Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-06 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за обслуговування і утримання будинку та комунальні послуги у сумі 2270 грн. 98 коп. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач вказує, що Київське будівельно-монтажне експлуатаційне управління №1 є відокремленим підрозділом Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця», яке є підприємством з державною формою власності та входить до сфери управління Міністерства транспорту та зв'язку України. Житловий будинок [ADDRESS] належить до відомчого житлового фонду, що знаходиться на балансі ДТГО «Південно-Західна залізниця» та обслуговується Київським будівельно - монтажним експлуатаційним управлінням №1. Позивач вказує, що згідно довідки форми №3 у кв. 48 будинку [ADDRESS] проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. В судовому засідання представник позивача уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідачів заборгованість за обслуговування і утримання будинку та комунальні послуги починаючи з жовтня 2007 року по червень 2008 року. Відповідачі частково заперечували проти вказаного позову посилаючись на те, що позивачем нараховується плата за комунальні послуги згідно розпоряджень Київської міської державної адміністрації, які не були зареєстровані Головним управлінням юстиції у м. Києві, з огляду на вказаний факт, вони визнали свою заборгованість перед позивачем за період з квітня 2008 року по червень 2008 року. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно довідки про балансову належність від 08.10.2008 року № 2818 житловий будинок [ADDRESS] знаходиться на балансі Київського будівель-монтажного експлуатаційного управління №1, що є відокремленим підрозділом Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця». Судом встановлено, що відповідачі проживають у квартирі № 48 по [ADDRESS], власником особового рахунку на дану житлову площу є [PERSON]./а.с.7/. Відповідачі споживали послуги, що надавались їм позивачем по справі, але оплату за надані послуги здійснювали частково, в результаті чого в період з жовтня 2007 року по червень 2008 року утворилась заборгованість, яка складає 1167,46 грн. Відповідно до ст. 179 ЖК України, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог «Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями», які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно ст.ст. 66-67 ЖК України, плата за користування житлом обчислюється, виходячи з загальної площі квартири, розмір плати за користування житлом встановлюється Кабінетом Міністрів України. Плата за комунальні послуги, крім квартирної плати, береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ч.2 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, визначених законом. Статтею 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно; розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку; розмір плати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою. Пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Твердження відповідачів про те, що розрахунок оплати за житлово-комунальні послуги здійснювався з порушенням вимог чинного законодавства України, оскільки розпорядження КМДА згідно яких нараховувалась плата за житлово-комунальні послуги не були зареєстровані у Головному управлінні юстиції м. Києва спростовуються наступним. Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Президента України та конституційним поданням 56 народних депутатів України про офіційне тлумачення положень частин першої, другої, третьої, четвертої статті 18, частини третьої статті 133, частин першої, другої, третьої статті 140, частини другої статті 141 Конституції України, статті 23, пункту 3 частини першої статті 30 Закону України «Про державну службу», статей 12, 79 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статей 10, 13, 16, пункту 2 розділу VII «Прикінцеві положення» Закону України «Про столицю України - місто-герой Київ», статей 8, 10 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», статті 18 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» (справа про особливості здійснення виконавчої влади та місцевого самоврядування у місті Києві) від 25 грудня 2003 року встановлено, що Київська міська державна адміністрація є єдиним в організаційному відношенні органом, який виконує функції виконавчого органу Київської міської ради та паралельно функції місцевого органу виконавчої влади. З питань, віднесених до відання місцевого самоврядування, цей орган підзвітний і підконтрольний Київській міській раді, а з питань здійснення повноважень у сфері виконавчої влади - Кабінету Міністрів України. Відповідно до п. 4 розпорядження КМДА від 30.12.1998 року № 2526 «Про державну реєстрацію розпоряджень Київської міської державної адміністрації» нормативно-правові акти, які видає Київська міська державна адміністрація на виконання нею функцій виконавчого органу Київради відповідно до Указу Президента України від 07.02.98 N 92/98 «Про деякі питання здійснення виконавчої влади і місцевого самоврядування в містах Києві та Севастополі» не підлягають державній реєстрації в управлінні юстиції в місті Києві. Виходячи з вище викладеного, оцінюючи в сукупності подані докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. З огляду на те, що позов підлягає задоволенню, відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 51,00 гривні та сплачена сума витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved