Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-09 00:00:00

[PERSON] 8 вересня 2008 року звернувся до суду з позовом про стягнення з приватного сільськогосподарського підприємства «Відродження» борг в сумі 95000 гривень за договором, в якому вказано, що 1 вересня 2007 року він передав представнику ПСП «Відродження» Легкому зазначені грошові кошти на термін до 1 серпня 2008 року для придбання паливно - мастильних речовин, які були господарством використані за призначення про що позичальник надав йому розписку. Однак у зазначений термін відповідач свої зобов'язання не виконав грошові кошти не повернув . Крім того, позивач також просить в порядку забезпечення позову накласти арешт на розрахункові рахунки ПСП «Відродження», майно та цінності, які належать ПСП «Відродження». Відповідач позов визнав, про що надав суду письмову заяву при цьому пояснив, що дійсно спірний договір з позивачем укладався, на даний час повернути позивачеві грошові кошти не може через їх відсутність . Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засіданні. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст..174 Цивільного кодексу. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що позивач 1 вересня 2007 року передав Легкому М.О. згідно з письмовою розпискою 95000 тисяч гривень, які зобов'язувався повернути до 1 серпня 2008 року . Однак своїх зобов'язань не виконав. Причини невиконання таких зобов'язань правового значення для справи не мають. У відповідності до ст.. 1046 ЦК України за договором позики який згідно зі ст. 1047 цього ж Кодексу був укладений представленою позивачем письмовою розпискою, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні позичальникові грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) . Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст.151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб які беруть участь у справі допускається на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Майно та цінності в ПСП «Відродження» знаходяться на зберіганні в с. Юрків ці Талалаївського району. При проведенні попереднього судового засідання під час опиту Легкий М.О. повідомив, що коштів на рахунках підприємства немає. А зерно зберігається на складі в с. Юрківці. Все зазначене дає підстави припустити, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, тому на цінності та майно ПСП «Відродження», що знаходиться в складі с. Юрківці Талалаївського району необхідно накласти арешт, але забезпечення позову має бути спів розмірним із заявленими позивачем вимогами. Тобто арешту підлягає зерно та інше майно на суму 95 тисяч гривень. У відповідності до ст. 88 ЦПК України стягненню на користь позивача підлягають витрати пов'язані зі сплатою ним при пред'явленні позову 950 грн. судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved