Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-26 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивач зазначає, що рішенням Броницької сільської ради №15/2 від 27 лютого 1998 року [PERSON] було виділено та передано безкоштовно для будівництва та обслуговування житлового будинку земельну ділянку розміром 0,25 га., яка знаходиться в урочищі «Конебели» На підставі цього рішення 25 грудня 1998 року йому було видано державний акт на право власності на цю землю серії 11 - ВЛ №019737. Пізніше сільською радою було виявлено, що згадане її рішення на той час сільським головою [PERSON] було сфальсифіковане. Зважаючи на це його наступним рішенням сільської ради №16/2.1 від 16.04.1998 року скасовано. Так як державний акт на право власності на землю видано [PERSON] на підставі неіснуючого рішення, позивач просить його визнати недійсним. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повність з підстав, які зазначені в позовній заяві і пояснив, що рішенням Броницької сільської ради №15/2 від 27.02.1998 року для будівництва житлових будинків було виділено земельні ділянки шести громадянам села Брониця. Питання щодо виділення таких земельних ділянок [PERSON], [PERSON], [PERSON] на сесії сільської ради не розглядалось. Батько відповідача [PERSON], який на той час працював сільським головою, самовільно дописав до згаданого рішення прізвища свого сина та ще двох названих осіб про те, що згаданим рішенням їм також виділені земельні ділянки для тих же цілей. Зважаючи на це, рішенням Броницької сільської ради від 16.04.1998 року №16/2.1 її рішення від 27.02.1998 року №15/2 в частині виділення земельних ділянок [PERSON], [PERSON], [PERSON] було скасовано. Так як [PERSON] і [PERSON] виготовили технічні документації на будівництво будинків, на що понесли певні затрати та приступили до їх будівництва, сільська рада своїм рішенням №6/7 від 26.03.1999 року своє рішення №15/2 від 27.02.1998 року щодо виділення їм земельних ділянок для будівництва житлових будинків «залишила в силі». Відповідач позовні вимоги не визнав та пояснив суду, що державний акт виданий йому на законних підставах, а тому заявлені до нього вимоги є безпідставними. 16 квітня 1998 року сільська рада свого попереднього рішення від 27.02.1998 року №15/2, яким було виділено йому земельну ділянку для будівництва житлового будинку, не приймала. Навпаки, подане позивачем з цього приводу рішення від 16.04.1998 року є сфальсифікованим. Крім цього, просить суд врахувати, що позивачем пропущені строки позовної давності для заявлення цивільного позову про визнання виданого йому державного акту недійсним. Позовні вимоги задоволенню не підлягають. Як вбачається з рішення Броницької сільської ради №15/2 від 27.02.1998 року ним, серед інших шести громадян с.Брониця, виділено [PERSON], [PERSON] та відповідачу земельні ділянки розміром по 0.25 га. кожної для будівництва житлових будинків. 16.04.1998 року прийнятим рішенням за №16/2.1 сільська рада своє рішення від 27.02.1998 року №15/2 в частині виділення земельних ділянок [PERSON], [PERSON] та [PERSON] скасовано, так як прізвища цих громадян до згаданого рішення за порядковими номерами 6, 7, 8 фіктивно були дописані. 25 грудня 1998 року на той час сільським головою Броницької сільською ради [PERSON] було видано [PERSON] та [PERSON] державні акти на право приватної власності на землю на підставі рішення цієї сільської ради від 27.02.1998 року за №15/2. Такий же державний акт серії 11-ВЛ №019737, який зареєстровано в книзі записів державних актів на право власності на землю за №72, того ж дня на підставі того ж рішення було видано і [PERSON] Підписаний він теперішнім сільським головою, представником позивача по даній справі Власюком А.Д., про що він сам ствердив суду і що не заперечив відповідач, в 2002 році. Рішенням Броницької сільської ради від 26 березня 1999 року №6/7 її рішення від 27 лютого 1998 року №15/2 в частині виділення земельних ділянок [PERSON] та [PERSON] залишено в силі. Рішення від 16 квітня 1998 року №16/2.1, яким було скасовано рішення від 27 лютого 1998 року №15/2 в частині виділення земельної ділянки для будівництва будинку [PERSON], сільською радою не переглядалось, так як він на час виділення йому земельної ділянки був «неповнолітнім». Відповідно до ст..ст.17, 23 ЗК України (в редакції 1992 року), ст..ст.81, 116, 126 ЗК України (в редакції 2001 року), передача земельних ділянок у приватну власність провадилась і провадиться органами місцевого самоврядування, на території яких вони розташовані. Право власності на них посвідчується державними актами, які видаються, реєструються відповідними місцевими радами. Так як державний акт на право власності на землю [PERSON] виданий на підставі рішення сільської ради, яке нею як незаконне скасоване, цей державний акт слід визнати недійсним. Відповідно до ст.ст.71, 76, 80 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст.257, 261, 267 ЦК України (в редакції 2003 року), загальна позовна давність встановлюється в три роки, яка починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Судом встановлено, що державний акт про право власності на землю виданий відповідачу в 1998 році, про що свідчить запис у книзі видачі таких актів Броницької сільської ради, а підписаний він сільським головою в 2002 році. Позовні вимоги про визнання цього акту недійсним заявлено 01 липня 2008 року, тобто після спливу трьохрічного строку позовної давності, сплив якого відповідач просить застосувати. Твердження представника позивача - сільського голови Броницької сільської ради Власюка А.Д., про те, що строк позовної давності по заявленій ним позовній вимозі не сплив, так як про скасоване рішення сільської ради, на підставі якого було видано відповідачу державний акт, він дізнався в 2008 році, суд вважає безпідставними, так як він як посадова особа, в силу своїх службових обов'язків, підписуючи згаданий акт повинен і зобов'язаний був знати про наявність рішення, на підставі якого такий акт видається. Зважаючи на встановлені обставини, суд в задоволенні позову відмовляє у зв'язку зі спливом строку позовної давності. При цьому суд враховує, що спірна земельна ділянка знаходиться в межах с.Брониця і відноситься до земель житлової та громадської забудови. На ім'я відповідача, який в 2005 році досяг повноліття, в 2001 році виготовлено будівельний паспорт на її забудову. Визнання згаданого державного акту недійсним представник позивача пояснює необхідністю передачі цієї земельної ділянки іншому забудовнику.

Outcome: dismissed