Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-16 00:00:00

08 серпня 2006 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Баратівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок в [ADDRESS] , як спадкове майно після смерті її чоловіка [PERSON] за відмови державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину через невідповідність правоустановлюючого документу на житлове помешкання (договору купівлі-продажу) вимогам Закону. Ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 12 червня 2008 року до участі у справі у якості співвідповідачів було залучено [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] – дітей спадкодавця. 08 липня 2008 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] – кожен окремою заявою, звернулися до суду з позовом до Баратівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області про визнання права власності по 1\4 частині жилого будинку в [ADDRESS] за фактичною належністю майна спадкодавцю - їх батькові [PERSON] У судовому засіданні представник [PERSON] заявлені нею позовні вимоги підтримав, пояснивши, що після смерті [INFO] чоловіка позивачки [PERSON] відкрилася спадщина на належний йому за життя на праві приватної власності житловий будинок з господарськими спорудами в [ADDRESS] Позивачка, яка постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняла спадщину. Однак їй відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на житло за спадкуванням за відсутності правоустановлюючого документу. Представник позивачки просив врахувати наявність оригіналу договору на продаж жилого будинку з господарськими спорудами, датованого 06 липня 1990 року, де стороною покупця заявлено [PERSON] з власним його підписом, посвідкою реєстрації у Баратівській сільській раді Снігурівського району (територіальна належність органу місцевого самоврядування) та Снігурівському бюро технічної інвентаризації за реєстром №17-211 14 травня 1996 року з викладенням даних особи зареєстрованого власником повністю – [PERSON] ; записів по господарських книг Баратівської сільської ради Снігурівського району, починаючи з 1990 року до 2004 року, в яких означене домоволодіння рахувалося за [PERSON] – як докази на підтвердження фактичної належності домоволодіння померлому спадкодавцю на праві особистої приватної власності та підставу задоволення позову, постільки іншими особами про спадкові права у встановленому законом порядку не заявлено. Представник Баратівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області – сільський голова Мігас С.В. у ході судового розгляду позовні вимоги [PERSON] визнав і показав, що дійсно будинок по даним виконкому органу місцевого самоврядування обліковувався за [PERSON] до його смерті, а після за позивачкою, яка у якості дружини була членом сім»ї спадкодавця, проживала з ним на час відкриття спадщини, фактично її прийняла, у встановленому порядку заявила про прийняття спадщини подачею заяви до Снігурівської державної нотаріальної контори. Позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] вважав безпідставними за недотриманням строку заявлення про спадкові права без поважних причин. Співвідповідачі (інтереси [PERSON] за довіреністю представляв [PERSON] ) за позовними вимогами [PERSON] , позивачі по позовним вимогам до Баратівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області про визнання права власності на частину житлового будинку [PERSON] , [PERSON] у ході судового розгляду власні позовні вимоги підтримали, позов [PERSON] вважали підлягаючим задоволенню частково та пояснили, що померлий [PERSON] був їх батьком, проживав окремо в будинку в [ADDRESS] , з позивачкою [PERSON] , з якою перебував у зареєстрованому шлюбі. Ввважали, що батько зробив заповідальне розпорядження на випадок смерті на користь онука – сина [PERSON] , тому про спадкові права у встановлений термін не заявляли. Додатковими причинами до вказаного зазначили сімейні обставини та неналежний стан здоров»я за потреби стаціонарного лікування. Надалі [PERSON] та [PERSON] заявили про фактичну неналежність померлому [PERSON] спірного житлового будинку, вказавши, що останній належить їх дядькові [PERSON] , після смерті якого у 1992 році батько, скориставшись ідентичністю ініціалів, зареєстрував в БТІ на власне ім»я будинок, належний його братові, придбаний у радгоспі «Більшовик». Доказів означеному не надали і в судове засідання на 31 жовтня та 17 листопада 2008 року не з»явилися, надіславши заяви про розгляд справи у їх відсутність без підтвердження поважності причин неявки. Дослідивши докази, суд прийшов до наступного. [INFO] помер [PERSON] , що вбачається зі свідоцтва про смерть, виданим за актовим записом № 8 від 23 лютого 2004 року в книзі реєстрації актів про смерть виконкому Баратівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області ( а.