overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

04.06.2008 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на своє утримання, мотивуючи свій позов тим, що відповідач є її батьком. Вона навчається на денній формі навчання в Донецькому інституті Межрегіональної Академії управління персоналом і строк її навчання складає з вересня 2006 року по червень 2010 року. Навчання є платним. Вона мешкає з матір»ю, яка до цього часу сплачувала за навчання, однак, зараз мати не працює і не має можливості платити, а вона, через денну форму навчання не має можливості працювати. Просила стягувати аліменти з батька на її користь в розмірі 600 грн. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі і пояснила, що вона навчається на стаціонарі, тому не має можливості працювати. Оскільки навчання платне, стипендію вона не отримує. Мати тимчасово не працює і в їхній сім»ї скрутне становище. Відповідач [PERSON], допитаний в порядку судового доручення, позовні вимоги визнав частково і погодився сплачувати аліменти в розмірі 200 грн. посилаючись на те, що має на утриманні ще одну доньку, 1998 року народження, а його заробітна плата складає 500 грн. Просив справу розглянути у його відсутність. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом установлено, що відповідач [PERSON] є батьком позивачки [PERSON], 1989 року народження (а.с.6). В даний час [PERSON] навчається в Донецькому інституті Межрегіональної Академії управління на денній контрактній формі навчання, плата за навчання складає 1850 грн. за семестр (а.с.8-9), стипендію не одержує. Відповідач [PERSON] має постійне місце роботи і постійний заробіток, що відомо з протоколу судового засідання Калінінського районного суду міста Горлівки (а.с.21-22). У відповідності з ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні син чи дочка продовжують навчання й у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку, при цьому враховує можливість надання утримання другим з батьків. Суд не приймає до уваги доводи відповідача стосовно наявності у нього інших утриманців, оскільки він не надав суду будь-яких доказів цього. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи викладені обставини, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача на користь доньки, що продовжує навчання, 500 грн. щомісячно.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогою про розірвання шлюбу з відповідачкою, який зареєстровано 27 грудня 2003 року у Відділі РАГС Балаклійського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №259. Мотивуючи позовні вимоги у заяві вказує на те, що подальше сімейне життя та збереження шлюбу він вважає неможливим, оскільки останні два роки між ними виникали сварки, вони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Спільно не проживають і не ведуть спільне господарство з кінця травня 2008 року. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який мешкає з матір'ю. Позивач надає матеріальну допомогу на утримання сина добровільно. Спору про поділ майна немає. Позивач в судовому засіданні підтримав позов, на розірванні шлюбу наполягає, на примирення не згоден. Вказує, що шлюбні відносини припинені, вони мешкають окремо з кінця травня 2008 року. Неповнолітній син мешкатиме з матір'ю, він надає матеріальну допомогу на сина в добровільному порядку. Відповідачка та представник відповідача в судовому засіданні позов визнали, не заперечують проти розірвання шлюбу. Згідно свідоцтва про шлюб, сторони перебувають у шлюбі з 27 грудня 2003 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що вбачається зі свідоцтва про народження. За час подружнього життя ними не створено дружньої родини. Разом не проживають і не ведуть спільне господарство з кінця травня 2008 року. Сторони вважають, що примирення між ними не можливе. Спору про поділ майна немає. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам сторін та неповнолітньої дитини. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАЦС суд покладає на позивача, як він просить.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 684 грн. 07 коп. боргу за обслуговування будинку та прибудинкової території. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що між сторонами склались фактичні договірні відносини. Відповідач проживає в квартирі [ADDRESS], даний будинок та прибудинкова територія знаходиться на утриманні позивача. Підприємством належним чином виконуються взяті на себе зобов'язання, проте відповідачем, надані в період з 01.01.2007 року по 30.04.2008 року, послуги оплачувались частково, у зв'язку з чим станом на 01.05.2008 року виникла заборгованість в сумі 684 грн. 07 коп. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Судом встановлено, між сторонами склались фактичні договірні відносини. Відповідач проживає в квартирі [ADDRESS], даний будинок та прибудинкова територія знаходиться на утриманні позивача. Підприємством належним чином виконуються взяті на себе зобов'язання, проте відповідачем, надані в період з 01.01.2007 року по 30.04.2008 року, послуги оплачувались частково, у зв'язку з чим станом на 01.05.2008 року виникла заборгованість в сумі 684 грн. 07 коп. