overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 24.03.2001 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинили з 2007 року, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сім'ї стало несумісність поглядів на життя та виховання дитини. Також пояснила, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд розірвати шлюб без надання строку на примирення та стягнути з відповідача аліменти. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти розлучення не заперечував, просив суд не надавати строк на примирення, згоден сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки в зазначеному в позові розмірі. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 березня 2001 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблений актовий запис за № 14, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а. с. 5). Шлюбні стосунки сторони не підтримують з 2007 року, шлюб носить формальний характер. Причиною розпаду сім'ї стало те, що подружжя не може досягти взаєморозуміння, мають різні погляди на життя. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання та збереження сім'ї стало не можливим, даний шлюб шкодить інтересам позивачки, а тому шлюб підлягає розірванню. Крім цього судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 7). Згідно довідки квартального комітету № 1 від 23.02.2008 року за № 55 (а. с. 6) дівчинка проживає з матір'ю [PERSON] і знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що відповідач добровільно не виконує свого обов'язку щодо утримання доньки, хоча є працездатною особою і має змогу сплачувати аліменти на утримання дитини у визначеному в позовній заяві розмірі. Суд вважає, що і в цій частині позовні вимоги ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню. Крім цього суд, вважає за необхідне покласти на відповідача витрати по реєстрації розірвання шлюбу та стягнути з нього на користь держави 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 51 грн. судового збору на підставі ст. ст. 79, 81, 88 ЦПК України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі ст. ст. 110, 112, 180 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, вказуючи на те, що [INFO] в с. Атюша, Коропського району, Чернігівської області помер його дід [PERSON], який заповітом посвідченим 06 травня 1999 року секретарем виконкому Атюшівської сільської ради, Коропського району, Чернігівської області все своє майно заповів йому. Спадщину [PERSON] він прийняв.[INFO] в с. Атюша, Коропського району, Чернігівської області померла його баба [PERSON]. Внаслідок цього відкрилась спадщина. Крім його на спадщину ніхто не претендує і її не прийняв. Заповітом, посвідченим 06 травня 1999 року секретарем виконкому Атюшівської сільської ради, Коропського району, Чернігівської області, все своє майно заповіла йому. До складу спадкового майна входить житловий будинок та надвірні будівлі і споруди, розташовані в [ADDRESS]. Вищевказаний житловий будинок та надвірні будівлі і споруди збудовані у 1965 році [PERSON] та [PERSON]. Однак правовстановлюючого документа, на вказане домоволодіння не виявилося. З цієї причини [PERSON] не може одержати у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину на зазначений житловий будинок та надвірні будівлі і споруди. А тому позивач просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок, надвірні будівлі та споруди розташовані за адресою: с. Атюша, Коропського району, Чернігівської області по вул. Крупинівка, 3. В судовому засіданні позивач [PERSON] свою позовну заяву підтримав з вище викладених мотивів і просить її задовольнити. Представник Атюшівської сільської ради в судове засідання не з'явився, але на адресу суду надійшла довідка в якій зазначено, що Атюшівська сільська рада позов [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований у [ADDRESS], визнає повністю і просить розглянути справу без участі їхнього представника. Заслухавши позивача та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову зі слідуючих підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть.[INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Згідно копій заповіту, [PERSON] та [PERSON] все своє майно заповіли [PERSON]. Згідно довідки виконкому Атюшівської сільської ради, будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані за адресою [ADDRESS], збудовані у 1965 році [PERSON] та [PERSON]. Згідно повідомлень Коропської державної нотаріальної контори, після померлих [PERSON] та [PERSON] було відкрито спадкіові справи. Спадкоємцем майна померлих є [PERSON], який прийняв спадщину. Оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований в [ADDRESS], який належав [PERSON] та [PERSON], то необхідно визнати право власності на вказаний житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами за позивачем [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-16 00:00:00

Представник відповідача Панкевич О.О. позов визнав повністю з тих підстав, на які позивачка позивається у своїй позовній заяві і не заперечує що до задоволення позову. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просить визнати за нею право власності на нерухоме майно, яке самочинне збудоване, з тих підстав, що викладені в позовній заяві. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 342057 є власником земельної ділянки розміром 0,25 га, яка розташована в [ADDRESS]. На даній земельній ділянці знаходяться житловий будинок, позначений в інвентарній справі доданій до позовної заяви літерою „А”, житловою площею 39,20 кв.м., загальною - 65,50 кв.м., сарай - „Б”, сарай - „В”, сарай - „Г”, убиральня - „Д”, погріб з шийкою - ,,Пг'', ґанок - ,,а'', ґанок - ,,аі'', хвіртка - №1, ворота - №2, колодязь питний - № 3, огорожа - № 4, загальна дійсна вартість яких становить 31356 гривень, які були побудовані без належного дозволу та належно затвердженого проекту, тобто самочинно. Дане самочинне будівництво не суперечить суспільним інтересам, не порушує права інших осіб, а також санітарні та екологічні норми і правила та правила пожежної безпеки. Визнання представником відповідача позову не суперечить закону, не порушує права та інтереси інших осіб. Згідно ч.5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов [PERSON] слід задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок та господарські і побутові споруди, які розташовані в [ADDRESS]. На підставі ч.5 ст. 376 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-16 00:00:00

