Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-06 00:00:00

В червні 2008 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства фірма „Укргазбуд”, в якому на підставі ст. 220 ЦК України просив визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, у зв'язку з ухиленням сторони від його нотаріального посвідчення та визнати за позивачем право власності на нежитлове приміщення - контору, що є предметом вищевказаного договору. Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14 липня 2008 року позовні вимоги [PERSON] задоволено в повному обсязі. В апеляційній скарзі акціонерне товариство фірма „Укргазбуд” просить зазначене рішення суду скасувати, ухваливши нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог [PERSON] Апелянт посилався на те, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, а саме застосувавши положення ч. 2 ст. 220 ЦК України визнав спірний договір купівлі-продажу нерухомого майна дійсним, при цьому не належним чином оцінивши наявні по справі докази, що суперечить вимогам ст. 59, 60 ЦПК України. Крім того, апелянт вважає, що по справі не доведено факту наявності домовленості позивача та відповідача укласти вказаний договір, досягнення згоди сторін по всім істотним умовам договору та немає доказів повного або часткового виконання договору сторонами. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення [PERSON], представника позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення Прилуцького міськрайонного суду від 14.07.2008 року скасуванню, виходячи з наступного. Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що сукупність наявних у справі доказів свідчить про те, що у березні 2006 року сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу нерухомого майна та відбулось часткове виконання договору. Оскільки одна зі сторін (акціонерне товариство фірма „Укргазбуд”) ухилилась від нотаріального посвідчення, суд дійшов до висновку про необхідність застосування ч. 2 ст. 220 ЦК України та визнання дійсним зазначеного правочину. Проте такі висновки суперечать матеріалам цивільної справи та вимогам ст. 220 ЦК України, ст.60 ЦПК України, у зв'язку з чим рішення не можна визнати законним, воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення. По справі встановлено, що [PERSON] мав намір придбати нежитлову будівлю - контору , розташовану за адресою [ADDRESS], що підтверджується його заявою до В.о. Голови правління АТФ „Укргазбуд” від 28.03.2006 року, та заявою про видачу технічного паспорту на зазначене нежитлове приміщення для проведення його інвентаризації (а.с. 5, 6). 15.04.2006 року приватним нотаріусом було посвідчено довіреність, що наділяє правом Коломійця П.Г. представляти інтереси АТФ „Укргазбуд” та зокрема вчиняти дії щодо відчуження приміщення контори, що є предметом спору (а.с. 15).Посилаючись на те, що видача зазначеної довіреності свідчить про усне розпорядження В.о. Голови товариства Коломійцю П.Г. укласти з ним договір купівлі - продажу будівлі та фактичну сплату ним 50 000 грн. вартості нерухомого майна до каси товариства, [PERSON] просив визнати не посвідчений в нотаріальному порядку договір дійсним. Частиною 2 ст. 220 ЦК України передбачено, що в разі якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна зі сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Ціна - є істотною умовою договору купівлі-продажу та згідно до ст. 691 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі. Ксерокопія квитанції до прибуткового касового ордеру, яку позивач надав в підтвердження сплати вартості нерухомого майна за домовленістю сторін, не може слугувати належним по справі доказом, оскільки даний документ не зареєстрований в книзі реєстрації касових ордерів, немає номеру та не підписаний головним бухгалтером та касиром на підтвердження отримання грошових коштів. Зазначені обставини по справі підтверджуються також довідкою акціонерного товариства фірми „Укргазбуд” № 450 від 22.07.2008 року (а.с. 90), згідно до якої в журналі реєстрації прибуткових та видаткових касових документів за період з лютого по жовтень 2006 року не значиться надходжень готівкових коштів в сумі 50000 грн. до каси товариства від будь-яких фізичних осіб. Таким чином, в матеріалах справи відсутні письмові докази відносно того, що сторони досягли між собою згоди про продаж нерухомого майна за купівельною ціною 50 000 грн., фактичної сплати [PERSON] вказаної грошової суми та прийняття її АТФ „Укргазбуд”. За таких обставин, підстави передбачені ст. 220 ЦК України для задоволення позову [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання за ним права власності на зазначене майно відсутні.

Outcome: dismissed