overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-24 00:00:00

04 березня 2008 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача суми боргу за договором позики з урахуванням індексу інфляції в сумі 12304 грн. 60 коп. та три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 592 грн. 20 коп., а також судові витрати та витрати на правову допомогу. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги і наполягали на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку. Зі згоди позивача та його представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] 27.02.2006 року взяла від [PERSON] 9400 гривень в борг. Відповідач зобов'язувалася повернути гроші в строк до 01.05.2006 року. Відповідач на вимогу позивача гроші не повернув. Тому враховуючи викладене, суд вважає, що стягненню з відповідача підлягає сума в розмірі 9400 грн. на користь позивача. Також підлягає стягненню на користь позивача і сума 30 грн. 00 коп. в повернення витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, 94 грн. 00 коп. судового збору та витрати на правову допомогу в розмірі 1300 грн. 00 коп.. Разом з тим, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача коштів з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, оскільки умовами розписки не передбачалося надання коштів під 3% річних від простроченої суми.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] та на її утримання, до досягнення дитиною трьох років. Позивач в судове засідання з»явилася, позовні вимоги підтримала, суду пояснила: - що з відповідачем [PERSON] перебуває в шлюбі з 24.11.2007 року по даний час. Від шлюбу народилася дитина – син [PERSON] , [INFO] року народження. Останній час відповідач проживає окремо від сім»ї в іншому районі, матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає, її вихованням не займається. А тому позивачка змушена звернутися до суду з позовом про примусове стягнення з відповідача аліментів на свою користь на своє утримання до досягнення дитиною трьох річного віку, та на утримання сина до досягнення ним повноліття. Відповідач також з»явився в судове засідання, позовні вимоги визнав. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд знаходить, що позовні вимоги позивача законні і підлягають задоволенню. Копіями свідоцтв про укладання шлюбу (а.с. 3), народження дитини (а.с. 2), підтверджується, що подружжя від шлюбу має спільну дитину – сина [PERSON] , який не досяг трьох річного віку. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд знаходить, що позовні вимоги позивача законні і підлягають задоволенню. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28 серпня 2004 року Привільською міською радою м. Лисичанська, Луганської області, актовий запис № 24, посилаючись на те, що подружні стосунки з відповідачем були припинені 25 грудня 2007 року, сім`я фактично розпалася, відновлення подружніх стосунків вона не бажає, від спільного подружнього життя сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивачка в судове засідання не з'явилася, позов підтримала, просила справу слухати у її відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи, про що надала суду письмову заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань про розгляд справи за його відсутності не надав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені докази: свідоцтво про одруження, копія виклику відповідача у судове засідання, квитанції про сплату судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню повністю. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28 серпня 2004 року Привільською міською радою м. Лисичанська, Луганської області, актовий запис № 24, подружні стосунки були припинені 25 грудня 2007 року через різні погляди на життя, сім`я фактично розпалася, відновлення подружніх стосунків позивачка не бажає, від спільного подружнього життя неповнолітніх дітей не мають. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки, є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, якою просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку /доходу/, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 12.06.2008 року і до закінчення, тобто до [INFO], але не більше як до досягнення дитиною 23 років. Мотивуючи тим, що на даний момент їх спільна донька є курсантом першого курсу факультету обслуговування повітряного руху Державної льотної академії України та знаходиться на неповному державному забезпеченні. Донька проживає з нею, а вона тяжко хворіє, постійно проходить курси лікування, перенесла операційне втручання. Батько до 18 році в примусовому порядку сплачував аліменти, по закінченню виконання судового рішення, припинив здійснювати допомогу на доньку. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зазначивши, що має іншу сім'ю, дружина його хворіє, утримує неповнолітню дитину, його доход та дружини незначний. З'ясувавши обставини справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали, суд дійшов висновку про задоволення позову частково. Судом встановлено, що сторони розірвали шлюб 12 серпня 1997 року у Кіровському відділі РАЦС Кіровоградського МУЮ, а/з 576.( а.с.3). Мають спільну доньку - [PERSON], [INFO]. Дівчинка проживає з матір'ю ( а.с.5), відповідач про матеріальний стан дівчинки не дбає, батьківські функції обмежив сплатою аліментів, що стягнуті в судовому порядку до повноліття доньки. [PERSON] є курсантом І курсу факультету обслуговування повітряного руху Державної льотної академії України , термін завершення навчання [INFO]. ( а.с. 6). Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Підстави для здійснення стягнення на користь позивачки на утримання повнолітньої доньки встановлені, а саме дитина потребує в матеріальному забезпеченні з боку батька, доходи матері переважним чином витрачаються на своє лікування, так як зазнала медичне операційне втручання. Заперечення відповідача обмежувались лише наявністю іншої сім'ї, дитини, яка виховується та ним утримується, а також станом здоров'я дружини. Суду не надані докази його витрат на забезпечення своєї сім»ї, отримання доходу менше ніж витрат чи наявність розходів, за яких він не взмозі сплачувати аліменти на повнолітню доньку. Враховуючи викладене та у відповідності до вимог ст. 200 СК України, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дитини у розмірі 100,00 грн. щомісячно з моменту пред'явлення позову, тобто з 12 червня 2008 року, і до закінчення терміну навчання - [INFO]. Вказані факти відповідають правовідносинам сторін, що регулюються сімейним законодавством ст.ст. 199-200 Сімейного Кодексу. З відповідача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором про надання послуг з утримання будинків та при будинкових територій, укладеним з відповідачем 2 червня 2006 року, так як відповідач порушив взяті на себе зобов'язання по оплаті послуг за користування квартирою [ADDRESS] та комунальних послуг, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка на даний час не погашена. Відповідно до наданої заяви позивач просить слухати справу у відсутність представника та просить задовольнити позовні вимоги. Відповідач відповідно до поданої заяви просить слухати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає. В судовому засіданні встановлено, що відповідач проживає у квартирі [ADDRESS] та займає житлову площу 38.3 кв.м., що стверджується довідкою підприємства. 2 червня 2006 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №2 про надання послуг з утримання будинків та при будинкових територій. Відповідно до даного договору відповідач зобов'язаний вчасно вносити плату за користування квартирою [ADDRESS] та оплачувати комунальні послуги, у встановлені договором строки, а саме не пізніше 25 числа місяця, що настає за розрахунковим; у разі несвоєчасного внесення платежів за послуги сплачувати пеню у розмірі, встановленого законодавством і договором. Однак, всупереч договірним зобов'язанням, в установлені терміни відповідачем не сплачено належні грошові суми, а саме з липня 2006 року по даний час, внаслідок чого утворилась заборгованість по квартирній платі - 613 гривень 48 копійок та по комунальним послугам- 28 гривень 32 копійки, яка на даний час не погашена, що стверджується розрахунком заборгованості та рішенням 20 сесії Ново Білокоровицької селищної ради Олевського району Житомирської області. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст.526 ЦК України, з якої слідує, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст.68 ЖК України слідує, що наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за користування житлом та плату за комунальні послуги. Крім цього ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). В даному випадку відповідач займаючи квартиру жилою площею 38.3 кв.м. та отримавши комунальні послуги не виконав свого зобов'язання по їх оплаті, чим порушив право позивача на отримання коштів за надані послуги, що повинно бути поновлено в судовому порядку. Виходячи з вище наведеного суд вважає, що на користь позивача повинно бути стягнуто з відповідача 51 гривня судового збору та 30 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи судом, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з якої слідує, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачки заборгованості за договором про надання послуг з утримання будинків та при будинкових територій, укладеним з відповідачкою 1 червня 2006 року, так як відповідачка порушила взяті на себе зобов'язання по оплаті послуг за користування квартирою [ADDRESS] та комунальних послуг, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка на даний час не погашена. Відповідно до наданої заяви позивач просить слухати справу у відсутність представника та просить задовольнити позовні вимоги. Відповідачка відповідно до поданої заяви просить слухати справу у її відсутність, позовні вимоги визнає. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка проживає у квартирі [ADDRESS] та займає житлову площу 38.1 кв.м., що стверджується довідкою підприємства. 1 червня 2006 року між позивачем та відповідачкою було укладено договір №1 про надання послуг з утримання будинків та при будинкових територій. Відповідно до даного договору відповідачка зобов'язана вчасно вносити плату за користування квартирою [ADDRESS] та оплачувати комунальні послуги, у встановлені договором строки, а саме не пізніше 25 числа місяця, що настає за розрахунковим; у разі несвоєчасного внесення платежів за послуги сплачувати пеню у розмірі, встановленого законодавством і договором. Однак, всупереч договірним зобов'язанням, в установлені терміни відповідачкою не сплачено належні грошові суми, а саме з березня 2006 року по даний час, внаслідок чого утворилась заборгованість по квартирній платі - 528 гривень 32 копійки та по комунальним послугам - 14 гривень 16 копійок, яка на даний час не погашена, що стверджується розрахунком заборгованості та рішенням 20 сесії Ново Білокоровицької селищної ради Олевського району Житомирської області. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст.526 ЦК України, з якої слідує, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст.68 ЖК України слідує, що наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за користування житлом та плату за комунальні послуги. Крім цього ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). В даному випадку відповідачка займаючи квартиру жилою площею 38.1 кв.м. та отримавши комунальні послуги не виконала свого зобов'язання по їх оплаті, чим порушила право позивача на отримання коштів за надані послуги, що повинно бути поновлено в судовому порядку. Виходячи з вище наведеного суд вважає, що на користь позивача повинно бути стягнуто з відповідачки 51 гривню судового збору та 30 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи судом, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з якої слідує, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-24 00:00:00

