Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-17 00:00:00

28 липня 2008 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Вказав, що з 25.08.1992 року працював на ХДАВП на посаді транспортувальника 3-го розряду. 02.06.2008 року на підставі наказу № 561к звільнений з підприємства за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за ст. 38 КЗпП України, при звільненні остаточний розрахунок невиплачений, що змусило його звернутись до суду. Просив стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 4229 грн. 50 коп., середній заробіток за час затримки з кінцевим розрахунком у сумі 1879 грн. 50 коп., компенсацію моральної шкоди у сумі 1000, 00 грн., а також витрати на юридичну допомогу в сумі 150 грн. 18.09.2008 р. позивач та його представник [PERSON] позовні вимоги зменшили, з урахуванням частки виплаченої відповідачем заробітної плати просили стягнути заборгованість з кінцевого розрахунку у сумі 2690,50 грн., середній заробіток за час затримки виплати кінцевого розрахунку при звільненні з 03.06.2008 р. до винесення рішення, витрати на юридичну допомогу, моральну шкоду. Представник відповідача Короплясова Н.А. позов визнала частково в сумі 2690 грн.50 коп. в частині стягнення середнього заробітку за час затримки виплати остаточного розрахунку, моральної шкоди, судових витрат заперечувала, посилаючись на скрутне фінансове становище підприємства, арешт рахунків, порушення справи про банкрутство і відсутність вини відповідача у затримці виплати заробітної плати, необґрунтованість суми судових витрат. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, вважає за необхідне позов задовольнити частково, виходячи з наступного: У відповідності до ст. 116 КЗпП України, виплата усіх сум, належних працівнику проводиться у день звільнення. Судом встановлено, що позивач працював у відповідача з 25.08.1992 р. по 03.06.2008 року, на посаді транспортувальника 3-го розряду. 02.06.2008 року на підставі наказу № 561к звільнений з підприємства за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за ст. 38 КЗпП України. На день звільнення остаточний розрахунок з позивачем не проведений і до теперішнього часу заборгованість з кінцевого розрахунку не сплачена. У відповідності до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати остаточного розрахунку, підприємство, організація повинна виплатити працівникові середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. На теперішній час відповідач має перед позивачем заборгованість по сплаті кінцевого розрахунку при звільненні у сумі 2690 грн.50 коп., яку суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача. Згідно наданої суду довідки сума середньомісячного заробітку позивача становила 1173 грн. 60 коп., відповідно сума середньоденного заробітку становить 53 грн. 35 коп. (1173, 60:22=53.35) Оскільки з вини власника звільненому працівникові не були виплачені належні суми в строк, передбачений ст.116 КЗпП України, і спір про їх розмір між сторонами відсутній, згідно ст. 117 КЗпП України суд, стягує з відповідача також середній заробіток за весь час затримки кінцевого розрахунку за 3 місяці і 11 робочих днів у сумі 4.107 грн. 60 коп. (1173,60х3)+53.35х11)=3.520.80 + 586.80 = 4107грн. 60коп.) Також у відповідності до ст.237-1 КЗпП України суд, виходячи з засад розумності,справедливості та фактичних обставин у справі, частково задовольняє позовні вимоги щодо стягнення грошової компенсації моральної шкоди і стягує з відповідача на користь позивача компенсацію моральної шкоди у сумі 300 грн. Суд, зважаючи на майновий стан відповідача, зменшує розмір належного до сплати судового збору і у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, стягує з відповідача в доход держави судові витрати у сумі 81 грн., які складаються з судового збору у сумі 51 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи у суді у сумі 30 грн., а також на користь позивача витрати на юридичну допомогу в сумі 150 грн. Згідно зі ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення заробітної плати в межах місячного заробітку підлягає негайному виконанню.

Outcome: partial