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Враховуючи викладене суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а на користь держави 51 грн. судового збору. На підставі ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. ст. 64, 68 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів, мотивуючи тим, що згідно рішення Долинського районного суду від 10 серпня 2004 року з відповідача стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі 300грн. З вказаним розміром аліментів на момент винесення рішення суду вона була згідна, але потім відповідач подав заяву про зменшення аліментів, рішенням суду від 21 лютого 2005 року з відповідача стягнуто 130 грн, щомісячно на утримання дитини. На даний час їй стало відомо , що відповідач працює в ПЧ-23, інших осіб на утриманні не має, аліменти нікому не сплачуе, а тому має матеріальну можливість сплачувати аліменти на належне утримання доньки, тому вона вимушена звернутися до суду з вказаним позовом. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала повністю , та просить позовні вимоги задовольнити та стягувати з відповідача щомісячно ј частину всіх видів доходу відповідача на її користь на утримання доньки [PERSON]. Відповідач не заперечує проти заявлених вимог. У відповідності зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей . У відповідності з ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров,я когось із них. Вислухавши пояснення сторін , вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку , що позов підлягає задоволенню ,необхідно змінити розмір аліментів , стягувати з відповідача не 130 грн щомісячно а в розмірі ј всіх видів його доходу на утримання дитини та судовий збір згідно вимог ЦПК України. На підставі ст.ст. 180, 192 Сімейного кодексу України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду до Малинівської селищної ради, третьої особи: Чугуївської державної нотаріальної контори про визнання права власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] померлого [INFO]. Спадкове майно він прийняв, але в видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено з-за відсутності свідоцтва про шлюб його батьків: [PERSON] та [PERSON] померлої [INFO]. Просить розглянути справу у його відсутність. Відповідач та третя особа проти позову не заперечують, просять розглянути справу у відсутність представника Малинівської селищної ради та Чугуївської державної нотаріальної контори Суд, вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін. Суд дослідивши матеріали справи, знаходить позов таким що підлягає задоволенню за таких обставин. Встановлено, що [INFO] в с. Малинівка, Чугуївського району, Харківської області помер батько позивача [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку [ADDRESS]. &frac12; частина цього будинку належить померлому на підставі договору дарування посвідченого Малинівською селищною радою 27 грудня 1976 року за р. № 101, а &frac12; належить йому на підставі свідоцтва про право особистої власності, виданого виконавчим комітетом Малинівської селищної ради 21 грудня 1976 року. [PERSON] спадкове майно після смерті батька прийняв фактично, проживаючи в спадковому будинку на момент смерті батька, що підтверджується записом будинкової книги. Дружина [PERSON]- [PERSON] померла [INFO]. Після смерті [PERSON] та [PERSON] з заявою про прийняття або відмову від спадщини ніхто не звертався, що підтверджується повідомленням Чугуївської державної нотаріальної контори.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до виконавчого комітету Чугуївської міської ради про визнання права власності на самовільно збудовані нею в 2007 році будівлі гараж «Д» розміром 5,70 м х 7,15 м та тамбур «а3» розміром 2,67 м х 1,76 м розташований на земельній ділянці [ADDRESS] в будинку, який їй належить на підставі договору купівлі-продажу від 28 серпня 2007 року посвідченого Чугуївською державною нотаріальною конторою за реєстром 1-1675. Позивачка просить розглядати справу у її відсутність. Відповідач проти позову не заперечує, просить розглядати справу у відсутності представника виконавчого комітету Чугуївської міської ради. Суд, вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення за наявними доказами. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню за таких обставин. Встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 28 серпня 2007 року посвідченого Чугуївською державною нотаріальною конторою за реєстром 1-1675 належить житловий будинок з надвірними будівлями житловою площею 61,1 кв. м. розташований [ADDRESS] на земельній ділянці Чугуївської міської ради розміром 875 кв. м. та зареєстрований в КП «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації 30 серпня 2007 року. Згідно висновку КП Чугуївської міської ради від 27 серпня 2008 року самовільне будівництво тамбура «а3» розміром 2,67 м х 1,76 м та гараж «Д» розміром 5,70 м х 7,15 м по [ADDRESS] не порушує вимоги ДБН 360-92** «містобудування і забудова міських і сільських поселень»