12 червня 2006 року ДП машинобудівний завод «Оризон» м. Сміла продав, а [PERSON] придбала частину цегляного обшитого металом гаража, на [ADDRESS], загальною площею 123,42 м2 (розміром 10,2 х 12,1), за 2372 грн. 69 коп. Позивачка, посилаючись на те, що вона не може нотаріально оформити право власності на придбане нею приміщення, оскільки у відповідача відсутні правовстановлюючі документи на об'єкт, звернулася в суд з позовом про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання за нею права власності на гараж. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву, в якій проти задоволення позову не заперечує, просить справу розглядати у його відсутності. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з договору купівлі-продажу № 47 від 12 червня 2006 року, ДП машинобудівний завод «Оризон» продав, а [PERSON] придбала частину цегляного обшитого металом гаража, загальною площею 123,42 м2 (розміром 10,2 х 12,1), на [ADDRESS], за що нею в касу підприємства було сплачено 2372 грн. 69 коп. Сторони виконали умови договору, а тому суд приходить до висновку, що у відповідності до ст. 220 ЦК України, договір купівлі-продажу частини гаража, укладений між ДП машинобудівним заводом «Оризон» та [PERSON], слід визнати дійсним та визнати за останньою право власності на придбану нею частину нежитлового приміщення - гаража. На підставі викладеного, ст.ст. 220, 334 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-16 00:00:00

12 червня 2006 року ДП машинобудівний завод «Оризон» м. Сміла продав, а [PERSON] придбав частину цегляного обшитого металом гаража, на [ADDRESS], загальною площею 207,06 м2 (розміром 10,2м х 20,3м), за 4011 грн. 31 коп., яким користується на даний час. Позивач, посилаючись на те, що він не може нотаріально оформити право власності на придбане ним приміщення, оскільки у відповідача відсутні правовстановлюючі документи на об'єкт, звернувся в суд з позовом про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання за ним права власності на гараж. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву, в якій проти задоволення позову не заперечує, просить справу розглядати у його відсутності. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з договору купівлі-продажу № 49 від 12 червня 2006 року, ДП машинобудівний завод «Оризон» продав, а [PERSON] придбав частину цегляного обшитого металом гаража, загальною площею 207,06 м2 (розміром 10,2м х 20,3м), на [ADDRESS], за що в касу підприємства було сплачено 4011 грн. 31 коп. Сторони виконали умови договору, а тому суд приходить до висновку, що у відповідності до ст. 220 ЦК України, договір купівлі-продажу частини гаража, укладений між ДП машинобудівним заводом «Оризон» та [PERSON], слід визнати дійсним та визнати за останнім право власності на придбану ним частину нежитлового приміщення - гаража. На підставі викладеного, ст.ст. 220, 334 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-16 00:00:00

