Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нежитлову будівлю, посилаючись на слідуючі обставини. 15 травня 2008 року між позивачем та СГК «Дельжилер» в особі ліквідатора Бєлова О.Д. було укладено договір купівлі-продажу №3, згідно якого позивач отримав у власність нежитлову будівлю (операторську паливно-мастильних матеріалів), розташовану по вул.Гагаріна, 2-н у с.Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області, що знаходилась на балансі СГК «Дельжилер». Фактично всі умови договору сторонами додержано: позивач сплатив відповідачу за нежитлову будівлю оговорену у договорі суму (вартість майна), а останній передав йому нежитлову будівлю по акту прийому-передачі від 18.05.2008 року. Відповідно до законодавства України договір купівлі-продажу підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, однак нотаріусом позивачу відмовлено в цьому через відсутність у відповідача правовстановлюючого документу на вказану нежитлову будівлю. За таких обставин, позивач вважає, що має право на звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів шляхом подачі позову про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання за ним права власності на вказане нерухоме майно. В судове засідання позивач не з'явився, направив до суду заяву, в якій просив заслухати справу у його відсутності, підтримуючи позовні вимоги. Представник відповідача також в судове засідання не з'явився, направивши до суду заяву, в якій проси заслухати справу у їх відсутності, не заперечуючи проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно копії договору купівлі-продажу та акту прийому-передачі від 15.05.2008 року (а.с.4-5) [PERSON] купив у СГК «Дельжилер» в особі ліквідатора Бєлова О.Д. нежитлову будівлю (операторську паливно-мастильних матеріалів), розташовану по вул.Гагаріна, 2-н у с.Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області. Із копії технічного паспорту (а.с.7-10) вбачається, що не зазначений власник нежитлової будівлі, яка знаходиться по вул.Гагаріна, 2-н в с.Дмитрівка Татарбунарського району, що свідчить про відсутність правовстановлюючого документу на зазначене нерухоме майно. Однак, згідно довідки ліквідатора Бєлова О.Д., операторська паливно-мастильних матеріалів знаходиться на балансі СГК «Дельжилер» під №3 (а.с.12). У відповідності зі ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. В силу ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. За таких обставин, суд вважає, що договір купівлі-продажу від 15.05.2008 року необхідно визнати дійсним і за [PERSON] необхідно визнати право власності на нежитлову будівлю (операторську паливно-мастильних матеріалів), розташовану по вул.Гагаріна, 2-н у с.Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області, оскільки з достовірністю установлений факт купівлі позивачем вищезазначеної нежитлової будівлі.

Outcome: approved