Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем з 1989 року. 11 березня 1998 року рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси між сторонами шлюб було розірвано. Від даного шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. В даний час син навчається в Черкаському професійному ліцеї на денній формі навчання, що підтверджується довідкою. Позивачка вважає, що відповідач працездатний і зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини та просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі &frac14; частини його заробітку щомісячно на утримання сина до закінчення ним навчання. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина до закінчення ним навчання. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами Сімейного Кодексу України. Як встановлено в судовому засіданні, що з 1989 року сторони перебували у шлюбі. 11 березня 1998 року рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси між сторонами шлюб було розірвано. Від даного шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В даний час син навчається в Черкаському професійному ліцеї на денній формі навчання, що підтверджується довідкою від 16.09.2008 р. № 425. Незважаючи на повнолітній вік син потребує матеріальної допомоги, так як інших джерел доходу не має. Дитина знаходиться на повному утриманні у позивачки. Відповідач участі у вихованні дитини не приймає, в добровільному порядку матеріальної допомоги на її навчання не надає. Суд вважає, що відповідач працездатний і зобов'язаний матеріально допомагати дочці під час навчання, оскільки вона потребую цієї допомоги. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст. 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. В даному випадку позивачка має право на стягнення аліментів з відповідача. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі &frac14; частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 29 вересня 2008 року і до 30 червня 2009 року, тобто до закінчення навчання, але не більш як до двадцяти трьох років.

Outcome: approved