Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-10 00:00:00

Позивач звернувшись із зазначеним позовом до суду просить стягнути з [PERSON] заборгованість за послуги зв'язку у розмірі 595,48 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачка будучи їх абонентом не оплатила надані послуги, у вигляді міжміських та міжнародних переговорів у розмірі 537,07 грн., а також абонентську плату за послуги місцевого телефонного зв'язку у розмірі 58,41 грн. Розрахунок заборгованості здійснювався позивачем на підставі згідно „Граничних тарифів на основі послуги електрозв'язку та тарифів на виплату державних пенсій та грошові допомоги”, затверджених Наказом Державного комітету зв'язку та інформатизації України від 07.06.2002 р. № 120, а також „Граничними тарифами на загальнодоступні телекомунікаційні послуги”, затвердженими Рішенням Національної комісії питань зв'язку України від 05.05.2006 р. № 258. Також позивач просить стягнути з відповідачки понесені ними витрати у вигляді оплати судового збору в розмірі 51 грн. та інформаційно-технічного забезпечення в розмірі 30 грн. Позивачем були надані наступні докази: договір на користування місцевим телефонним зв'язком; попередження про заборгованість; деталізація нарахувань за міжміські та міжнародні розмови в період з 01.01.2005 р. по 31.01.2005 р. та фотокопія з інформаційно-довідкової системи нарахування плати за телефонний зв'язок в період з грудня 2004 р. по травень 2005 р. В судовому засіданні представник позивача уточнила свої вимоги в частині періоду виникнення заборгованості, а саме на її думку заборгованість склалася в період з грудня 2004 р. по жовтень 2005 р. Відповідачка в судове засідання не з'являлася, сповіщалася, про причини неявки суд не повідомляла. Стаття 224 ЦПК України передбачає, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд постановляє заочне рішення. До початку судового розгляду по суті, суд роз'яснив позивачу його право на розгляд справи в порядку заочного провадження і про правові наслідки даного провадження, а саме про неможливість скористатися правом на зміну позовних вимог. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Мотивувальна частина рішення. Суд з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що 01 листопада 1996 р. між сторонами був укладений договір про надання послуг електрозв'язку за № 21219\ц. Відповідно до вказаного договору позивач надав [PERSON], проживаючої [ADDRESS], послуги телефонного зв'язку за номером [NUMBER]. [PERSON], відповідно до п.2.2.3 договору, зобов'язана була своєчасно вносити плату за користування телефонною мережею та плату за надані послуги. Як вбачається із деталізації нарахувань за міжміські та міжнародні розмови за період з 01.02.2005 р. по 28.02.2005 р. позивачка здійснювала міжміські та міжнародні переговори, оплату за які не проводила своєчасно. Крім того з боку відповідачки виникла заборгованість за послуги місцевого (міського) телефонного зв'язку за період з лютого по жовтень 2005 р. Відповідачка змінила своє постійне місце проживання та 14 січня 2004 р. була зареєстрована [ADDRESS], чим порушила п.2.2.5 Договору, п.51Правил користування міським телефонним зв'язком затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 385 від 22.04.1997 р., ст.33 Закону України „Про телекомунікації” від 18.11.2003 р. № 1280-IV, п.81, 82, 83 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг від 09.08.2005 р. № 720, де зазначається, що абонент повинен в місячний термін повідомити підприємство зв'язку про свій виїзд із квартири, продаж телефонізованої квартири, про призначення нової особи, відповідальної за телефон, що не було зроблено [PERSON]. Аналізуючи викладене, суд приходить до наступного. Відповідно до закону України „Про зв'язок”, абоненту (споживач телекомунікаційної послуги, що отримує телекомунікаційні послуги на умовах договору, яким передбачається підключення до телекомунікаційної мережі кінцевого обладнання, що перебуває в його власності або користуванні) надається абонентський номер (номер, який присвоюється абоненту оператором телекомунікацій