Представник позивача уточнивши позовні вимоги просить стягнути з відповідача заборгованість по оплаті за надання послуг із забезпечення питною водою і водовідведенню у сумі 357 гривень 49 копійок. Вимоги мотивує тим, що між позивачем та відповідачем склалися зобов'язання, згідно яким КРП «ВПВКГ ПБК» надає відповідачу послуги із забезпечення питною водою, за яку останній у свою чергу, зобов'язаний вносити платню згідно діючих тарифів, з урахуванням впорядкування квартири й у встановлений час. Квартира, в який проживає відповідач, індивідуальнім засобом обліку не обладнана, у зв'язку з чим витрата води в ній визначалась до встановлення загального засобу обліку води згідно додатку № 1, затвердженого рішенням Ялтинського міського виконавчого комітету № 587 від 28 грудня 1996 року, після встановлення загального засобу обліку згідно п. 11 Правил „Про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення, затверджених Постановою № 630 Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року. У квартирі зареєстровано один чоловік. Разом з тим, що відповідач систематично недоплачує за послуги, що надаються йому, у зв'язку з чим на сьогоднішній день у нього мається заборгованість у сумі 357 гривень 49 копійок. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, та просив суд зарахувати у рахунок погашення заборгованості квитанцію від 15 вересня 2008 року, згідно якої їм було сплачено 400 гривень. Вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважаю, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач проживає та зареєстрований [ADDRESS]. Через відносини, що фактично виникли між сторонами, позивач надає відповідачу послуги із забезпечення питною водою і водовідведенню за місцем його проживання. Згідно ст. 67 ЖК України, платня за комунальні послуги ( водопостачання, газ, теплова енергія і інші послуги), стягуються крім квартирної платні за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Стаття 68 ЖК України зобов'язує наймача своєчасно вносити квартирну платню і платню за комунальні послуги. Разом з тим, відповідач зобов'язання по оплаті за надані йому послуги з водопостачання у повному обсязі не виконав і не виконує належним чином до теперішнього часу, у зв'язку з чим на теперішній час у нього мається заборгованість у сумі 357 гривень 49 копійок, що підтверджується копією особового рахунку. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватись належним чином згідно умовам договору, вимогам цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Проте добровільно відповідач не погасив заборгованість, у зв'язку з чим вона підлягає стягненню з нього у примусовому порядку. Оскільки позовна заява підлягає задоволенню, з відповідача також підлягає стягненню і судовий збір на користь держави у сумі 51 гривня, та оплата інформаційно-технічного забезпечення на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 500 гривень на утримання неповнолітньої дочки. Свої позовні вимоги вона мотивує тим, що відповідач ухиляється від обов'язку утримувати дитину. Позивачка фактично змушена одна утримувати дитину. С березня 2008 року відповідач припинив надавати грошову допомогу дочки, а вона не в змозі самостійно забезпечувати дитину оскільки має маленьку заробітну плату. У зв'язку з цими обставинами позивачка була змушена звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що сплачувати аліменти в сумі 500 гривень на місяць він не в змозі, оскільки має заробітну плату у розмірі 600 грн. Перевіривши матеріали справи та вислухавши сторони, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Від спільного життя сторони мають неповнолітньою дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю (а. с. 3). Сторони спільно не проживають. Відповідач згоден виплачувати аліменти у розмірі 300 грн. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд вважає, що відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти, а оскільки він не має постійного заробітку, розмір аліментів слід визначити в твердій грошовій сумі. Виходячи з пояснень сторін та наданих сторонами доказів, відповідач на цей час реально в змозі сплачувати аліменти в сумі по 350 гривень щомісяця на дитину. Відповідно до ст.. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, непостійний прибуток, суд може визначити розмір аліментів у твердій сумі. З відповідача також підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 51гривні, 30 гривен за інформаційно-технічне забезпечення розгляду судової справи в Ялтинському міському суді. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-16 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 06.10.1984 року. Від спільного подружнього життя народилося двоє дітей, які на даний час уже є повнолітнім. Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що відповідач зловживає спиртними напоями, в результаті чого постійно виникають сварки, непорозуміння. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити, на примирення не згідна додатково пояснивши, що з відповідачем більше 10 років спільним подружнім життям не проживають. Згідна на розгляд справи у відсутності відповідача, з постановленням заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. За таких обставин суд розглядає справу у відсутності відповідача з постановленням заочного рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про підставність позову. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із пояснення позивачки та матеріалів справи встановлено, що подружнє життя вони припинили більше 10 років тому, на примирення не згідна, настоює на розірванні шлюбу. Ці обставини свідчать про те, що сім'я сторін розпалась, підстав для збереження шлюбу немає, а тому його слід розірвати. Судові витрати слід стягнути з відповідача, звільнивши позивачку від їх сплати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-16 00:00:00

У серпні 2008 року позивач звернулась до суду зі вказаним позовом, в якому посилається на те, що з 2003 року подружжя не підтримує шлюбних стосунків. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час і місце слухання справи повідомлений належним чином, повідомлення про причину неявки в суд не надіслав. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає можливим ухвалити судове рішення про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Згідно матеріалів справи, сторони знаходяться в шлюбі, який зареєстрований 15.08.1992 року в Городянському районному відділені ЗАГСу Чернігівської області, актовий запис №61. В судовому засіданні встановлено, що сторони подружніх відносин не підтримують, живуть своїм життям, своїми інтересами починаючи з 2003 року. Відповідно до ст. 112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя. Судом встановлено, що примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних стосунків між сторонами не можливе і суперечить інтересам подружжя. Виходячи з вище зазначеного, суд вважає, що шлюб між [PERSON]. та [PERSON]. слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 17 лютого 2007 року між позивачкою та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 27. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Зазначені факти підтверджуються копіями свідоцтв про шлюб та народження дитини. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Остаточно шлюбні відносини між ними припинені з червня 2007 року. Таке сталось через те, що з відповідачем у них різні погляди на життя, через що в сім'ї виникали непорозуміння. Відповідач зневажав позивачку як людину і як жінку. Не утримував сім'ю матеріально. З червня 2007 року та до теперішнього часу відповідач матеріально ні її, ні дитину не підтримує. На теперішній час сумісне життя і збереження сім'ї стали неможливими. Позивач вважає, що на теперішній час фактично їх шлюб не існує, подальше сумісне життя та поновлення шлюбних відносин між позивачем та відповідачем неможливе. Спору про спільне майно, набуте у період шлюбу з відповідачем, немає. У зв'язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Позивач у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та пояснила, що на сьогоднішній день відповідач надає їй тільки обіцянки, які не виконує по відношенню до неї та їхньої дитини, тому подальше сумісне життя та поновлення шлюбних відносин між нею та відповідачем неможливе. Відповідач у судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання, про що свідчать поштові повідомлення, долучені до матеріалів справи, про причини неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі за наступними підставами: підтвержуються поясненнями позивача та матеріалами справи - копією свідоцтва про шлюб, [NUMBER], виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції; копією свідоцтва про народження [PERSON],[NUMBER]; копією паспорту позивачки. Таким чином суд приходить до висновку про те, що причини, які виникли між сторонами та змусили їх звертатися до суду та наполягати на розірванні шлюбу, є обгрунтованими, подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї між [PERSON] та [PERSON] стали неможливими, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 110,112 СК України та

Outcome: approved