overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу , щомісячно, до її повноліття , посилаючись на ті обставини, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дочки не надає. Позивачка у судове засідання подала заяву про розгляд спрви без її участі, позов підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, з позовом згодний. Суд досліджує наступні докази: Копія свідоцтва реєстрацію шлюбу, копія свідоцтва про народження , довідка про заробіток відповідача, довідка паспортної служби. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Згідно із статтею ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі , мають дочку [PERSON] [INFO], батьками якої в свідоцтві про народження вказані позивачка та відповідач. Неповнолітня дитина знаходиться на утриманні позивачки. Оскільки відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дочки не надає, суд вважає за необхідне стягнути з нього аліменти на користь позивачки в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів. Судовий збір у розмірі 51 гривня підлягає стягненню на користь держави з відповідача. З відповідача підлягає стягненню витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 7(сім) грн. 50 коп. за розгляд справи Лисичанським міським судом . На підставі ст. 180-182 СК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-22 00:00:00

04.08.2008 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дочки. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі пояснивши, що з 28.01.2005 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який є батьком її неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Оскільки відповідач на даний час з родиною не проживає, матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, хоча працює і має таку можливість, ставлячи її у скрутне матеріальне становище, просить стягнути з нього аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] у розмірі в розмірі 1/4 частки його заробітку, щомісячно, до повноліття дитини. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю пояснивши, що дійсно з 28.01.2005 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з позивачкою та є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], яка на даний проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Оскільки він дійсно матеріальної допомоги на утримання дочки в добровільному порядку не надає, не заперечує проти стягнення з нього аліментів за рішенням суду. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає повному задоволенню, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, на підставі ст. 180 Сімейного Кодексу України, яка зобов'язує батьків утримувати своїх дітей до їх повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-22 00:00:00

07.08.2008 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20.09.2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №280. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі і пояснила, що 20.09.2003 року вони з відповідачем уклали шлюб, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. У 2006 року вони припинили шлюбні відносини і проживають окремо через зловживання відповідачем спиртними напоями та його небажання працювати, що призводило до постійних сварок у сім'ї. Оскільки, тривалий час їх шлюб з відповідачем існує лише формально, зберігати його наміру не мають, просить його розірвати. Витрати по реєстрації розірвання шлюбу в ВРАЦС, просить покласти на відповідача. Відповідач в судове засідання вдруге не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи був своєчасно сповіщений судом належним чином, про що в матеріалах справи наявне повідомлення, що дає можливість суду, відповідно до ст. 224 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, яке тривалий час не підтримує шлюбних відносин та зберігати сім'ю наміру не має, дійшов висновку, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому позов підлягає задоволенню, на підставі вимог ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України. Витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу в ВРАЦС Южноукраїнського МУЮ, суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, стверджуючи, що він з поважних причин пропустив строк прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його бабусі [PERSON], яка померла [INFO]. Позивач просив визначити йому додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги. Представник Іллічівської міської ради Одеської області Конорєв В.І. позов визнав. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] (а.с.9), після її смерті відкрилася спадщина. [PERSON] є онуком померлої і спадкоємцем за заповітом (а.с.7), але у встановлений законом строк не звернувся до нотаріальної контори із завою про прийнятті спадщини (а.с.11). Суд вважає, що позивач пропустив строк прийняття спадщини з поважних причин. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. При таких обставинах позовні вимоги є обґрунтованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-22 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове нерухоме майно. В обґрунтування своїх вимог вказує, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності їй, її батькові [PERSON], який помер [INFO], її матері [PERSON], її сестрі [PERSON]. Також всім їм на праві спільної сумісної власності належали Ѕ частина сараю і Ѕ частина огорожі [ADDRESS]. Покликаючись на те, що вона не має можливості оформити право власності на частину квартири, яка належала спадкодавцеві, оскільки не виділені частки співвласників у праві спільної сумісної власності, просить визнати за нею, як спадкоємцем першої черги за законом, право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS], 1/8 частину сараю та 1/8 частину огорожі [ADDRESS], як на спадкове майно після смерті [PERSON]. В судовому засіданні позивач[PERSON]позов підтримала повністю з підстав, зазначених в позовній заяві, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, згідна визнати право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS], 1/8 частину сараю та 1/8 частину огорожі [ADDRESS], за позивачем. В судове засідання [PERSON] не з'явилася, хоч належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надійшло, що дає суду підстави слухати справу у її відсутності. