Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-01 00:00:00

Позивач звернулась з вищевказаним позовом та просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання доньки, що продовжує навчання в розмірі ј частини всіх видів його заробітку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до закінчення донькою навчання, але не більше ніж до сповнення позивачу віку двадцяти трьох років. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила суду, що вона є дочкою відповідача [PERSON]. Її батьки [PERSON] та [PERSON] знаходились у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано у 1993 році. З того часу батьки разом не проживали. За рішенням суду відповідач сплачував аліменти на утримання позивача спочатку в розмірі 1/4, а потім у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, до виповнення позивачу повноліття. Після закінчення позивачем середньої загальноосвітньої школи позивач вступила на денну форму навчання до Державного вищого навчального закладу «Український державний хіміко-технологічний університет», де позивач навчається на цей час по спеціальності «Технології органічних речовин» на контрактній основі і вже закінчила перший курс. Після виповнення позивачу 18 років [INFO], стягнення аліментів на утримання позивача, а це приблизно 300 гривень на місяць, було припинено. Мати позивача продовжує надалі надавати матеріальну допомогу на утримання позивача, виділяє кошти на харчування, купує необхідні учбові приналежності, одяг та взуття, сплачує плату за проживання у гуртожитку в іншому місті, на проїзд до місця навчання. Її заробітна платня невелика, інших доходів їх родина не має, тому матеріальне становище позивача по справі на даний час доволі складне. Позивач не може зараз забезпечити себе роботою за спеціальністю, перевестися на заочну форму навчання, щоб мати додатковий заробіток, тому що не має достатньої кваліфікації, досвіду та знань. Вирішити питання про можливість продовження надання позивачу допомоги відповідачем у добровільному порядку не має змоги, і не має сенсу, тому що батько не має бажання підтримувати з дочкою стосунки, і раніше ставився до сплати аліментів, як до дуже обтяжливого обов'язку. Відповідач має постійний доход у вигляді заробітної плати, постійно працевлаштований на ВАТ «ІнГЗК» і має змогу надавати допомогу на утримання позивача на період навчання в учбовому закладі. Інших стягнень по виконавчим листам з відповідача не проводиться. На утриманні він має також дитину від другого шлюбу [PERSON], 2003 року народження, який проживає з батьком та його новою дружиною. Відповідач у судовому засіданні заперечив щодо заявлених позовних вимог, згоден сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 100 грн. В процесі розгляду справи визнав позовні вимоги та погодився сплачувати аліменти у розмірі 1/12 частини від заробітку та суду пояснив, що позивач значно перевищує фінансові можливості останнього щодо надання їй допомоги. У відповідності до чинного законодавства, а саме ст. 182 Сімейного кодексу України при прийнятті рішення про стягнення аліментів враховується матеріальний стан платника аліментів, стан його здоров'я та наявність утриманців. [PERSON] у своїй позовній заяві вказує про те, що після розлучення з її матір'ю - [PERSON] з відповідача за рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу проводились стягнення аліментів на її утримання у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, а потім зменшився розмір стягнення до 1/6 частини. Позивач ввела суд в оману, заявляючи у своєму позові, що інших стягнень за виконавчими листами з мене не провадиться. Причиною зменшення розміру аліментів, стягуваних на утримання позивача, став той факт, що 17.09.1993 року відповідач уклав шлюб з [PERSON], і [INFO] у відповідача народився син - [PERSON]. У 1996 році між відповідачем та його дружиною виникла сварка, після чого вона вимушена була подавати позов до суду про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання їх неповнолітнього сина. 13.02.1996 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу було прийняте рішення у справі №2 -236, чим був задоволений її позов. 26.03.1996 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2-236 про стягнення з відповідача 1/6 частини усіх видів заробітку на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], яке до теперішнього часу виконується. Крім того відповідач знаходиться на диспансерному обліку у невропатолога з діагнозом: «Ессенціальний тремор». Для підтримання свого здоров'я відповідачу потрібне лікування. Заробітна плата останнього використовується для придбання ліків, оплати комунальних послуг, придбання продуктів харчування, одягу та сплати аліментів на неповнолітнього сина. Інших доходів у нього немає. Після виплати всіх необхідних платежів у відповідача залишається мізерна сума, за яку йому необхідно жити до наступної зарплати. За своїм станом здоров'я відповідач не має можливості працювати додатково. Вважає, що позивачка - працездатна повнолітня особа, і має можливість працювати та утримувати себе самостійно. За весь період, з моменту розірвання шлюбу з [PERSON] і до теперішнього часу позивачка не вважала відповідача за рідну їй людину та ніколи не підтримувала з останнім родинних стосунків. Про те, що відповідач її батько, вона знає тільки з того, що їй надходили від останнього аліменти на її утримання. Доводи позивачки про те, що відповідач нібито відмовляється у добровільному порядку сплачувати грошові кошти на її утримання, не є дійсними. Про те, що дочка подала позов, дізнався від її матері - [PERSON], та запропонував їй здійснювати щомісячні виплати у розмірі 1/12 частини заробітку останнього, але вона категорично відмовилась. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - [PERSON] у судовому засіданні проти позовних вимог не заперечила. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження /а.с.2/. [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 22.07.1993 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. /а.с.3/. [PERSON] навчається у державному вищому навчальному закладі «Український державний хіміко-технологічний університет», по спеціальності «Технології органічних речовин» на контрактній основі, про що свідчить довідка з навчального закладу а також копія договору № НО-163 на підготовку бакалавра. [PERSON] зареєстрована та мешкає у гуртожитку № 6 Українського державного хіміко-технологічного університету, що розташований [ADDRESS], плата за проживання складає - 1120 грн., що підтверджується довідкою з гуртожитку /а.с.5/. [PERSON] працює в Широківському управлінні по експлуатації газового господарства на посаді оператор комп'ютерного набору з 08.08.1994 року, заробітна плата та допомога з тимчасової непрацездатності за 6 місяців складає 8 616,88 грн., що підтверджується довідкою про заробітну плату та інші доходи Широківського управління по експлуатації газового господарства /а.с. 7/. [PERSON] працює у ВАТ «ІнГЗК», ЖДЦ таб. № 4964, його середня заробітна плата за останні два місяці (червень, липень) складає 2 557 грн. 14 коп. Утримуються аліменти за виконавчими листами на користь [PERSON], що мешкає [ADDRESS] у розмірі 16,5 % від заробітної плати до [INFO] та [PERSON], що мешкає [ADDRESS] у розмірі 16,5 % від заробітної плати. [PERSON] хворіє на такі захворювання - ессенціальний тремор, хр. люмбоміналгія, що підтверджується довідкою з цехової поліклініки /а.с. 28/. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при прийнятті рішення про стягнення аліментів враховується матеріальний стан платника аліментів, стан його здоров'я та наявність утриманців. Встановленим у судовому засіданні фактам відповідають правовідносини з аліментних обов'язків батьків по утриманню своїх дітей. Враховуючи стан здоров'я відповідача [PERSON]. та наявність у нього утриманців суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме у 1/8 частині доходу (заробітку) відповідача. Визначаючи розмір аліментів, суд виходив з того, що відповідач має регулярний постійний доход, а тому їх стягнення у частці від заробітку не є неможливим та не може викликати труднощі та з тих обставин, що відповідач може надавати матеріальну допомогу позивачу, оскільки розмір аліментів, що стягуються з останнього на користь [PERSON] на виховання сина [PERSON] становить 426,19 грн. Сума аліментів у розмірі 1/8 частини доходу відповідача, що стягуватиметься на користь позивача буде становити 266,36 грн. Кошти, що залишаються відповідачу для прожиття, оплати лікування, становлять 1864,59 грн. при прожитковому мінімумі з 1 жовтня 2008 року на одну працездатну особу, що визначений ст. 58 Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік” - 669 грн. Також суд критично оцінює твердження відповідача, відносно неможливості сплачувати аліменти у зв'язку з тяжким станом здоров'я, оскільки останній згідно довідки ВАТ „ІнГЗК” працює помічником машиніста електровозу, інвалідом І-ІІІ груп не визнаний, легка праця останньому не показана.

Outcome: partial