Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-18 00:00:00

Позивачі просять визнати за ними право власності на самовільно збудовані на наданій їм у спільне постійне користування земельній ділянці за адресою: [ADDRESS], гараж „З-1”, літній душ „Е-1”, а також тимчасову споруду сараю „Г-1”. Крім того, в квартирі зроблений перерахунок площі з урахуванням кухонного очагу та груб, в наслідок чого встановлено, що загальна площа квартири дорівнює 64.40 м, в тому числі жила - 37.40 м2. Квартира розташована у двохквартирному жилому будинку, і виявляє собою 1/2 частину жилого будинку „А-1”, також їм належить по 1/2 частині літньої кухні „Б-1” і убиральні „В-1”. Оскільки будівництво гаража та літнього душу робили без належного узгодження та затвердженого проекту, не можуть зареєструвати своє право власності на службові будівлі. Позивач [PERSON]у судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги і просив їх задовольнити, визнавши за ним та[PERSON]право спільної сумісної власності на квартиру з господарчими спорудами. Позивачка[PERSON]в судове засідання не з'явилась, надала заяву з проханням справу розглядати без її участі, позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача - Макіївської міської ради в судове засідання не з'явився, відповідачем суду надано листа з проханням розглянути справу у відсутність його представника, позовні вимоги визнає. Третя особа КП „БТІ м. Макіївки” в судове засідання не з'явився, третьою особою надіслано листа, просить суд справу розглядати без участі свого представника. Суд вислухав позивача[PERSON]дослідив матеріали справи і дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Позивачі є власниками квартири[ADDRESS]на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва № [NUMBER] про право власності на житло, виданого 12.03.1994 року комісією по приватизації житлового фонду ВО „Макіїввугілля, право власності на квртиру зареєстровано належним чином у БТІ. Згідно технічного паспорту на момент приватизації квартири на земельній ділянці містились літня кухня „Б-1” убиральня „В-1”, з яких Ѕ частина відноситься до частини будинку, що належить позивачам, а також огорожа, водопровід, зазначені споруди є невід'ємною частиною правовстановчого документу(а.с.11,17), з чого випливає, що право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS], що складається з Ѕ частини жилого будинку „А-1”, Ѕ частину літньої кухні „Б-1”, 1/2 частину убиральні „В-1”, водопровід та огорожу позивачі отримали відповідно до зазначеного свідоцтва про право власності на житло. Згідно Державного акту, виданого Макіївською міською радою 16.06.1999 року позивачам надано для спільного постійного користування для подальшого будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку земельну ділянку площею 0.0520 га за зазначеною адресою(а.с.12). Відповідно технічного паспорту та акту КП „БТІ м. Макіївки” від 14.03.2008 року у квартирі зроблений перерахунок площі з урахуванням очагу і груб, в зв'язку з чим змінилась загальна площа і дорівнює 64.40 м2, в тому числі жила - 37.40 м2, службові будівлі літньої кухні „Б-1”, убиральні „В-1” , огорожа і водопровід мались на ділянці і відображені у технічному паспорті і є невід'ємною частиною правовстановчого документу, самочинно збудовані гараж „З-1”, літній душ „Е-1”, а також тимчасова дерев'яна споруда сараю „Г-1” без фундаменту (а.с.13-17). Згідно паспорту технічного стану господарчих будівель - гаража, душу Ѕ частині літньої кухні та убиральні, що збудовані на частині земельної ділянки позивачів, за наслідками обстеження вони виявили задовільний стан конструкцій, які допускають подальшу нормальну експлуатацію при умові дотримання діючих норм та правил та проведенні регулярного поточного ремонту (а.с. 18-22). Згідно ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані без належного дозволу чи належно затверженого проекту. Згідно ст. 376 ч 5 ЦК України суд може визнати за власниками, користувачами земельної ділянки, виділєної їй для цієї мети, право власності на самочинно збудоване на ній нерухоме майно, якщо це не порушує прва інших осіб. Судом встановлено, що будівництво господарчих споруд, а саме гаража і літнього душу проведено на земельній ділянці, наданій позивачам у постійне користування у встановленому порядку, але без належного узгодження та затвердженого проекту, тому таке будівництво є самочинним. У той же час технічний стан цих споруд допускає подальшу нормальну експлуатацію і відповідає діючим нормам та правилам, прав інших осіб не зачіпляє, а тому суд вважає за можливе визнати право власності на ці споруди у складі об'єкту нерухомого майна. Суд вважає наявними докази для визнання права власності позивачів на Ѕ частину літньої кухні і убиральні, конкретизувавши обсяг цих об'єктів, які фактично перебувають у власності позивачів. Будь-якої реконструкції у жилому будинку не встановлено, проведено тільки перерахунок площі. Згідно п.1.6 „Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно”, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року, не підлягають реєстрації тимчасові споруди, а також споруди, не пов'язані фундаментом із землею, в наслідок чого суд, дійшов до висновку, що у визнанні права власності на сарай „Г-1”, як складову об'єкту нерухомого майна, необхідно відмовити.

Outcome: partial