Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про визнання угоди недійсною, третя особа - приватний нотаріус Первомайського районного нотаріального округу [PERSON]., посилаючись на наступне. 13 серпня 2005 року згідно договору купівлі-продажу, посвідченого нотаріально, він передав, а покупець [PERSON]. прийняв у власність квартиру [ADDRESS]. У той же день покупцю за договором ним було передано весь пакет документів на квартиру та ключі від неї. Договір купівлі-продажу був укладений з урахуванням всіх істотних умов. Однак, 24 вересня 2008 року позивачу стало відомо, що відповідачу дозволено вищезазначену квартиру перевести з жилого фонду в нежиле приміщення, а також дозволена реконструкція нежилого приміщення під магазин продовольчих та промислових товарів з будівництвом окремого входу. Вважає, що покупець неправильно розпорядився придбаною квартирою, не попередив його під час укладення угоди про свій намір реконструювати квартиру під магазин, чим порушив його права та договір купівлі-продажу квартири повинен бути розірваним, тому що не відповідає діючому законодавству України. Згідно договору купівлі-продажу квартири позивач передав відповідачу у власність квартиру як приміщення, призначене для проживання, а відповідач використовує її не за функціональним призначенням. Позивач [PERSON]. звернувся із зустрічним позовом до [PERSON] про визнання угоди дійсною та визнання права власності, посилаючись на наступне. 13 серпня 2005 року між ним та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири[ADDRESS]. У той же день йому було передано весь пакет документів на квартиру та ключі від неї. Договір був укладений з урахуванням всіх істотних умов. Вважає позовні вимоги [PERSON] безпідставними, а договір купівлі-продажу від 13 серпня 2008 року дійсним та законним. Просить суд визнати вказаний договір дійсним та визнати за ним право власності на набуте майно. Третя особа до суду не з'явилася, а надала письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, заслухавши пояснення представника [PERSON] за довіреністю [PERSON]., який зустрічний позов не визнав і просив суд задовольнити первісні позовні вимоги, та [PERSON], який первісний позов також не визнав, а наполягав на задоволенні зустрічного позову, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позов обґрунтований. Дійсно, 13 серпня 2005 року між сторонами по справі було укладено договір купівлі-продажу, за яким [PERSON] продав, а [PERSON]. купив квартиру [ADDRESS] (а.с.5). Даний договір було посвідчено нотаріально. У той же день покупцю було передано весь пакет документів на квартиру та ключі від неї. Посилання [PERSON] на те що, [PERSON]. купив квартиру, але використовує її не за функціональним призначенням, перевівши її у нежиле приміщення, не є порушенням закону, оскільки договір був укладений з урахуванням всіх істотних умов і на даний момент саме [PERSON]. є власником спірної квартири, що згідно ст.334 ЦК України підтверджується копією витягу КП «Первомайське бюро технічної інвентаризації» про реєстрацію права власності на квартиру (а.с.6). Крім того, згідно ст.317 ЦК України власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, що передбачає юридичну можливість власника панувати над ним, здійснювати щодо нього свою волю, використовувати корисні якості майна та можливість встановлювати, змінювати та припиняти юридичну долю майна. Відповідно до ст.386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав всіх суб`єктів права власності. Ст.321 вказаного кодексу закріплено непорушність права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 41 Конституції України передбачає непорушність права приватної власності, яка полягає в його недоторканості, а водночас і в недоторканості самого майна. Всі особи мають утримуватися від безпідставного заволодіння майном власника та завдання йому шкоди. Частина 2 статті 48 Закону України „Про власність” закріплює за власником можливість вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, що передбачає можливість заінтересованої особи звертатися із заявою до суду та до інших органів державної влади. Таким чином, посилання [PERSON] на те, що [PERSON]. вирішує юридичну долю власності без згоди на це колишнього власника, безпідставні та не можуть бути прийняті судом до уваги. Останній набув право власності на майно на підставі, що не заборонена законом, а саме із правочину, що відповідає положенням ч.1 ст.328 ЦК України. Крім того, 24 вересня 2008 року рішенням виконкому Первомайської міської ради Харківської області [PERSON] дозволено вищезазначену квартиру перевести з житлового фонду в нежитлове приміщення, а також дозволена реконструкція нежитлового приміщення під магазин продовольчих та промислових товарів з будівництвом окремого входу, що підтверджується копією рішенням виконавчого комітету Первомайської міської ради Харківської області №430 від 24.09.2008 р., копія якого міститься в матеріалах справи. Протягом поточного року, реалізуючи свої правомочності власника, за власні кошти [PERSON]. провів реконструкцію нежитлових приміщень №1 та №2 буд.19 в 1-2 м-ні м.Первомайський Харківської області під магазин продовольчих та промислових товарів з будівництвом окремого входу. Згідно Технічного висновку від 24.10.2008 р. ПП «Шанс-05» про стан основних будівельних конструкцій та можливості подальшої експлуатації нежилого приміщення з функціональним призначенням «магазин продовольчих та промислових товарів», що розташований за адресою: Харківська область, м.Первомайський, &frac12; м-н, буд.19, прим.1 та прим.2, всі основні будівельні конструкції деформацій не мають і знаходяться в задовільному технічному стані та придатні для подальшої експлуатації за призначенням. Виконані роботи по реконструкції приміщення з влаштуванням окремого виходу не вплинули на основні будівельні конструкції жилого будинку. Приміщення магазину продовольчих та промислових товарів відповідає вимогам будівельних, санітарних та протипожежних норм. Об'єкт повністю будівельно готовий. Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України - право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Тобто право власності на нову річ виникає в той момент, коли в результаті виготовлення чи створення з'являється об'єкт, який може кваліфікуватись як нова річ. Отже, відповідно до ст.331 ЦК України, позивач здобуває право власності на новостворене нерухоме майно з моменту завершення будівництва. Однак, ст.182 ЦК України передбачається обов'язкова державна реєстрація виникнення права власності на таке майно, тобто право власності на вперше створене нерухоме майно може виникнути тільки з моменту державної реєстрації або за рішенням суду. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Outcome: approved