Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-26 00:00:00

У поданій до суду заяві позивач просить стягнути з відповідачів солідарно 11 511 грн. 42 коп. як борг за кредитним договором та судові витрати по справі у виді судового збору у розмірі 115 грн. 11 коп. та витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ у розмірі 30 грн. 00 коп. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 15 грудня 2006 року між позивачем та відповідачем [PERSON]. був укладений кредитний договір на споживчі потреби, за яким відповідач зобов'язана була сплачувати щомісячний платіж за користування коштами, що нею не виконувалося і призвело до виникнення заборгованості, а інші відповідачі є поручителями по даному договору. У судове засідання сторони не з»явилися з невідомої суду причини, хоча про місце та час його проведення повідомлялися заздалегідь та належним чином, клопотань від них про відкладення справи не надходило. У поданій до суду заяві представник позивача просить провести розгляд справи у його відсутність, позов підтримує повністю, у випадку неявки відповідачів не заперечує винести по справі заочне рішення. За таких умов суд, повідомивши відповідачів про дату та час розгляду справи за вказаною ними адресою, вважає за можливе справу слухати у їх відсутність на підставі наявних матеріалів справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про правовідносини сторін і немає необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору, при цьому з”ясування обставин справи проводиться на підставі доказів, про подання яких було заявлено до і під час попереднього судового засідання та є підставою для винесення по справі заочного рішення, при цьому позивач не заперечує проти такого порядку вирішення спору. Суд, з"ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, прийшов до таких висновків. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Як встановлено судом, 15.12.2006 року між позивачем та відповідачем [PERSON]. укладений кредитний договір № 06-288-КФ-2006, відповідно до якого банк відкриває кредитний рахунок та видає через касу відповідачу готівку в сумі 4 000 грн. 00 коп., а відповідач зобов»язаний до 14 числа кожного місяця погашати заборгованість по кредиту щомісячними платежами. Банк виконав свої зобов'язання, що підтверджується випискою з рахунку позичальника. За прострочення планового платежу за кредитом з позичальника стягується штраф у розмірі, встановленому тарифами кредитора в межах строків позовної давності. Строк позовної давності за кредитним договором встановлений сторонами в три роки. Ст.526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з вимог ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ст.612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. При цьому позичальник порушує свої зобов'язання за кредитним договором - не сплачує заборгованість за кредитом у передбачені кредитним договором строки та проценти за користування кредитом. Банк неодноразово направляв позичальнику вимогу про погашення заборгованості, на які позичальник не відреагував. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст.611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: - припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; - сплата неустойки. Таким чином, заборгованість за кредитним договором на даний час становить 11 511 грн. 42 коп., яка підлягає до стягнення з відповідачів солідарно на користь позивача, а позов до задоволення. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідачів підлягає до стягнення на користь позивача сплачені судові витрати у виді судового збору у розмірі 115 грн. 11 коп. та витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ у розмірі 30 грн. 00 коп.. На підставі наведеного, ст.ст.526, 530, 572, 589, 590, 592, 610-612, 625 ЦК України,

Outcome: approved