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. - 2 - Відповідно до ст.524 ЦК України спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно п.1 ч.1 ст.549 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. В судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS]належала на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON](а.с.6, 20). Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON]. помер [INFO] (а.с.20). Спадкодавець [PERSON]. був батьком позивача[PERSON](а.с.12). Після одруження позивач змінила прізвище [PERSON] на [PERSON](а.с.14). З оглянутої в судовому засіданні спадкової справи №224 судом встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON] відмовились від спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] в користь [PERSON]. З пояснень сторін в судовому засіданні встановлено, що позивач[PERSON]прийняла спадщину після смерті [PERSON], так як фактично вступила в володіння спадковим майном. Згідно технічного паспорта квартира [ADDRESS] має загальну площу 81,3 кв.м (а.с.6-9). За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити і визнати за [PERSON]право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS], 1/8 частину сараю та 1/8 частину огорожі [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-22 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове нерухоме майно. В обґрунтування своїх вимог вказує, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності їй, її чоловіку [PERSON], який помер [INFO] та її дітям[PERSON], [PERSON]. Покликаючись на те, що вона не має можливості оформити право власності на частину квартири, яка належала спадкодавцеві, оскільки не виділені частки співвласників у праві спільної сумісної власності, просить визнати за нею, як спадкоємцем першої черги за законом, право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS], як на спадкове майно після смерті [PERSON]. В судовому засіданні позивач[PERSON]позов підтримала повністю з підстав, зазначених в позовній заяві, просила задовольнити. Відповідач [PERSON]. в судовому засіданні позов визнав, згідний визнати право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] за позивачем. Відповідач[PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала суду заяву в якій просить справу слухати у її відсутності. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв - 2 - спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. В судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] належала на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] (а.с.7). Спадкодавець [PERSON] був чоловіком позивача [PERSON](а.с.8). З витягу із спадкового реєстру судом встановлено, що спадкова справа після смерті спадкодавця [PERSON]. не заведена в зв'язку з відсутністю заяв про прийняття спадщини (а.с.19-20). Спадкоємець [PERSON]. відмовився від одержання обов'язкової частки у спадщині після смерті батька [PERSON]. (а.с.21). Позивач [PERSON] прийняла спадщину за законом після смерті [PERSON]., оскільки проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.10). Згідно довідки підприємства житлово-комунального господарства м.Рожище балансова вартість квартири [ADDRESS] становить 36 727 грн., має загальну площу 60,7 кв.м (а.с.11). За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити і визнати за [PERSON]право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове нерухоме майно, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є спадкоємцем за заповітом житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться [ADDRESS]. Даний житловий будинок належав на праві власності її матері [PERSON], яка померла [INFO]. На даний час вона не може оформити право власності на будинок, через відсутність державної реєстрації нерухомого майна за спадкодавцем. Просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала повністю з підстав, зазначених в позовній заяві, просила задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнала, згідна визнати право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами [ADDRESS] за позивачем. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв - 2 - спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов"язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться [ADDRESS] належав [PERSON] (а.с.12). Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] (а.с.7). Позивач [PERSON]є спадкоємцем за заповітом житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться [ADDRESS] (а.с.26). З оглянутої в судовому засіданні спадкової справи №353 судом встановлено, що позивач прийняла спадщину за заповітом, оскільки 01.12.2006 року звернулась в Рожищенську державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON]. З довідки комунального підприємства «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» від 10.09.2008 року встановлено, що право власності на нерухоме майно [ADDRESS] не зареєстровано (а.с.5). За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити і визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами [ADDRESS]. На підставі ст.ст. 1217, 1223, 1268, 1299 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-22 00:00:00