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте до суду надійшов лист Грушовецької сільської ради від 15.09.2008 року № 593, з якого вбачається, що відповідач визнає позов повністю. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні уточнила позовні вимоги та просить визнати за нею право власності на нерухоме майно, як самочинне збудоване з тих підстав, що викладені в позовній заяві, а також з тих підстав, що вона є власником земельної ділянки, на якій розміщено самочинне будівництво. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власником земельної ділянки розміром 0,25 га, яка розташована в [ADDRESS]. На даній земельній ділянці знаходяться житловий будинок, позначений в інвентарній справі, доданій до позовної заяви, літерою „А-І”, загальною площею 48,30 кв.м., житловою площею 31,40 кв.м., житловий будинок - „Б-І”, загальною площею 117,4 кв.м., сарай саманний - „В”, вхід у підвал - „Вх”, погріб - ,,Пг'', ворота - №1, огорожа - № 2, огорожа - № 3, загальна дійсна вартість яких становить 85420 гривень, які були побудовані без належного дозволу та належно затвердженого проекту, тобто самочинно. Дане самочинне будівництво не суперечить суспільним інтересам, не порушує права інших осіб, а також санітарні та екологічні норми і правила та правила пожежної безпеки. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права та інтереси інших осіб. Згідно ч.5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов [PERSON] слід задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на житлові будинки та господарські і побутові споруди, які розташовані в [ADDRESS]. На підставі ст. 376 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-24 00:00:00

КП «Макіївтепломережа» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідачки [PERSON] заборгованості по оплаті послуг по постачанню тепловою енергією. У судовому засіданні представник позивача, що діє за довіреністю, підтримала позовні вимоги і суду пояснила, що відповідачка проживаючи в квартирі [ADDRESS] користується послугами позивача по постачанню теплової енергії , але тривалий час не вносить оплату наданих послуг у зв'язку з чим має заборгованість за період з лютого 2006р. по 01 квітня 2008р. в загальній сумі 2226,78грн., яку просить стягнути на користь позивача. Відповідачка [PERSON] до залу судового засідання не з'явилася і від неї не надійшло повідомлення про причини неявки. Про день та час слухання справи відповідачка була повідомлена своєчасно та належним чином , про що свідчить розписка про отримання судової повістки . Суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення , на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечувала . Суд, заслухавши пояснення представника позивача і дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст. ст. 67,68 ЖК України, плата за комунальні послуги /теплопостачання і т.ін./ стягується крім квартирної плати по затвердженим у встановленому порядку тарифам . Наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги , яка вноситься щомісяця . Відповідно до ст. 64 ЖК України , члени сім”ї наймача , які проживають разом з ним , користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов”язки , що випливають з договору найму жилого приміщення. Як встановлено в судовому засіданні і підтверджено копією особового рахунку відповідачка [PERSON] є членом сім”ї наймача і проживаючи в квартирі [ADDRESS] користується послугами позивача по постачанню теплової енергії, а тому зобов'язана своєчасно вносити оплату наданих послуг/а.с.3/. Відповідно до розрахунків наданих позивачем, підтверджений факт наявності заборгованості по оплаті відповідачкою наданих послуг по постачанню теплової енергії за період з лютого 2006 року по 01 квітня 2008 р. і загальна сума заборгованості становить 2226,78грн./а.с.4-5/, а тому зазначена сума підлягає стягненню на користь позивача . Крім того, у відповідності зі ст.88 ЦПК України, стороні , на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких також належать витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи . Отже, з відповідачки на користь позивача також необхідно стягнути сплачені витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30грн., а на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 51,00грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просив стягнути нараховану не виплачену заробітну плату та моральну шкоду. В судовому засіданні підтримав вимоги позову тільки в частині стягнення заробітної плати в розмірі 11200 грн 82 коп. В обґрунтування вимог посилалася на те, що знаходиться в трудових відносинах з ТОВ Одеське виробниче хіміко-фармацевтичне підприємство „Біостимулятор” (далі ТОВ „Біостимулятор”). В період з лютого 2007 року по липень 2008 року (включно) відповідач не виплачує заробітну плату, розмір боргу складає 11200 грн 82 коп. Відповідач про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що посвідчується розпискою про отримання судової повістки (а.с. 34), причини неявки свого представника суду не повідомляв, та від нього не надходила заява про розгляд справи за його відсутності. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що позивач знаходиться в трудових відносинах з ТОВ „Біостимулятор”, що підтверджується записами в трудовій книжці та довідкою ТОВ (а.с. 3-6). З лютого 2007 року по липень 2008 року (включно) відповідач не виплачував в повному обсязі заробітну плату, та сума боргу з урахуванням індексації за її несвоєчасну виплату склала 11200 грн 82 коп., що підтверджується довідками ТОВ „Біостимулятор” (а.с. 7-9, 29, 35). Відповідно до ст. 94 КЗпП України, Заробітна плата - це винагорода, обчислена, як пправило в грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно з ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ст. 234 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь - яким строком. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд допускає негане виконання рішення в справі про стягнення нарахованної невиплаченої заробітної плати в сумі 15369 грн 07 коп. На підставі ст. ст. 94, 115, 234 КЗпП України

Outcome: approved