Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про виселення з гуртожитку без надання іншого жилого приміщення. В обґрунтування позову представник позивача в судовому засіданні пояснив, що гуртожиток по вул. Луначарського, 7 в м. Запоріжжі переданий зі сфери управління Міністерства внутрішніх справ України на баланс Запорізького юридичного інституту МВС України спільним наказом Міністерства промислової політики та Міністерства внутрішніх справ України від 11.11.2003 року і знаходиться у віданні ЗЮІ ДДУВС по теперішній час. 02.01.2004 року між Запорізьким юридичним інститутом МВС України та ЗДП «Радіоприлад» був укладений договір соціального партнерства щодо подальшого проживання у гуртожитку працівників та пенсіонерів ЗДП «Радіоприлад». На виконання наказу № 333 від 11.09.2007 року щодо розміщення курсантів керівництво інституту прийняло рішення про виселення мешканців гуртожитку, які не підпадають під дію договору соціального партнерства, після чого у жовтні 2007 року під час перегляду списків мешканців гуртожитку був з'ясований факт незаконного проживання в ньому [PERSON], [PERSON]. Під час перебування гуртожитку на балансі ЗДП „Радіоприлад", керівництвом цього підприємства з порушеннями норм Житлового кодексу України було надано ліжко-місце відповідачам [PERSON], [PERSON], які ніколи не працювали на підприємстві, що підтверджується Переліком працівників ЗДП „Радіоприлад". Адміністрацією та профкомом підприємства спільне рішення щодо надання житла відповідачам не приймалось, спеціальний ордер не видавався. Строк дії договору між Відповідачами та ЗДП „Радіоприлад" не подовжувався. Договір найму житлового приміщення між Відповідачами і Запорізьким юридичним інститутом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ не укладався. На сьогоднішній день[PERSON],[PERSON] не є працівниками, службовцями, студентами ЗЮІ ДДУВС. Тобто на даний момент Відповідачі проживають у гуртожитку без будь-яких законних підстав, кімнату[ADDRESS] займають самоправно. У зв»язку з чим представник позивача просить суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала і пояснила, що вона з донькою вселилась до гуртожитку не самоправно, а на підставі клопотання начальника ПРЕЖО №5, на період ремонту жилого приміщення, де вона раніше проживала, ордер на їх вселення до даного гуртожитку не видавався. Відповідач [PERSON] позов не визнала з тих же підстав, що і відповідач [PERSON] Представник 3 особи ЗДП «Радіоприлад» Оксещенко Ю.М. пояснила суду, відповідачі не були і не є працівниками підприємства ЗДП «Радіоприлад», ордеру на їх вселення до гуртожитку не видавалося. Суд вивчивши матеріали справи, вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Гуртожиток по вул. Луначарського,7 у м. Запоріжжі передано із сфери управління Міністерства промислової політики України з балансу ЗДП „Радіоприлад" до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України на баланс Запорізького юридичного інституту МВС України у порядку визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.1998 року №1485 „Про передачу об'єктів державної та комунальної власності". Згідно з протоколом засідання профспілкового комітету ЗДП „Радіоприлад" за №46 від 08.09.2003 року, профспілковий комітет підприємства надав згоду на передачу гуртожитку з балансу ЗДП „Радіоприлад" на баланс Запорізького юридичного інституту МВС України. Спільним наказом Міністерства промислової політики та Міністерства внутрішніх справ України №465/1332 від 11.11.2003 року „Про передачу будівлі гуртожитку у м. Запоріжжі на баланс МВС України" підтверджується факт того, що гуртожиток знаходиться у веденні Позивача, про що свідчить Довідка про облік на балансі ЗЮІ ДДУВС гуртожитку, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Луначарського,7 (довідка додається). Статус гуртожитку підтверджується Актом приймання в експлуатацію державною комісією завершеної будівництвом (реконструкцією) будівлі (споруди) житлово-цивільного призначення від 30.12.1977 року. На виконання наказу МВС України від 11.09.2007 року № 333 „ Про розміщення курсантів вищих навчальних закладів МВС України" керівництво інституту прийняло рішення про виселення мешканців гуртожитку, які не підпадають під дію договору „соціального партнерства". В жовтні 2007 року, у зв'язку з переглядом списків мешканців гуртожитку, з'ясувався факт незаконного поселення Відповідачів. Відповідно до ч.І ст.127 Житлового Кодексу України для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Згідно з вимогами ч.2 ст.128 Житлового Кодексу України жила площа в гуртожитку надається за спеціальним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації... та відповідного профспілкового комітету. Та згідно зі ст.129 ЖК України адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який с єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Адміністрацією та профкомом підприємства спільне рішення щодо надання житла Відповідачам не приймалось, спеціальний ордер не видавався. Строк дії договору між Відповідачами та ЗДП „Радіоприлад" не подовжувався. Договір найму житлового приміщення між Відповідачами і Запорізьким юридичним інститутом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ не укладався. На сьогоднішній день відповідачі не є працівниками, службовцями, студентами ЗЮІ ДДУВС. Тобто на даний момент Відповідачі проживають у гуртожитку без будь-яких законних підстав, кімнату[ADDRESS] займають самоправно. Строк позовної давності не застосовується до вимог про виселення з жилого приміщення осіб, які поселились з порушенням встановленого законом порядку поселення, та поселились в якості тимчасових мешканців, оскільки ці особи незалежно від строку проживання не набувають права на жилу площу. Також суд вважає, що оскільки відповідачі були поселені до гуртожитку з порушенням порядку надання жилої площі в гуртожитках, передбаченого ст.. 128 ЖК України, то на них не можуть розповсюджуватись вимоги ст.. 132, 125 ЖК України щодо особливих умов виселення з гуртожитку, т.т. з наданням іншого жилого приміщення. Відповідно до ч. З ст.116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Outcome: approved