Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про встановлення порядку користування земельною ділянкою, площею 0,0625 га, що розташована по [ADDRESS]. Позивач мотивує вимоги тим, що він є власником 49/100 частин жилого будинку з відповідною часткою службових приміщень, розташованого за даною адресою. Відповідач [PERSON] є власником 51/100 частки даного будинку. Будинковолодіння знаходиться на земельній ділянці, частина якої, згідно рішення Вінницького міськвиконкому №26/984 від 05.08.1953 р. про затвердження протоколів №16 і №17 засідання комісії по відводу земельних дільниць під індивідуальне житлове будівництво від 23.07.1953 р., була закріплена за домоволодінням (всього 600 кв.м.) Згідно кадастрового плану спірної земельної ділянки, виготовленого Подільським державним підприємством геодезії, картографії та кадастру 26.06.2008 р., позивач користується земельною ділянкою площею 0,0315 га, а відповідач - 0,0310 га, тому просив встановити порядок користування земельною ділянкою, виділити йому і визнати за ним право користування ділянкою, площею 0,0315 га, а за відповідачем - 0,0310 га. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги уточнив, просив суд лише встановити порядок користування спірною земельною ділянкою відповідно до кадастрового плану, виготовленого Подільським державним підприємством геодезії, картографії та кадастру 26.06.2008 р., згідно якого позивач користується земельною ділянкою площею 0,0315 га, а відповідач - 0,0310 га. Відповідач [PERSON] позов визнав, оскільки такий порядок відповідає фактичному користуванню землею, який існує протягом тривалого часу і повністю задовольняє сторін. Представник Вінницької міської ради Швед Р.В. у вирішенні даного позову поклався на думку суду. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу на підставі доказів, що є в матеріалах справи та в попередньому судовому засіданні, оскільки відповідач визнав позов і визнання позову не порушує нічиїх прав і законних інтересів (ст.ст. 130, 174 ЦПК України). Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно з договором купівлі-продажу від 14.10.1971 р., зареєстрованим в БТІ 18.10.1971 р., [PERSON] є власником 49/100 часток жилого будинку з відповідною часткою службових будівель, що в [ADDRESS]. Згідно договору купівлі-продажу від 08.04.2002 р., зареєстрованого в КП «ВООБТІ» 15.04.2002 р., [PERSON] є власником 51/100 частки будинковолодіння що в [ADDRESS]. Дане будинковолодіння розташоване на земельній ділянці, площею 0,0625 га, частина якої - 0,0600 га виділена рішенням Вінницького міськвиконкому №26/984 від 05.08.1953 р. «Про затвердження протоколів №16 і №17 засідання комісії по відводу земельних дільниць під індивідуальне житлове будівництво від 23.07.1953 р.» Обмежень на використання спірної земельної ділянки немає. Відповідно до кадастрового плану, виготовленого Подільським державним підприємством геодезії, картографії та кадастру 26.06.2008 р., позивач [PERSON] користується земельною ділянкою площею 0,0315 га, а відповідач [PERSON] користується земельною ділянкою 0,0310 га, і даний порядок між. сторонами існує протягом тривалого часу. Відповідно до ст. 120 ЗК України, при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. Відповідно до ст. 88 ЗК України, яка застосовується до даних правовідносин на підставі Постанови ПВС України від 16.04.2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", володіння та користування земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності (користуванні), здійснюється за згодою всіх співвласників (користувачів); учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння і користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Таким чином, оскільки частки [PERSON] та [PERSON] в будинку становлять відповідно 49/100 та 51/100, суд вважає можливим встановити порядок користування спірною земельною ділянкою між сторонами по фактичному порядку користування, який зображений на кадастровому плані, існує на протязі тривалого часу і погоджений з сусідніми землекористувачами, оскільки площі земельних часток відповідають долям в будинку і даний порядок є найбільш прийнятним для сторін, дозволяє вільно проходити з вулиці на подвір'я, нормально користуватись будинком і здійснювати догляд за ним. Крім цього, різниця у площі між виділеною рішенням виконкому та фактичним розміром земельної ділянки складає 25 кв.м., що суд вважає допустимим у даному випадку. На підставі викладеного,

Outcome: approved