Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання договору дарування житлового будинку дійсним та визнання права власності на житловий будинок, розташований в [ADDRESS]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що в 1996 році його дід [PERSON] подарував йому вищевказаний житловий будинок. При цьому між ними був укладений відповідний договір дарування. Внаслідок юридичної необізнаності з заявою про реєстрацією права власності на житловий будинок він не звертався. Продовжуючи в ньому проживати. Звернувшись в серпні 2008 року до БТІ з заявою про реєстрацію подарованого житлового будинку, йому було відмовлено з посиланням на те, що відповідно до п.3.5 «Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно» реєстрації підлягають виключно заявлені права за умови їх відповідності чинному законодавству України і пред'явленим правовстановлювальним документам. У даному випадку договір, на підставі якого він звернувся, повинен бути засвідчений нотаріально. У зв'язку з тим, що його дід помер, нотаріальне посвідчення договору дарування в даний час неможливе. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання надав заяву, в якій пред'явлені позовні вимоги визнав повністю. Суд, заслухавши пояснення позивача, прийнявши до уваги заяву представника відповідача, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст.243 Цивільного кодексу Української РСР (1963 року) за договором дарування одна сторона передає безоплатно другій стороні майно у власність. Ст. 244 цього Кодексу передбачає, що договір дарування на суму понад 500 карбованців повинен бути нотаріально посвідчений. З наданого договору дарування, посвідченого секретарем виконкому Одноробівської Першої сільської ради Золочівського району Харківської області 23 травня 1996 року вбачається, що [PERSON] подарував [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS]. (а.с.7). Згідно довідки, виданої виконкомом Одноробівської Першої сільської ради житловий будинок [ADDRESS] числиться за [PERSON] (а.с.6). Оскільки на час укладення вищезазначеного правочину діяв Цивільний Кодекс УРСР 1963 року і правовідносини тривають до теперішнього часу, то до правовідносин, що виникли, необхідно застосовувати правила книги третьої та п'ятої ЦК України 2004 року. Відповідно до ч.2 ст.719 Цивільного кодексу України договір дарування нерухомих речей укладається у письмовій формі і посвідчується нотаріусом. Згідно з ч.2 ст.220 Цивільного кодексу України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. В зв'язку з тим, що [PERSON] помер [INFO], нотаріальне посвідчення договору дарування на даний час неможливе. Таким чином , зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання договору дарування дійсним та визнання за [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями. На підставі ст. ст.243,244 ЦК УРСР (1963 року), ст.ст. 220,717,719 ЦК України та

Outcome: approved