності на землю посвідчується Державним актом на право власності на землю . З Державного акту на право приватної власності на землю (а.с. 14) видно, що [PERSON] , ОСОБА_., [PERSON]. на підставі рішення виконкому Вознесенської міської ради від 21.09.1993 року за №237 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,1456 га в межах згідно з планом для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства. Зі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.4) та рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 02.11.2007 року (а.с.16) про встановлення факту належності свідоцтва про право на спадщину за законом видно, що спадкоємцем майна [PERSON]., яка померла [INFO], є її син [PERSON] і спадкове майно складається з 3/5 часток житлового будинку [ADDRESS], однак свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку не отримав . Згідно ст. 41 ч.4 Конституції України , ст.51 ЗУ “Про власність” право приватної власності є непорушним, громадянин не може бути позбавлений -6- права власності на земельну ділянку поза його волею, інакше, як на підставі рішення суду. З рішення Вознесенської міської ради Миколаївської області від 26.10.2007 року за №10 (а.с.9) видно, що розглянувши заяви громадян міська рада вирішила скасувати рішення виконавчого комітету Вознесенської міської ради №237 від 21.09.1993 року “Про розгляд заяв громадян на будівництво , оформлення правовстановлюючих документів та упорядкування землекористувань в індивідуальному секторі”. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON]. заяв до Вознесенської міської ради з приводу скасування вищезазначеного рішення не подавав . Згідно ст.57 ЗУ “Про власність”, ст.155 ч.1 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта , яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Тому суд вважає, що оскільки рішенням Вознесенської міської ради від 26.10.2007 року за № 10 порушено права [PERSON]. на користування земельною ділянкою, виділеною згідно Державного акту на право приватної власності на землю для обслуговування будинку та особистого підсобного господарства то суд вважає , що є правові підстави для задоволення позову [PERSON]. Крім того з акту від 14.06.2007 року (а.с.14) видно, що за скаргами [PERSON]., [PERSON]. та [PERSON]. самовільний захват земельної ділянки по [ADDRESS]забудовником по [ADDRESS] відсутній, а скаржникам запропоновано виготовити Державний акт на право власності на земельну ділянку по [ADDRESS]і відновити в установленому порядку межі земельної ділянки по [ADDRESS] З акту перевірки використання земельних ресурсів по [ADDRESS] від 27.08.2007 року видно, що нові власники житлового будинку по [ADDRESS]правовстановлюючі документи на земельну ділянку не переоформили . Тому згідно клопотання головного спеціаліста Вознесенського міжрайонного сектора з контролю за використанням та охороною земель у Миколаївській області (а.с.15) до міського голови направлені матеріали про порушення вимог земельного законодавства для реагування, та рекомендовано звернутись до суду з позовом для усунення виявленого порушення . В силу ст.125 ч.1 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою , та його державної реєстрації. З Державного акту на право приватної власності на землю видно, що він виданний [PERSON]., ОСОБА_., [PERSON]. та зареєстрований в Книзі записів Державних актів на право приватної власності -7- на землю за № 1772. В судовому засіданні встановлено, що 02.08.2007 року [PERSON]. звернулася до суду з позовом про визначення розміру частки в спільній власності на земельну ділянку, а [PERSON] і [PERSON].. 25.09.2007 року звернулися з позовною заявою до суду про визнання права власності на частку земельної ділянки (а.с.49), тобто власники житлового будинку [ADDRESS] на виконання висновків комісії по акту від 14.06.2007 року (а.с.14) вирішують питання по переоформленню правостановлюючих документів на земельну ділянку на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 26.10.1993 року. В силу ст.152 ч.3 п.”а”ЗК України захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Тому , виходячи з вищевикладеного суд вважає, що згідно ст.152 ЗК України правових підстав для задоволення позову про визнання Державного акту на право приватної власності на землю недійсним немає.

Outcome: dismissed