Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-24 00:00:00

27.11.2006 року в Іллічівський міський суд з зазначенім позовом звернулася [PERSON] (а.с.2-3). 24.04.2007 року позивачка уточнила свої позовні вимоги (а.с.44-45). 20.03.2008 року [PERSON] ще раз уточнила вимоги свого позову (а.с.61-62). Позивачка просить суд постановити рішення, яким визнати паєнагромадження на квартиру [ADDRESS] спільною власністю [PERSON] і [PERSON] в рівних долях. Визнати квартиру [ADDRESS] спільною власністю [PERSON] і [PERSON] в рівних долях. Визначити порядок користування житлом, враховуючи порядок користування, який уже склався на протязі тривалого часу, а саме: виділити їй - [PERSON] для проживання кімнату площею 15,5 кв.м. із балконом; відповідачу - [PERSON] - кімнату площею 12 кв.м.; відповідачу (їхньому синові) - [PERSON] виділити кімнату площею 8 кв.м.; кухню, коридор, санвузол і ванну залишити в загальному користуванні. Стягнути з відповідача - [PERSON] на користь [PERSON] приналежну йому частину боргу за квартплату в розмірі 2412 гривен 19 копійок. Зобов'язати житлово - будівельний кооператив «Квант-1» розділити особові рахунки співвласників по оплаті квартплати. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що в період шлюбних відносин з відповідачем їх сім'я, у складі трьох чоловік (позивача, відповідач і їх син), отримала в житлово - будівельному кооперативі «Квант-1» квартиру [ADDRESS] і по ордеру від 30.08.1985 року всі вселились в зазначену квартиру, в якій проживають і до сьогодні. В січні 1992 року [PERSON], як член житлово - будівельного кооперативу «Квант-1» повністю виплатив вартість кооперативної квартири. 13.05.1992 року між ними було розірвано шлюб (офіційно розірвання шлюбу було оформлено 17.03.1993 р.). Після розірвання шлюбу вона (позивачка) проживає в зазначеній квартирі разом з відповідачами. У них з того часу склався порядок користу-вання квартирою, вона мешкає в кімнаті площею 15,5 кв.м., [PERSON] в кімнаті площею 12 кв.м., а [PERSON] в кімнаті площею 8 кв.м. Відповідач [PERSON], як головний наймач квартири в період з 1998 року по 2004 рік не сплачував комунальні послуги і за цей період виникла заборгованість на загальну суму в 7176 грн. 99 копійок. Вона ([PERSON]) із своїх коштів сплатила всю заборгованість, а тому вважає, що [PERSON] має повернути їй суму в 33,61% від сплаченого. Позивачка вважає, що кожен проживаючий в квартирі [ADDRESS] має платити за комунальні послуги окремо. В судовому засіданні позивачка і її довірена особа підтримали позовні вимоги і просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] заперечує проти позову, вважає, що він особисто сплати пайові внески за квартиру, яка є предметом спору. Вважає, що позивачка може з нього вимагати тільки грошову компенсацію за паєнакоплення. При отриманні грошової компенсації [PERSON] має звільнити квартиру. Відповідач ([PERSON]) вважає, що він уклав з позивачкою мирову угоду, за умовами якої вона мала звільнити спірну квартиру, але цього не зробила. Відповідач [PERSON] вважає безпідставною. Вимогу щодо стягнення з нього боргу за комунальні послуги, так як він в період з 2004 року по 2008 рік сам сплатив за комунальні послуги 6625 гривен. В судових дебатах довірена особа відповідача ([PERSON]) заявив, що в позові має бути відмовлено, так як позивачка пропустила строки позовної давності. Представник житлово - будівельного кооперативу «Квант-1» Крисенко С.І. в останнє судове засідання не з'явився, хоча належним чином був сповіщений про день і час слухання справи. Суду надав письмовий відгук на позов [PERSON], в якому не заперечує проти розділу особистих рахунків осіб, які проживають в квартирі [ADDRESS] (а.с.43). 14.05.2008 року представник ЖБК «Квант-1» Крисенко С.І. подав суду письмову заяву про те, що він просить розглянути позов[PERSON] без його участі (а.с.83). Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] має бути частково задоволеним. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 30.08.1985 року на підставі рішення Іллічівського міськвиконкому від 25.07.1985 р. №520 [PERSON] і членам його сім'ї: дружині _ [PERSON] в синові - [PERSON] було видано ордер №199 серії ИГ на трикімнатну квартиру [ADDRESS] (а.с.7). В зареєстрованому шлюбі [PERSON] (позивачка) з [PERSON] були з 1965 року по день розірвання шлюбу 17.03.1993 року (а.с.8, 15). У відповідності з довідкою ЖБК «Квант-1» паєнакопичування за квартиру [ADDRESS] повністю було сплачено в січні 1992 року (а.с.10,. З цього витікає, що вартість кооперативної квартири була виплачена в період шлюбних відносин позивачки з відповідачем [PERSON] Суд не прийняв до уваги твердження відповідача [PERSON] про те, що шлюб було фактично розірвано десь в 1988 році, так як сама [PERSON]. пояснила, що у зв'язку з хворобою вона не жила з відповідачем, як чоловік і жінка (не мали статевих контактів). Суд вважає, що фактично шлюбні відносини були розірвані 17.03.1993 року в момент реєстрації його факту в органах РАЦС. Крім того з моменту вселення позивачки і відповідача (в 1985 році) в спірну квартиру і по день розгляду позову, вони разом проживають в спірній квартирі. В своїх запереченнях на позов [PERSON] стверджує, що він згодний, що до 1988 року він і позивачка разом вносили паї за квартиру і згоден вернути половину таких платежів. В 1994 році Іллічівським міським судом уже розглядався позов [PERSON] до [PERSON] про розподіл майна. Судовим рішенням позов було задоволено (а.с.15-17). Постановою Президії Одеського обласного суду від 01.02.1996 року зазначене рішення було скасовано і справу направлено на новий судовий розгляд (а.юс.85-86). 10.03.1999 року Іллічівським міським судом було винесено ухвалу про залишення позову [PERSON] до [PERSON] без розгляду у зв'язку з тим, що [PERSON] не з'являлась в судові засідання (а.сч.18). Як пояснила в суді [PERSON], вона не отримувала судових викликів і вважала, що рішення суду від 30.11.1994 року діє, тому що їй не було відомо про відміну цього рішення. Про це вона дізналась в 2006 році, а тому і звернулась з позовом. Представник позивача з урахуванням пояснень позивачки і обґрунтовує свою позицію щодо строків позовної давності. Суд вважає, що позивачка не пропустила строків позовної давності, так як про порушення своїх прав вона дізналась лише в 2006 році і зразу ж звернулась в суд. У відповідності зі ст.60 Сімейного Кодексу України (ст.23 КпШС України, який діяв на той час) майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Норма ст.68 СК України передбачає, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте під час шлюбу. Постановою Пленуму Верховного Суду України за№11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначається, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу. Проте розпорядження таким майном після розірвання шлюбу здійснюється колишніми подружжями виключно за взаємною згодою відповідно до положень ЦК, оскільки в таких випадках презумпція згоди одного з подружжя на укладення другим договорів з розпорядження майном, що є у власності подружжя уже не діє». Відповідно до ст.71 СК України - «майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення». Згідно зі ст.145 Житлового Кодексу України, - «члени сім'ї, які проживають разом з членом житлово - будівельного кооперативу, мають рівні з ним права користування жилим приміщенням. Такого ж права набувають особи, які вселились в жиле приміщення в будинку житлово - будівельного кооперативу, як члени сім'ї, якщо при їх вселені не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням». Статтею 146 ЖК України передбачається, що «поділ квартири в будинку житлово - будівельного кооперативу між членом кооперативу і його дружиною допускається в разі розірвання шлюбу між ними, якщо пай є спільною власністю подружжя і якщо кожному з колишнього подружжя є можливість виділити ізольоване жиле приміщення в займаній ними квартирі. Поділ квартири провадиться за згодою між колишнім подружжям, а в разі відсутності згоди - за рішенням суду».

Outcome: partial