Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-16 00:00:00

16.09.2008 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про визнання права власності на новостворене та самочинно збудоване нерухоме майно, в якій вказала, що на підставі договору купівлі-продажу від 05.04.1988 року їй належить 15/50 долі домоволодіння [ADDRESS], яке складається з житлового будинку В-1, незакінченого будівництвом з 54% готовності, підвалу Г-1. Згідно договору купівлі-продажу на [PERSON] було покладено обов'язок закінчити будівництво житлового будинку в строк до 23.03.1990 р. Рішенням Вознесенської міської ради №6 від 30.01.1998 року із складу цього домоволодіння, виділено жилий будинок В-1 з господарчими будівлями і спорудами в окрему домобудівлю на земельній ділянці площею 807 кв.м. та присвоєно йому [ADDRESS]. На підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого 12.08.2008 року Вознесенською міською радою позивачці належить земельна ділянка площею 807 кв.м., розташована в [ADDRESS] та яка призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. На даній земельній ділянці [PERSON] завершила будівництво житлового будинку В-1 зовнішньою площею 84,9 кв.м. та самовільно побудувала : сіни а-1 зовнішньою площею 27,9 кв.м., підвал а-1 п/д площею 8,4 кв.м., сарай Б-1 площею 2,8 кв.м., сарай в,-1 площею 4,2 кв.м., погріб Г-1 п/д площею 22,3 кв.м., сарай Д-1 площею 22,9 кв.м., душ Ж-1 площею 1,9 кв.м., вбиральню Е-1 площею 1,9 кв.м., сарай З-1 площею 29,9 кв.м., сарай И-1 площею 9,8 кв.м. загальною вартістю 78223 грн. Житловий будинок В-1 було добудовано з дозволу Вознесенської міської ради, але позивачці було відмовлено начальником відділу архітектури та містобудування Управління комунальної власності Вознесенської міської ради в прийнятті в експлуатацію житлового будинку, оскільки господарські будівлі та споруди є самочинним будівництвом, а дозвіл на будівництво будинку втратив чинність після 23.03.1990р., коли закінчився строк для закінчення будівництва. Посилаючись на те, що новостворений будинок та вказані об'єкти самовільної забудови зведені з дотриманням архітектурних, санітарних і екологічних норм, а також відповідають правилам протипожежної безпеки, позивачка просить суд визнати за нею право приватної власності на новостворений житловий будинок та самочинно збудоване нерухоме майно, яке вона побудувала. В попередньому судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача в попереднє судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Позивачка [PERSON] не заперечувала проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Згідно ч.2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Згідно ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Оскільки в даному випадку новостворене нерухоме майно та самочинно зведені забудови відповідають архітектурним, будівельним, санітарним, екологічним та іншим нормам, і не порушують права інших осіб, то суд вважає можливим визнати за позивачем право власності на новостворений житловий будинок, розташований в [ADDRESS] та на самовільні забудови, яки ним побудовані, як складової частини даного житлового будинку. На підставі викладених обставин,

Outcome: approved