Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-05 00:00:00

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 червня 2008 року частково задоволені зустрічні позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, визнано гараж № 31-Г в автокооперативі ”Нафтовик-2” та автомобіль моделі RENAULT FL, реєстраційний номер [NUMBER], об'єктами права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], автомобіль та гараж залишено у спільній частковій власності з визначенням часток по 1\2 за [PERSON]та [PERSON], виділено [PERSON]у натурі предмети домашнього вжитку загальною вартістю 7500 грн, виділено [PERSON]у натурі предмети домашнього вжитку загальною вартістю 8500 грн, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 350 грн компенсації вартості частини майна, зобов'язано [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] у користуванні квартирою 24 у будинку [ADDRESS]та надати їй ключі від квартири. Цим же рішенням відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] про виділ йому автомобіля у натурі та про виділ [PERSON]\2 частини квартири [ADDRESS], а також відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] про визнання за нею права власності на 1\2 частину квартири [ADDRESS]та про виділ їй у користування кімнати 5 та кімнати 6 зазначеної квартири. В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати зазначене рішення суду в частині відмови у задоволенні її позовних вимог про визнання права власності на 1\2 частину квартири і виділ їй конкретних жилих приміщень в користування та ухвалити нове рішення, яким визнати за нею право власності на 1\2 частину квартири 24 будинку [ADDRESS]та виділити їй у натурі в користування кімнат 5 та 6 у цій квартирі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права. В іншій частині рішення суду сторони не оскаржують, при цьому [PERSON] у своїх письмових запереченнях проти апеляційної скарги зазначає, що частково підтримує доводи апеляційної скарги та вважає рішення суду неправильним. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін та їх представників, перевіривши доводи скарги та матеріали справи у межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга [PERSON] належить до задоволення частково, рішення суду в частині відмови у задоволенні вимог [PERSON] у частині виділу їй конкретних жилих приміщень у спірній квартирі підлягає скасуванню у зв'язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи та неправильним застосуванням судом першої інстанції норм матеріального права. Суд відмовив у задоволенні вимог [PERSON] виділити жилі приміщення спірної квартири пославшись, що квартиру технічно неможливо поділити у натурі, а позовних вимог щодо визначення порядку користування приміщеннями [PERSON] не заявляла. Проте такий висновок суду суперечить матеріалам справи оскільки як у позовній заяві так і у своїх поясненнях [PERSON] фактично ставила питання про надання їй у користування окремих жилих приміщень у квартирі оскільки спільне користування призводить до конфліктів, тобто позовні вимоги [PERSON] стосуються саме визначення порядку користування приміщеннями у спірній квартирі без зміни часток у праві власності на квартиру. За матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 1 лютого 1996 року до 14 квітня 2008 року, спільних дітей від шлюбу не мають. З наданих документів також встановлено, що сторони є співвласниками квартири при цьому [PERSON] є власником 1\2 частини квартири на підставі договору дарування від 6 грудня 1996 року, за яким [PERSON] подарував [PERSON] 1\2 частину квартири [ADDRESS], що належить йому на підставі договору міни від 16 липня 1996 року(ас-18) і є його особистим майном. Право власності на 1\2 частину спірної квартири зареєстровано за [PERSON], що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно(ас-32). Зазначене право власності на 1\2 частину квартири [PERSON] ніким не заперечується та не оспорюється у т.ч. і позивачем [PERSON] За таких обставин визнання за [PERSON] права власності на 1\2 частину спірної квартири судовим рішенням не потребується оскільки її право власності на 1\2 частину квартири з 6 грудня 1996 року підтверджено наданими правовстановлюючими документами відповідно до чинного законодавства. Відповідно до п.2 ч.1 ст.57 Сімейного Кодексу України майно, набуте дружиною на підставі договору дарування, є особистою власністю дружини і не є спільним майном подружжя, незважаючи на те, що це майно набуте у період зареєстрованого шлюбу. Таким чином за матеріалами справи встановлено, що сторони є співвласниками спірної квартири [ADDRESS], частка кожного з них становить 1\2 частину квартири, не є спільним майном подружжя і здійснення права спільної часткової власності кожного співвласника у надання йому у володіння та користування належної йому частини майна регулюється нормами не сімейного, а цивільного законодавства і відповідно до ст.358 ЦК України співвласник може вимагати від іншого співвласника надання йому у користування належної частини майна та усунення перешкод у користуванні належним майном. З наданих документів встановлено, що спірна квартира розташована на п'ятому поверсі багатоквартирного будинку та складається з чотирьох ізольованих жилих кімнат і підсобних приміщень у т.ч. два балкони. Враховуючи частки сторін у праві власності на квартиру, виділення у користування одній стороні кімнат площею 12,0 та 12,3 кв м, іншій стороні кімнат 16,0 та 9,2 кв м найбільше відповідає їх часткам та забезпечує право кожного із співвласників на належне користування житлом при цьому місця загального користування слід залишити у спільному користуванні сторін. При такому порядку користування приміщеннями не порушується право спільної часткової власності кожного та не тягне зміну часток у праві власності кожному на квартиру. Оскільки висновки суду першої інстанції щодо позовних вимог [PERSON] про надання їй у користування конкретних жилих приміщень квартири не відповідають фактичним обставинам справи і судом неправильно застосовано норми матеріального права рішення суду у цій частині не можна визнати законним, у цій частині рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення цих позовних вимог [PERSON]

Outcome: partial