Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-30 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON]. про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням . В позові вказував, що 19.02.2000 року він зареєстрував шлюб з [PERSON]. В серпні 2000 року його батьки придбали для них з дружиною однокімнатну квартиру [ADDRESS]. При оформленні договору купівлі-продажу квартира була оформлена на нього. Крім нього в цій квартирі була зареєстрована і його дружина [PERSON]. з ним у вказаній квартирі до листопада 2001 року, а в червні 2002 року вона остаточно вивезла з квартири всі свої особисті речі і майно. 24 квітня 2003 року шлюб між ними було розірвано. Під час розлучення та в подальшому ніяких майнових і моральних претензій вони один одному не пред"являли. З листопада 2001 року [PERSON]у квартирі не проживає, ніяких витрат по її утриманню не несе. Проживає у своїх батьків в м.Лубнах. На даний час у зв"язку з хворобою батьків він має намір продати квартиру, але не може цього зробити, бо в квартирі зареєстрована його бувша дружина [PERSON] Прохав суд винести рішення, яким визнати, що [PERSON] втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою [ADDRESS] та зняти її з реєстрації за вказаною адресою. В свою чергу [PERSON]звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на Ѕ частину квартири, мотивуючи свій позов тим, що 19.02.2000 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON]..Запрошені на весілля гості подарували їм кошти в сумі 2 500 грн. Порадившись сім"єю, вони вирішили подаровані кошти та матеріальну допомогу батьків використати на придбання житла. Квартиру вирішили купити в [ADDRESS] у гр-на [PERSON]., а оскільки він мав великий борг(2500 грн.) за комунальні послуги, то вони цей борг погасили своїми коштами і 22.08.2000 року відповідно до договору купівлі-продажу придбали також за спільні кошти цю квартиру. Продаж вчинено за 500 грн. на її бувшого чоловіка [PERSON] Придбавши квартиру, вони прописались у ній а в подальшому вони мали намір продати цю квартиру і купити в Лубнах іншу. Але подружні стосунки між ними не склались, [PERSON] почав зловживати спиртним, почав ображати та бити. Вона зверталась з відповідними заявами до Лубенського МРВ УМВС і [PERSON] притягувався до адміністративної відповідальності. Потім відповідач [PERSON] вигнав її з їх спільної квартири і вона була змушена забрати свої речі та піти проживати до своїх батьків. При цьому він забрав у неї ключі від квартири. На даний час шлюб між ними розірвано, після розірвання шлюбу вона вибрала прізвище [PERSON]. Вона неодноразово зверталась до [PERSON] з пропозицією провести розподіл придбаної ними квартири у добровільному порядку, на що останній обіцяв квартиру продати, а гроші розділити порівну. Вона до цього часу зареєстрована у їх спільній квартирі. Вважає, що відповідач, пред"явивши до неї позов, намагається всупереч вимогам закону позбавити її права власності на житлову квартиру, яка придбана ними під час шлюбу за їх спільні кошти і являється спільною сумісною власністю подружжя. Прохала суд встановити що спірна квартира є об"єктом їх спільної сумісної власності і визнати за нею право власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS]. Також прохала стягнути з відповідача [PERSON] на її користь витрати, пов"язані із сплатою судового збору в сумі 81,43 грн., 32 грн. витрат на ІТЗ та 650 грн. витрат за надану їй юридичну допомогу. В судовому засіданні [PERSON] свої вимоги підтримав в повному обсязі, проти заявленого [PERSON]. позову заперечував. [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнала, заявлений нею позов підтримала в повному обсязі. З"ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши докази, суд приходить до слідуючого. Сторони зареєстрували шлюб 19.02.2000 року. Під час перебування у шлюбі в серпні 2000 року, за спільні кошти, які були подаровані їм на весілля та матеріальну допомогу батьків ними була придбана квартира [ADDRESS]. Після укладення договору купівлі-продажу вони обоє були зареєстровані у вказаній квартирі. В подальшому сімейні стосунки між сторонами не склалися, сторони розірвали шлюб і проживають окремо, будучи зареєстрованими за вищевказаною адресою. Згідно договору купівлі-продажу від 22.08.2000 року [PERSON]. продав, а [PERSON] придбав однокімнатну квартиру №19 житловою площею 18,8 м.кв., загальною площею 37,1 м.кв., що знаходиться в [ADDRESS]. Як слідує із заяви продавця квартири [PERSON] до керівництва ГЖЕД с.Засулля ( а.с.52), той прохав дозволу щоб заборгованість за квартирну плату та житлово-комунальні послуги в сумі 2367 грн. була сплачена [PERSON]., від якого також мається відповідна заява . Таким чином в судовому засіданні знайшло своє підтвердження те, що в рахунок погашення заборгованості, за домовленістю,[PERSON]. була придбана спірна квартира. Факт наявності коштів, які були подаровані на весілля і які могли бути витрачені подружжям [PERSON] на придбання квартири підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]. та інші. Свідок [PERSON]., головний бухгалтер ГЖЕД с.Засулля, стверджувала суду, що кошти в рахунок заборгованості [PERSON] були сплачені саме[PERSON]., квитанція заповнювалась на його ім"я. Таким чином суд ставить під сумнів надану [PERSON]. копію квитанції до прибуткового касового ордеру без номера(а.с.57) на ім"я [PERSON]., невідомо ким підписану, так-як свідки, представники бухгалтерії пояснювали суду, що підпис, який мається на квитанції, не належить нікому із працівників бухгалтерії. Крім того, свідок [PERSON]., котра на той час працювала касиром, суду показала, що під час розгляду справи в суді [PERSON] прохав її дати підтвердження суду, що вищевказана квитанція заповнювалась саме нею, на що вона відмовила. Викладені обставини свідчать про те, що доводи [PERSON] щодо придбання спірної квартири його батьками є безпідставними і в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження. Судом встановлено, що вищезазначена квартира була придбана подружжям [PERSON]та [PERSON], за спільні кошти і являється спільною сумісною власністю подружжя. Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності...Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно зі ст.68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпорядження майном, що є об"єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Відповідно до ч.2 ст. 370 ЦК України у разі виділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, або законом. При вищевикладених обставинах суд вважає, що позовні вимоги [PERSON]підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 328, 370 ЦК України, ст.ст.60, 61,63, 68 СК України,

Outcome: approved