на підставі договору про надання телекомунікаційних послуг для ідентифікації в телекомунікаційній мережі кінцевого обладнання, підключення до цієї мережі) за який абонент повинен здійснювати абонентську плату (фіксований платіж, який може встановлювати оператор телекомунікацій для абонента за доступ на постійні основі до своєї телекомунікаційної мережі незалежно від факту отримання послуг). Згідно Порядку розрахунків за послуги місцевого телефонного зв'язку, абонентна плата за користування телефоном, почасова оплата місцевих телефонних розмов, плата за міжміські та міжнародні телефонні розмови, надіслані в кредит телеграми та за інші послуги, надані по телефону, вноситься абонентом у десятиденний строк після отримання рахунка, але не пізніше 20 числа місяця, що настає після розрахункового періоду. Розрахунковим періодом вважається, як правило, календарний місяць, у межах якого надавалися послуги. У разі неотримання рахунка до 10 числа місяця, що настає після розрахункового періоду, або здійснення розрахунків без застосування квитанцій (без надсилання рахунків) абонент повинен звернутися до служби розрахунків оператора для отримання інформації про належну до сплати суму. У разі неоплати отриманих послуг в установлений строк абоненту надсилається письмове попередження із зазначенням кінцевого строку оплати. Якщо протягом 10 днів після зазначеного в попередженні строку не надійшло підтвердження про оплату, оператор має право скоротити перелік (обмежити вихідні з'єднання чи користування послугами міжміського та міжнародного зв'язку тощо) або припинити надання послуг місцевого та\або інших видів телекомунікаційних послуг залежно від проведеної оплати. В червні 2005 р., відповідно до зазначених норм, позивачем [PERSON] надсилалося попередження про погашення існуючої з її боку заборгованості за надані послуги. У зв'язку з невиконанням вказаного попередження, позивач в листопаді 2006 р. припинив надання послуг міського, міжміського та міжнародного зв'язку. На думку суду, між сторонами, відповідно до ст. 526 ЦК України, виникли договірні зобов'язання, які в порушення вимог ст.530 ЦК України, не виконувалися відповідачкою належним чином у встановлений строк, а саме позивачем надавалися послуги міського, міжміського та міжнародного зв'язку, однак відповідачка не здійснювала їх оплату належним чином. Суд вважає, що розрахунок заборгованості відповідачки був зроблений від до „Граничних тарифів на основі послуги електрозв'язку та тарифів виплату державних пенсії та грошові допомоги” затверджених Наказом Державного комітету зв'язку та інформатизації України від 07.06.2002 р. за № 120 та „Граничними тарифами на загальнодоступні телекомунікаційні послуги”, затверджених Рішенням Національної комісії з питань зв'язку України від 05.05.2006 р. № 258, а тому може бути прийнятий судом. Гаріпова повинна була здійснювати оплату послуг телефонного зв'язку за попередній місяць у поточному місяці. Так, відповідно до вказаного розрахунку борг відповідачки складається з наступного: за грудень 2004 р.: абонентська плата - 7,06 грн. міжміські переговори - 4,88 грн. за січень 2005 р.: абонентська плата - 7,06 грн. міжміські переговори:188,30 грн. за лютий 2005 р.: абонентська плата - 7,06 грн. міжміські переговори - 607,92 грн. оплачено відповідачкою - 289,36 грн. за березень 2005 р: абонентська плата - 7,06 грн. міжміські переговори - 282,82 грн. оплачено відповідачкою - 276,82 грн. за квітень - жовтень 2005 р.: абонентська плата - 7,06 х 7 місяців = 49,42 грн. Загалом заборгованість відповідачки складає: 7,06 грн. + 4,88 грн. + 7,06 грн. + 188,30 грн. + 7,06 грн. + 607,92 грн. - 289,36 грн. + 7,06 грн. + 276,82 грн. - 276,82 грн. + 49,42 грн. = 595,48 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що з [PERSON] належить стягнути заборгованість за послуги телефонного зв'язку в розмірі 595,48 грн. Також, на думку суду підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення витрат по оплаті судового збору в розмірі 51 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 30 грн.

Outcome: approved