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона перебувала у фактичних шлюбних стосунках з 2001 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач вихованням сина не займається, ніякої матеріальної допомоги не надає. Просила стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судове засідання не з'явилася. Суд визнав можливим справу розглянути у її відсутність. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, суду пояснив, що аліменти на утримання сина сплачувати згоден. В судовому засіданні було встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних стосунках. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 3,4). Згідно наданої довідки з місця проживання позивач із донькою живуть разом (а.с. 6) . Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги до повноліття. Тому проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Вирішуючи спосіб виконання відповідачем обов'язку утримувати дитину та визначаючи розмір аліментів, суд, у відповідності до ст. 182 СК України, враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків і дітей, та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини, аліменти іншим стягувачам не платить, суд вважає, згідно ст.184 СК України, доцільним стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 11 серпня 2008 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

Позивачка звернулася з позовною заявою до суду, просила розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що вони уклали шлюб 14 травня 1994 року, який зареєстрований Станіславською сільською радою Білозерського району Херсонської області, актовий запис №11, це їхній перший шлюб шлюб, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. З самого початку сімейного життя взаємовідносини у них були нормальні, але згодом стосунки погіршились через різні погляди на життя. Вони втартили почуття поваги та любові один до одного. З квітня 2008 року сторони почали проживати окремо один від одного, налагоджувати стосунки позивачка не бажає, шлюб носить формальний характер, просила розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю, пояснила ,що сімейне життя у них не склалося, вони припинили сумісне проживання з квітня 2008 року. Просила шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, пояснив, що дійсно сімейне життя в них не склалось через різні погляди на життя, вважає, що примирення неможливе. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази та матеріали справи, прийшов до наступного : Сторони 14 травня 1994 року уклали шлюб, мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Між сторонами склалися неприязненні відносини, вони припинили сумісне проживання з квітня 2008 року, намірів поновити подружні стосунки сторони не мають. Суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, сім"ю зберегти неможливо, вона остаточно розпалась, шлюб підлягає розірванню на підставах ст.ст.104,105,110,112 СК України. Спір про розподіл спільного майна відсутній. За погодженням сторін неповнолітня дитина залишається проживати з матір"ю. Витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАЦС, суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача, вказавши, що шлюб між нею та відповідачем був зареєстрований 26 червня 1997 року Широкобалківською сільською радою Білозерського району Херсонської області, вони мають спільних дітей : [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з матір'ю і знаходяться на її утриманні. В даний час сторони проживають окремо з серпня 2007 року, відповідач з сім'єю не проживає, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю, суду пояснила, що з серпня 2007 року відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, згоден з розміром аліментів 1/3 частини з усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що 26 червня 1997року сторони уклали шлюб, мають дітей : [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з матір'ю і знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою виданою Широкобалківської сільською радою №797 від 15.06.2008 року. Із пояснень сторін в судовому засіданні вбачається, що сторони припинили сумісне проживання з серпня 2007 року, з того часу відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, досягти домовленості між батьками про утримання дітей відповідачем, що проживає окремо, до судового засідання сторони не змогли. Відповідно до ст.180,181,183 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття,способом виконання батьками обов'язку утримувати дитину є рішення суду, за яким кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від заробітку(доходу) матері або батька. А по-скільки сторони домовленості про розмір коштів на утримання дитини батьком до судового засідання не досягли, суд, враховуючи обставини по справі, передбачені ст.182 СК України приймає рішення про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) батька, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 08.09.2008року щомісячно до повноліття старшої дитини, а також підлягають стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 51грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30грн., оскільки позивач звільнений від сплати вказаних витрат при подачі позову про стягнення аліментів до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідачів заборгованість за послуги телефонного зв»язку в сумі 771,74 грн. за період з жовтня 2007р. по січень 2008р. Мотивує позов тим, що договір на послуги електрозв»язку на телефонний номер [NUMBER] (був.