Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] 10.10.2008 року звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] спілки (співвласників) [INFO] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на майно, мотивуючи свої вимоги тим, що він купив у відповідача частку, яка виділена йому в рахунок майнового паю в ДОТ [INFO] в розмірі 2.02 %, вартістю 9800 гривень. Відповідач зобов’язався посвідчити угоду купівлі-продажу в нотаріальному порядку протягом одного місяця з дня отримання грошей, однак ухиляється від його посвідчення. Просив визнати договір купівлі-продажу дійсним та визнати за ним право власності на майно, виділити його в натурі. Позивач у судовому засіданні на позовних вимогах наполягає, підтвердив вчинення правочину купівлі-продажу, що підтверджується письмовою розпискою. Наполягає на визнанні договору купівлі-продажу дійсним і визнання права приватної власності на майно та виділенні його в натурі. Судові витрати просив віднести на його рахунок. Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю. Згоден визнати право власності за позивачем. Представник 3 –ї особи Гірич Т.А. у судовому засіданні позов визнала повністю. Згодна визнати право власності за позивачем. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, враховуючи доводи сторін в обґрунтування позову і визнання позову суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В суді встановлено, що предметом спору є право власності на частку в цілісному майновому комплексі ДОТ [INFO] та право на її відчуження внаслідок правочину купівлі-продажу не посвідченого в нотаріальному порядку за умови виконання позивачем всіх істотних умов правочину купівлі-продажу. Вчинення договору купівлі-продажу частки в розмірі 2.02 % в ДОТ [INFO] між сторонами підтверджується письмовою розпискою про виконання умов договору (а.с. 12). Спірні відносини є цивільними правовідносинами і регулюються нормами цивільного законодавства ст.ст. 316-319, 325, ч. 2 ст. 220, 328, 334, 392, 655 ЦК України; ЗУ "Про власність", п. 4 Постанови ПВС України "Про судову практику в справах про визнання угод недійсними" від 08.04.1978 року № , відповідно до яких фізична особа має право мати у своїй власності майно, яке вона придбала внаслідок правочинів не заборонених законом. В суді встановлено факт укладення між сторонами договору купівлі-продажу частки в цілісному майновому комплексі ДОТ [INFO] та факт повного виконання всіх істотних умов цього договору позивачем. Відповідач свій обов"язок про нотаріальне посвідчення правочину купівлі-продажу не виконав і ухиляється від його виконання. Відповідно до ст. 334 ч. 3 ЦК України право власності на майно за договором не посвідченим в нотаріальному порядку та визнання його дійсним виникає з моменту набрання рішення суду законної сили в тому випадку, якщо сторона, яка виконала всі істотні умови договору звернулася до суду із позовом про визнання договору купівлі-продажу дійсним і визнання права власності, оскільки друга сторона ухиляється від його нотаріального посвідчення відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України є підстави для задоволення позову . Згідно зі ст. 12, 13 ЗУ "Про власність" фізична особа має право мати у своїй власності будь-яке майно, яке вона придбала внаслідок правочинів не заборонених законом. Захист права власності здійснюється власником і є непорушним відповідно до ст. 321 ЦК України і це положення закріплене в ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ч. 3 ст. 358 кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Зазначене положення ЦК України і Конституції України повністю відповідає захисту права власності, яке гарантується ст. 1 Першого Протоколу до Європейської Конвенції з прав людини та основних свобод, що у відповідності до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства. Зміст цього конвенційного положення про захист права власності свідчить про те, що кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном і ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Отже, право позивача на мирне володіння своїм майном порушене відповідачем. За таких обставин, позов підлягає задоволенню і є підстави для визнання договору купівлі-продажу дійсним і права власності на частку в цілісному майновому комплексі ДОТ [INFO] за позивачем та виділення цього майна в натурі. Судові витрати відповідно до ст. 81, 88 ЦПК України в сумі 81.00 гривень з врахуванням думки позивача суд вважає необхідним віднести на рахунок позивача і з відповідача не стягувати. Враховуючи зазначене і

Outcome: approved