Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання трьох спільних з відповідачем неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] народження, доньки [PERSON], [INFO] народження та сина [PERSON], [INFO] народження, у твердій грошовій сумі у розмірі 538 гривень щомісячно до їх повноліття, посилаючись на те, що з 26 червня 2004 року знаходиться з ним у зареєстрованому шлюбі, але в зв'язку з припиненням сімейно-шлюбних відносин в даний час вони проживають окремо, діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні, при цьому відповідач в добровільному порядку не допомагає матеріально утримувати дітей. Оскільки відповідач має мінливий та нерегулярний дохід, не має постійного місця роботи, а працює по найму на ринку у м. Дніпропетровську без оформлення, вона просить стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 538 гривень на місяць, так як права та обов'язки батьків є рівними, в зв'язку з чим як вона, так і відповідач повинні забезпечити дітям матеріальне утримання. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю та пояснила, що з червня 2007 року вони з відповідачем припинили сімейно-шлюбні відносини і в даний час проживають окремо. З відповідачем мають трьох спільних неповнолітніх дітей, які проживають з нею та фактично знаходяться на її утриманні. В зв'язку з важким матеріальним становищем їй складно утримувати дітей одній, а відповідач після припинення сімейно-шлюбних відносин не приймає участі в їх утриманні, через що вона змушена звернутися з позовом до суду про примусове стягнення з нього аліментів. В даний час відповідач має доходи від роботи по найму на ринку у м. Дніпропетровську, де офіційно ним трудові відносини не оформлені, а розмір його доходу за виконання вказаної роботи складає 1200 гривень. В зв'язку з тим, що відповідач має мінливий нерегулярний прибуток, вона прохала стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 538 гривень на дітей щомісяця, в рівних частках на кожну дитину, оскільки діти такого віку потребують значних витрат на утримання та лікування, а вона в даний час ніде не працює та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач, достовірно знаючи про день та час розгляду справи в суді, що підтверджується розпискою про вручення йому особисто судової повістки, у судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, в зв'язку з чим суд, за згодою позивачки, ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача в порядку заочного провадження з дотриманням вимог ст.224 ЦПК України по наявним в матеріалах справи доказах. У попередньому судовому засіданні відповідач позов визнав частково, оскільки не був згоден з визначеним позивачкою розміром аліментів. Суд, заслухавши позивачку, дослідивши надані докази по справі в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку, що позов про стягнення аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного: згідно ст. 180-183 СК України батьки зобов'язані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідач є батьком трьох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] народження (а.с.5), доньки [PERSON], [INFO] народження (а.с.6) та сина [PERSON], [INFO] народження (а.с.7), які народилися у позивачки в період шлюбу з відповідачем (а.с.4), та які згідно довідки Березнуватівської сільської ради проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні (а.с.8), при цьому відповідач не входить до складу сім'ї позивачки. З червня 2007 року сторони однією сім'єю не проживають і з цього часу відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дітей позивачці не надає, в зв'язку з чим суд вважає необхідним стягнути з нього аліменти в примусовому порядку у твердій грошовій сумі, оскільки він не має постійного доходу. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст.182 СК України враховує матеріальне становище платника аліментів, який в даний час є працезданиним, але не має постійного офіційного місця роботи, а отримує прибутки від тимчасової роботи по найму в розмірі біля 1200 гривень щомісячно, можливість та обов'язок утримання дитини працездатною позивачкою, яка в даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, та вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання спільних неповнолітніх трьох дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 510 гривень щомісячно до досягнення дітьми повноліття, тобто по 170 гривень на одну дитину, що частково визнано відповідачем у попередньому судовому засіданні, оскільки права та обов'язки кожного з батьків є рівними за законом, в тому числі і по утриманню дітей, а прожитковий мінімум для дітей даного віку становить 540 гривень, відмовивши в задоволенні іншої частини позову. Будь-яких інших доказів в підтвердження передбачених ст.182 Сімейного кодексу України обставин на підтвердження матеріального стану та стану здоров'я як відносно дітей, так і відносно відповідача, а також розміру витрат позивачки на утримання дітей суду не надано. Інших утриманців відповідач не має. Крім цього, в зв'язку з частковим задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір та витрати з інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved