Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності на майно та виключення майна з опису та арешту, а саме: телевізора SVC, кухонної стінки кремового кольору, духовки САNDI, мікрохвильової печі SAMSUNG. В судовому засіданні [PERSON] . позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Зазначила, що вказане майно окрім телевізора придбане нею ще до шлюбу з відповідачем [PERSON] і є її особистим майном . Телевізор був придбаним за спільні кошти подружжя в кредит і на даний час сплачена за кредитним договором лише половина його вартості . В судовому засіданні представник Кіровського ВДВС пояснив, що при складенні акту було зазначено, що це майно не належить боржнику, але ніяких доказів не було надано. При наданні пізніше доказів належності майна іншій особі ЗУ «Про виконавче провадження» не дає права ні державному виконавцю на іншим посадовим особам ДВС виключати майно з акта опису. Відповідач [PERSON] позов визнав, вказав, що на момент складення акту про арешт та опис вказаного майна документи були відсутні. Відповідач [PERSON] . за викликом суду не з»явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином рекомендованим листом (а.с. 43), причини неявки до суду не відомі. Суд визнав неявку причини неявки відповідача [PERSON] неповажними та вирішив розглядати справу в порядку ст. 169 ЦПК України за даної явки та на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини: 08 квітня 2008 року державним виконавцем Кіровського МУЮ було складено акт № [NUMBER] опису та арешту майна боржника [PERSON] на користь стягувача [PERSON] (а.с. 7-8). Відповідно вказаного акту було описано наступне майно позивача, яке складається з телевізора SVC, кухонної стінки кремового кольору, духовки САNDI, мікрохвильової печі SAMSUNG, загальною вартістю на 11409,00 грн. Позивач пояснила, що майно, описане державним виконавцем є її особистою приватною власністю, набутою нею ще до шлюбу, за кошти, що належали їй особисто, що підтверджується квитанціями, копії яких знаходяться в матеріалах справи (а.с. 9-11), а телевізор був придбаний в шлюбі і є спільною сумісною власністю, але не виділеною в натурі. Згідно ст. 392 ЦК України вона, як власник майна звернулася до суду про визнання права власності на спірне майно та звільнення його з-під арешту. Відповідно до ст.. 73 Сімейного кодексу України за зобов»язаннями одного з подружжя стягнення може бути накладено лише на його особисте майно і на частку у праві спільної сумісної власності подружжя, яка виділена в натурі. Згідно ст.. 55 ЗУ «Про виконавче провадження» зазначено, що державним виконавцем може бути накладено арешт у межах суми стягнення за виконавчими документами з урахуванням витрат, пов»язаних з проведенням виконавчих дій на виконання на все майно боржника або на окремо визначене майно боржника. Відповідно до ст.. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. Позивач просить відновити порушене право користування та розпорядження її майном, яке було включено в акт арешту та опису майна. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ України № 6 від 27.08.1976 року розгляд цивільних справ про виключення майна з опису в суворій відповідності з законом сприяє відновленню порушених прав громадян. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, встановлено, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідно до наданих позивачем квитанцій підтверджено факт, що дане майно окрім телевізора дійсно є особистим майном позивача , придбаним до шлюбу, а на телевізор, який хоч і придбаний під час шлюбу з боржником по виконавчому провадженню на даний час по кредитному договору не оплачений в повному обсязі. При винесенні рішення , суд керується ст..11 ЦПК України щодо розгляду судом справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів , наданих сторонами. На підставі Постанови Пленуму ВСУ України № 6 від 27.08.1976 року, ст. 59, 392 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 73 СК України, ст. 392 ЦК України,

Outcome: approved