[NUMBER]) за адресою [ADDRESS] був укладений з [PERSON], яка померла та знята з реєстраційного обліку 25.10.2007р. Але даним номером фактично користувалися відповідачі, які проживають за даною адресою. Відповідачі не сплачували послуги щодо своєчасної сплати , порядку розрахунку згідно діючим тарифам, в зв»язку з чим даний номер було скасовано 13.02.2008р. за несплату, але борг залишився в сумі 771,74 грн. Представник позивача Тарасюк Л.В. в судовому засіданні позов підтримала повністю, уточнила період заборгованості з 20.10.2007р. по 15.01.2008р. Відповідачі в судове засідання не з»явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлялись належно, причини неявки не відомі, тому суд вважає можливим слухати справу у відсутності відповідачів та постановити заочне рішення відповідно до ст.224 ЦПК України. Вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. 26.12.1997року позивач укладав договір з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 10), яка померла і знята з реєстраційного обліку 25.10.2007р. З наданої довідки форми №3 вбачається, що за даною адресою з 1985року зареєстрована її сестра [PERSON]., з 1994року - [PERSON], який є власником особового рахунку, які заяву щодо переоформлення телефону не надавали, але фактично ним користувалися. Відповідно до ст.33 Закону України «Про телекомунікації» та п.п.32,33,40,97,164 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг , затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09.08.2005р. за №720, абонент зобов»язаний своєчасно вносити плату за користування телефоном , міжміські та міжнародні телефонні розмови та інші послуги надані в кредит по телефону. Одночасно, з наданих розрахунків вбачається, що з вищезазначеного телефонного номеру за даною адресою проводились дзвінки з жовтня 2007р. по січень 2008р. на загальну суму 771,74 грн. На підставі наведеного, враховуючи, що відповідачі фактично користувалися наданими послугами, не відмовлялися від них, суд приходить до висновку, що позов обгрунтований, тому підлягає задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України підлягають відшкодуванню понесені та документально підтверджені вимоги позивача про стягнення судових витрат в розмірі 51 грн. держмита та 30 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги телефонного зв»язку в сумі 131,84 грн. за період з листопада 2007р. по січень 2008р. Мотивує позов тим, що договір на послуги електрозв»язку на телефонний номер [NUMBER] (був.[NUMBER]) за адресою [ADDRESS] був укладений з відповідачем. Відповідач не сплачував послуги щодо своєчасної сплати, порядку розрахунку згідно діючим тарифам, в зв»язку з чим даний номер було скасовано 14.03.2008р. за несплату, але борг залишився в сумі 131,84 грн. Представник позивача Тарасюк Л.В. в судовому засіданні позов підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не з»явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлявся належно, причини неявки не відомі, тому суд вважає можливим слухати справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення відповідно до ст.224 ЦПК України. Вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. 19.10.2004 року позивач уклав договір з відповідачем та встановив телефон за адресою : [ADDRESS]. Відповідно до ст.33 Закону України «Про телекомунікації» та п.п.32,33,40,97,164 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг , затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09.08.2005р. за №720, абонент зобов»язаний своєчасно вносити плату за користування телефоном , міжміські та міжнародні телефонні розмови та інші послуги надані в кредит по телефону. Одночасно, з наданих розрахунків вбачається, що з вищезазначеного телефонного номеру за даною адресою проводились дзвінки з листопада 2007р. по січень 2008р. включно на загальну суму 131,84 грн. На підставі наведеного, враховуючи, що відповідач фактично користувався наданими послугами, не сплачував за них, суд приходить до висновку, що позов обгрунтований, тому підлягає задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України підлягають відшкодуванню понесені та документально підтверджені вимоги позивача про стягнення судових витрат в розмірі 51 грн. держмита та 30 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення. На підставі викладеного,

Outcome: approved