с.9). Після його смерті відкрилась спадщина на земельну частку (пай) розміром 4,83га (свідоцтво про право на спадщину за законом видано на ім»я [PERSON] 12 липня 2006 року Снігурівською державною нотаріальною конторою – спадкова справа №387\2005) та на житловий будинок з господарськими і побутовими спорудами (домоволодіння) в [ADDRESS] . Належність будинку підтверджується договором на продаж жилого будинку з господарськими спорудами, датованого 06 липня 1990 року, де стороною покупця заявлено [PERSON] з власним його підписом, посвідкою реєстрації у Баратівській сільській раді Снігурівського району (територіальна належність органу місцевого самоврядування) та Снігурівському бюро технічної інвентаризації за реєстром №17-211 14 травня 1996 року з викладенням даних особи зареєстрованого власником повністю – [PERSON] , записами погосподарських книг Баратівської сільської ради Снігурівського району, починаючи з 1990 року до 2004 року, в яких означене домоволодіння рахувалося за [PERSON] (погосподарські книги : за 1986-1990 року №10, сторінка 25, особовий рахунок №898; за 1991-1995 року №12, сторінка 25, особовий рахунок №948; за 1996-2000 року №12, сторінка 29, особовий рахунок №980; за 2001-2005 року №12, сторінка 30, особовий рахунок №967 (остання встановлена нумерація будинку по вул.50 років Жовтня - №60) – досліджені судом в ході судового розгляду в оригіналі. Судом також оглянуті бланки форми №1 щодо померлих [PERSON] – [INFO] (померлого [INFO] ), [PERSON] – [INFO] (померлого [INFO] ); копія посвідчення учасника бойових дій серії [NUMBER] Снігурівським райвійськкомісаріатом [PERSON] ; посвідчення тракториста-машиніста на ім»я [PERSON] (дата видачі 19.03.1984 року); копію договору №599442 про придбання інвестиційних сертифікатів, укладений 24.12.1996 року також на ім»я [PERSON] ; страхове свідоцтво про страхування житла, виданого на ім»я [PERSON] як власника 25 вересня 2000 року з наявними підписами померлого [PERSON] , які співпадають з підписом на вищенаведеному договорі на продаж жилого будинку з господарськими спорудами на спростування заяви [PERSON] , а також судом підтверджено, що [PERSON] мав сім»ю (дружина [PERSON] померла в 2007 році, донька [PERSON] . відбуває покарання з з 27 вересня 2005 року) члени якої майнових претензій з приводу спірного домоволодіння до [PERSON] не заявляли. Позивачі [PERSON] та [PERSON] зобов»язання надання інших доказів на підтвердження власної заяви про належність житла іншій особі не виконали. На підставі викладеного, суд не приймає доведеним [PERSON] [PERSON] . та [PERSON] факт нікчемності договору купівлі-продажу означеного будинку за належності іншій особі [PERSON] Учасники процесу [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , [PERSON] є спадкоємцями першої черги померлого за Законом відповідно до ст.1261 ЦК України. Згідно ст.1268 ч.3 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, визначеного ст.1270 ЦК України ( шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Позивачка [PERSON] , проживаючи постійно з чоловіком [PERSON] в спірному будинку на час його смерті, фактично прийняла спадщину, а 12 липня 2006 року через представника подала до Снігурівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Листом завідуючої Снігурівської державної нотаріальної контори від 01 червня 2006 року за вих.№522/2.15 [PERSON] відмовлено в оформленні спадкових прав на житло через невідповідність договору купівлі-продажу будинку, належного померлому [PERSON] , посвідченого виконкомом Баратівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області 13 липня 1990 року за реєстром №50 вимогам чинного законодавства (відсутня вказівка на дату складання прописом, не наведено повністю прізвища, імені та по-батькові представника продавця (підстави його повноважень) і покупця, не має адреси будинку). [PERSON] , [PERSON] [PERSON] в установлений ст.1270 ЦК України строк про спадкові права подачею відповідної заяви не заявили, і фактично спадщину не приймали. Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 06 червня 2008 року по цивільній справі позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини залишені без задоволення за безпідставністю. Згідно ухвали апеляційного суду Миколаївської області від 26 серпня 2008 року апеляційна скарга [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] відхилена, а вказане рішення суду залишено без змін. Таким чином, між сторонами мають місце правовідносини, що виникають зі спадкових. Судом встановлено порушення прав позивачки [PERSON] на оформлення спадкових прав після відкриття спадщини та на послідуюче володіння, користування і розпорядження належним майном - жилим будинком з господарськими спорудами та будівлями (відповідно даними технічного паспорту), розташованого в [ADDRESS] Звернення її до суду є обгрунтованим, позовні вимоги підлягають задоволенню, тоді як у позові [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] належить відмовити на підставі ст.4,13,48 Закону України "Про власність", ст.ст.1270,1272 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику розгляду судами України справ про спадкування"-п.4 .

Outcome: dismissed