04 серпня 2008 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом та просить суд стягнути з відповідача[PERSON] заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 399 грн. 88 коп., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 51 гривня, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 30 гривень. Представник позивача Іпатенко Т.Є. підтримала позовні вимоги під час попереднього розгляду справи, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] з позовними вимогами згодна. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити на підставі Закону України "Про електроенергетику" та п.19,20 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 рік №1357 із змінами та доповненнями . Відповідно до п.19 Правил користування електричною енергією для населення розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Згідно з п.20 зазначених Правил розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Як встановлено судом, [PERSON] користувалася електроенергією на підставі фактичних договірних стосунків між позивачем та відповідачем, що підтверджується наступними обставинами: позивач забезпечував енергопостачання до будинку відповідача, відкрив особистий рахунок на відповідача №0308-481, а відповідач сплачував кошти за спожиту електроенергію, що підтверджується витягом з особового рахунку відповідача (а.с.8), письмовий договір відсутній. Вся сума заборгованості відображається на особовому рахунку [PERSON], відповідно до якого заборгованість становить 399 грн. 88 коп. Відповідач повідомлена про суму заборгованості, що підтверджуються копією попередження та копією повідомлення про його отримання (а.с.10), однак в добровільному порядку борг не сплатила. У зв"язку із викладеним позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На цій підставі слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 51 грн., затрати на інформаційно - технічне забезпечення в розмірі 30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-22 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до відповідача, про визнання права власності на квартиру [ADDRESS]. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 3 серпня 2000 року уклала з відповідачем договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору. В судовому засіданні позивач позов підтримала. Пояснила, що дійсно 3 серпня 2000 року уклала з відповідачем договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], але відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору. Відповідач в судове засідання не з'явилась вдруге, про день, місце та час розгляду справи повідомлена передбаченим Законом засобом. Представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи. Вислухавши позивача, дослідивши докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 3 серпня 2000 року [PERSON] уклала, в Южноукраїнській філії Універсальної товарної біржі «НЕРУХОМІСТЬ-Н», з [PERSON] договір купівлі-продажу № 92 квартири [ADDRESS](а.с. 10). Позивач зареєструвала договір в БТІ м. Южноукраїнська 15 січня 2001 року. Ст. 9 Житлового Кодексу України вказує, що громадяни України мають право на придбання будинків і квартир на біржових торгах. Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Сторони при укладенні договору, як продавець та покупець, прийшли до взаємної угоди за всіма істотними умовами договору і виконали свої зобов'язання, але відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення цього договору, як того вимагає ст. 657 ЦК України. Згідно вимог ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. У зв'язку з тим. що позивач за договором купівлі-продажу нерухомого майна повністю виконав свої обов'язки по цьому договору, а відповідач відмовляється його нотаріально посвідчити, то суд вважає необхідним вказаний договір визнати дійсним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-22 00:00:00

акціонерний комерційний банк «ІМЕКСБАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі договору від 03.04.2006 р. [PERSON] отримав кредит в розмірі 4998 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування за кредитом у розмірі 20 % за користування кредитом. На порушення умов договору відповідач зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 11.04.2008 р. утворилася заборгованість в розмірі 3584 грн. 27 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 2915 рн. 50 коп., заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 317 грн. 76 коп., пені в розмірі -351 грн. 01 коп. На підставі викладеного просить стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 3584 грн. 27 коп. та судові витрати в розмірі 81 грн. 00 коп., 83 грн. 74 коп. за здійснення виклику до суду у газеті «Крымские известия». Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, просив позов задовольнити та ухвалити заочне рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд на підставі ст. ст. 169, 224 ЦПК України вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судовим розглядом встановлено, що між АКБ «ІМЕКСБАНК» та [PERSON] укладено договір кредиту № 25 від 03.04.2006 р. Згідно з п.п. 1.2, 2.4.1, 3.3.5 договору повернення суми кредиту та відсотків здійснюється помісячно до 10 числа та до 10 числа місяця наступного за тим, в якому нараховані відсотки та позичальник зобов'язується повернути кредит в повному обсязі з нарахованими відсотками за фактичний час користування кредитом та штрафні санкції. Згідно з п. п. 4.1, 4.2, 4.3 договру у разі прострочки строків сплати відсотків або поверення кредиту позичальник сплачує пеню в розмірі 1% від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочки, але не більш подвійної облікової ставки НБУ, діючої на цей період, у випадку порушення умов договору позичальник зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 2% від суми кредиту за кожен випадок. Відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 11.04.2008 р. сума заборгованості за кредитом встановлює 2915 грн. 50 коп., заборгованість по відсоткам в розмірі 317 грн. 76 коп., пені в розмірі -351 грн. 01 коп., а всього 3584 грн. 27 коп. За таких підстав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, та з відповідача належить стягнути суму заборгованості в розмірі 3584 грн. 27 коп. та судові витрати в розмірі 81 грн. 00 коп., 83 грн. 74 коп. за здіснення виклику до суду у газеті «Крымские известия». На підставі ст.526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved