Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-01 00:00:00

18.03.2008 року позивачка звернулася до суду з цією позовною заявою, в якій просить суд визнати за нею право приватної власності на самочинно збудовані гараж з цегли «Б», погріб з цегли «Б/під», сарай - прибудову з цегли «б», навіс «б-1», які розташовані біля двоповерхового, чотирикімнатного житлового будинку [ADDRESS]. Вказавши, що 01.04.1992 року вона купила в Немирівської ЦРЛ трикімнатну квартиру [ADDRESS]. Того ж дня договір купівлі - продажу було належним чином посвідчено Немирівською державною нотаріальною конторою за Р. № 837, а 07.04.1992 року його було зареєстровано в реєстровій книзі № 13 Тульчинського МБТІ за реєстровим номером 1793. В зв»язку з тим, що біля житлового будинку не було необхідних господарських будівель, всі співвласники, в тому числі і вона, вирішили їх побудувати, що через деякий час і зробили на відведеній для обслуговування будинку земельній ділянці без належного на те дозволу, тобто самочинно. Вона особисто побудувала гараж, погріб, сарай - прибудову та навіс. Своїм самочинним будівництвом вона ніяким чином не порушила прав інших трьох співвласників будинку. На даний час настала потреба узаконити її право на ці самочинно збудовані будівлі і тому з цього приводу вона звернулась до виконкому Немирівської міської ради та її там роз»яснили, що таке не є компетенцією виконкому і порекомендували звернутись до суду. Позивачка в судовому засіданні заявлені позовні підтримала, просила їх задовольнити. Представник відповідача Подзігун Є.П. в попередньому судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнала повністю пояснила, що не заперечує, щоб за позивачкою було визнано право власності на самочинно побудовані господарські будівлі. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню зі слідуючих підстав. Зазначені правовідносини регулюються ч. 1, 2, 3 ст. 376 ЦК України, де вказано, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Приймаючи до уваги те, що в судовому засіданні встановлено, що позивачці на праві приватної власності належить трикімнатна квартира [ADDRESS], оскільки господарських будівель біля будинку не було, то у неї виникла необхідність побудувати господарські будівлі, так, вона на земельній ділянці, що не була її відведена для цієї мети, самочинно побудувала гараж, погріб, сарай - прибудову та навіс без виготовлення проектно - кошторисної документації, оскільки потім вказана земельна ділянка була відведена позивачці у встановленому порядку під уже збудовані господарські будівлі, тому позов слід задовольнити та визнати за нею право власності на вказані самочинно побудовані нежитлові будівлі.

Outcome: approved