Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-10 00:00:00

19 вересня 2008 року [PERSON] подав до суду позов про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ «Буддвір» невиплаченої заробітної плати за період з 15 серпня 2007 року по 12 травня 2008 року в розмірі 4725 грн., виплати до відпустки в розмірі 100 грн., компенсації за невикористану відпустку в сумі 500 грн., суму компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати 200 грн. та 2000 грн. моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що з 15 серпня 2007 року працював у відповідача на посаді виконавця будівельних робіт, відповідно до наказу № 12-к від 12.05.2008 року звільнений з роботи по п.4 ст. 40 КЗпП України, згідно рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 06 серпня 2008 року змінено формулювання звільнення на звільнення за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України. За час роботи у відповідача заробітна плата не виплачувалася, повного розрахунку при звільненні не здійснено. 29.10.2008 року позивачем в порядку ст. 31 ЦПК України подана заява згідно якої позивач просив стягнути з відповідача заробітну плату за період з 15.08.2007 року по 12.05.2008 року в розмірі 4569 грн. 41 коп., компенсацію за невикористану відпустку в сумі 442 грн. 20 коп., моральну шкоду в сумі 2000 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив стягнути з відповідача заробітну плату за період з 15.08.2007 року по 12.05.2008 року в розмірі 4569 грн. 41 коп., компенсацію за невикористану відпустку в сумі 442 грн. 20 коп., моральну шкоду в сумі 2000 грн. Представника позивача в судовому засідання позовні вимоги свого довірителя підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Представника відповідача в судовому засіданні в задоволенні позовних вимог позивача просив відмовити, посилаючись на те, що підприємство ТОВ «ВКФ» «Буддвір» за період роботи позивача, крім березня 2008 року заробітна плата йому виплачувало своєчасно і вимоги ст. 116 КЗпП України відповідач виконав, тому підстав для застосування ст. 117 КЗпП України немає підстав, оскільки затримка виплати виникла внаслідок дій самого позивача. Причинами звільнення позивача є результат його неналежної поведінки та особистих помилок. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що являється дружиною позивача і також деякий час працювала у відповідача. Заробітну плату їй виплачували своєчасно, в її присутності заробітної плати позивачу не виплачували. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що працює головним бухгалтером у відповідача. Оскільки позивач працював у місті Чернігові, а офіс знаходиться в смт. Ріпки, тому вона, [PERSON] та директор привозили заробітну плату позивачу в місто Чернігів і свідок особисто видавала заробітну плату позивачу, а він в свою чергу підписувався у платіжних відомостях, копії яких надані суду. Індексація заробітної плати не проводилася. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що він, головний бухгалтер та керівник привозили кошти - заробітну плату позивачу в місто Чернігів і щомісячно видавали, про що він розписувався в платіжних відомостях. Вислухавши позивача, представника позивача, представника відповідача, свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково. Згідно копії трудової книжки (а. с. 4) [PERSON] працював на посаді виконавця будівельних робіт з 15.08.2007 року і був звільнений з займаної посади згідно наказу № 12-к від 12.05.2008 року (а с. 36) на підставі ст. 40 п.4 КЗпП України. Згідно рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 серпня 2008 року позовні вимоги [PERSON] до ТОВ «ВКФ «Буддвір» про зміну формулювання причин звільнення, задоволено частково, вирішено вважати [PERSON] таким, що був звільнений з посади виконавця будівельних робіт 12 травня 2008 року за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. Суду, як доказ виплати заробітної плати позивачу, були надані копії платіжних відомостей № 1-00000014 за серпень 2007 року, № 1-00000015 за вересень 2007 року, № 1-00000016 за жовтень 2007 року, № 1-00000017 за листопад 2007 року, № 1-00000001 за грудень 2007 року, № 1-00000002 за січень 2008 року, № 1-00000006 за лютий 2008 року ТОВ «ВКФ «Буддвір» (а. с. 26 - 32), проте з копії висновку спеціаліста від 23.09.2008 року № 348 ( а. с. 97-103) вбачається, що в платіжних відомостях ТОВ «ВКФ «Буддвір» № 1-00000014 за серпень 2007 року, № 1-00000015 за вересень 2007 року, № 1-00000016 за жовтень 2007 року, № 1-00000017 за листопад 2007 року, № 1-00000001 за грудень 2007 року, № 1-00000002 за січень 2008 року, № 1-00000006 за лютий 2008 року, у графі «підпис в одержанні» напроти прізвища [PERSON] виконані не [PERSON], а іншою особою (особами). Уповноваженим представником відповідача не було заявлено клопотання про проведення судової почеркознавчої експертизи, тому суд приходить до висновку, що відповідачем не надані належні докази - бухгалтерські документи, які свідчать про виплату позивачу заробітної плати за час роботи у відповідача, покази свідків [PERSON], [PERSON] не являються доказом виплати заробітної плати, оскільки даний факт не може бути підтверджений показами свідків. Враховуючи, що відповідачем не надано доказів про виплату позивачу заробітної плати за період з 15 серпня 2007 року по 12 травня 2008 року, надані лише докази про виплату 1274 грн. 26 коп., тому вимоги позивача підлягають задоволенню частково, оскільки дана сума не була ним врахована при визначені суми яку він просив стягнути з відповідача. Згідно статті 116 Кодексу законів про працю України визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до вимог статті 83 КЗпП України та статті 24 Закону України "Про оплату праці", у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки. Вихідна допомога та компенсація за невикористані відпустки розраховується відповідно до „Порядку обчислення заробітної плати", затвердженого Постановою КМ України від 08.02.1995р. №100. Враховуючи, що відповідачем не надані докази про проведення виплат всіх належних позивачу сум при звільненні, здійснена виплата 1274 грн. 26 коп., яка згідно бухгалтерської довідки, складається із заробітної плати за березень, квітень, травень та компенсації за невикористану відпустку, тому на користь позивача підлягає стягненню заборгованість розрахунку при звільненні в сумі 3737 грн. 35 коп., яка складається із заробітної плати позивача, з урахуванням індексації за серпень 2007 року - травень 2008 року - 4569 грн. 41 коп. та компенсації за невикористану відпустку в сумі 442 грн. 20 коп., за мінусом виплаченої 23 червня 2008 року суми - 1274 грн. 26 коп. Враховуючи, що дійсно відповідачем були порушені права позивача на виплату заробітної плати, які призвели до моральних страждань позивача і вимагали від нього додаткових зусиль для організації свого життя, враховуючи тривалість часу порушення прав позивача, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодування позивачу має становити 400 гривень, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково. Враховуючи, що між сторонами виник спір щодо розміру належних звільненому працівнику сум, даний спір вирішувався в судовому порядку, виплата належних сум визначалася судом на підставі наданих доказів, тому, суд вважає, що в задоволенні вимог про зобов'язання відповідача надати довідку - розрахунок про розмір заборгованості підприємства, яка виникла за період роботи з 15 серпня 2007 року по 12 травня 2008 року, слід відмовити, оскільки розмір заборгованості визначений в мотивувальній частині рішення. В порядку ст. 88 ЦПК України з товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ «Буддвір» на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 59 грн. 50 коп. та на користь ГУДКУ в Чернігівській області 30 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ.

Outcome: partial