overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-30 00:00:00

[PERSON] 18 вересня 2008 року звернулася до суду з позовом до Піщанської сільської ради Кременчуцького району, КП "Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації" про визнання права власності на домоволодіння, посилаючись, що її чоловік [PERSON] , який помер [INFO] мав житловий будинок з господарчими будівлями в [ADDRESS] , який вони побудували перебуваючи в шлюбі, і вона являється спадкоємцем його майна за законом, але відсутні право установчі документи на домоволодіння, і їй було відмовлено нотаріусом в оформленні спадщини, тому просила суд визнати за нею право власності на домоволодіння. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала і просила задовольнити. Відповідачі: Піщанська сільська рада Кременчуцького району, КП "Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації" в судове засідання своїх представників не направили, про час розгляду справи їм повідомлялось належним чином, просили розглядати справу у їх відсутність. Третя особа: Третя Кременчуцька державна нотаріальна контора свого представника в судове засідання не направили, просили розглядати справу у їх відсутність, проти позову не заперечували. Оскільки заперечень до позову не надійшло, він визнаний відповідачами, третіми особами і це не суперечить закону і не порушує прав чи інтересів сторін та інших осіб, то відповідності до ст.130 ч.4 ЦПК України суд ухвалює рішення в попередньому судовому засіданні. Суд, заслухавши пояснення позивачки [PERSON] , дослідивши матеріали справи, і, оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, і це встановлено в судовому засіданні, що [PERSON] , який помер [INFO] в с.Піщане Кременчуцького району належало на праві власності домоволодіння в [ADDRESS] , яке складається з житлового будинку літ. А.а.а-1.а2.,ап, і господарчих будівель літньої кухні літ.Б.,б, сарая літ.В.в.в1, туалета літ.Г., огорожі літ.№1-3., колодязя літ. к, замощення літ. 1, зливної ями літ.11 вартістю 65166 грн., що підтверджується технічним паспортом і довідкою Піщанської сільської Ради Кременчуцького району, яке він побудував з позивачкою перебуваючи в зареєстрованому шлюбі і воно являється їх спільною сумісною власністю і частки їх рівні. Позивачка [PERSON] є спадкоємцем його майна за законом, але відсутня первинна реєстрація права власності на домоволодіння, і тому їй 21 квітня 2008 року Третьою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину, чим були порушені її законні права і інтереси, які необхідно поновити і визнати за нею право власності на житловий будинок з господарчими будівлями в відповідності до ст.328 ЦК України. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-30 00:00:00

У серпні 2008 року позивач звернулась до суду зі вказаним позовом, в якому посилається на те, що з січня 2008 року припинились шлюбні відносини, подружнє життя не склалось через постійні сварки, непорозуміння, несумісність характерів, відсутність спільних поглядів на життя та сім'ю. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час і місце слухання справи повідомлений належним чином, про причину неявки суду не повідомив. Позивач не заперечує проти заочного слухання справи, тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача дослідивши матеріали справи, вважає можливим ухвалити судове рішення про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Згідно матеріалів справи, сторони знаходяться в шлюбі, який зареєстрований 11.09.2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №549. В судовому засіданні встановлено, що сторони подружніх відносин не підтримують, живуть своїм життям, своїми інтересами починаючи з січня 2008 року. Відповідно до ст. 112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя. Судом встановлено, що примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних стосунків між сторонами не можливе і суперечить інтересам подружжя. Виходячи з вище зазначеного, суд вважає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-30 00:00:00

Позивач звернуся до суду з позовом в якому просить визнати за ним право власності на спадкове майно по заповіту, а саме: земельну ділянку № [NUMBER] згідно Державного акту на право приватної власності на землю за [NUMBER] від 5 грудня 2003 року, площею 4,61 га; - грошовий вклад на рахунку № [NUMBER] , що знаходиться в Олександрівському відділенні № 3327 “Державного спеціалізованого комерційного Ощадного банку України”; в порядку спадкування за заповітом, після смерті її матері – [PERSON] , померлої [INFO] року. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Представники відповідачів в судове в судове засідання не з”явились, надали суду листи про визнання позовних вимог та слухання справи у їх відсутність. Заслухавши позивача, вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до норм ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності встановлена судом. Згідно п. 4 Постанови пленуму Верховного суду України від 24.06.83 року № 4 “Про практику розгляду судами України справ про спадкування” (із змінами, внесеними Постановами Пленумів від 25.12.1992 року № 13 та від 25.05.1998 р. № 15), якщо позивач у шестимісячний строк для прийняття спадщини вступив в управління або володіння спадковим майном, або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання, про визнання права власності на майно. Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача законні і підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності зі ст. 130 ч. 4 ЦПК України, суд в попередньому судовому засіданні може ухвалювати рішення, у разі визнання позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-30 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з заявою про встановлення факту смерті брата [PERSON], [INFO] року народження, який проживав в с. Гута Ратнівського району Волинської області, помер [INFO] року за місцем проживання. В обґрунтування заяви зазначено, що [PERSON], тяжко хворів, помер у власному житловому будинку та похований на місцевому кладовищі. Експертне дослідження трупа не проводилось, а тому закладом охорони здоров'я не було видано довідки про смерть і вона позбавлена можливості отримати кошти, передбачені законодавством на поховання. В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримала, просить їх задовольнити, пояснивши, що [PERSON] одиноко проживав в батьківській хаті, тяжко хворів, мав направлення в Волинський онкодиспансер, але не встиг туди поїхати на обстеження та лікування. Ствердила, що брат помер без ознак насильницької смерті. Представник заінтересованої особи відділу реєстрації актів цивільного стану Ратнівського районного управління юстиції в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, надав суду заяву про слухання справи у його відсутності. Заслухавши заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підставна. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] [INFO] року народження, який проживав в с. Гута Ратнівського району Волинської області, смерть якого настала [INFO] року і захоронений на місцевому кладовищі, про що свідчать приєднані до справи довідка Гутянської сільської ради та показання [PERSON]. Запис про смерть [PERSON] в органах РАЦС Ратнівського районного управління юстиції відсутній, що стверджується повідомленням № 99/2 - 49 від 28.08.2008 року. Відповідно до ст. 256 ч. 1 п.8 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-30 00:00:00

Позивач звернулась в суд із позовом, яким просить стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON], 2007 року народження в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно та на своє утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), до досягнення дитиною трьох років. Відповідач в суді позовні вимоги визнав у повному обсязі. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню , з наступних підстав. Встановлено, що сторони в справі перебувають у зареєстрованому шлюбі ( а.с. 3). З травня 2008 року проживають окремо. Від шлюбу народився син - [PERSON], [INFO] року народження ( а.с. 4), який проживає разом із позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач свій батьківський обов'язок не виконує, кошти на утримання неповнолітнього своєчасно не надає. Відповідно до ч.2 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина , має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні встановлено, що відповідач працює, на утриманні не має інших дітей, яким-би сплачував аліменти, непрацездатних батьків, а тому може надавати матеріальну допомогу, як дитині, так і дружині . Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує із відповідача на користь держави судовий збір в розмірі - 51 грн. та в порядку ст. 81 ЦПК України - 7 грн. 50 коп. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-30 00:00:00

06 серпня 2008 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. 16 жовтня 1993 року відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області був зареєстрований шлюб за актовим записом № 289. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дочку [PERSON] [INFO], яка проживає з відповідачкою, спору про її місце проживання не має. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, та суду пояснив, що подружні стосунки припинили та проживають окремо з серпня 2003 року. Оскільки сімейне життя не склалося і їх шлюб існує формально, тому він просить шлюб розірвати. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, але направила до суду телеграму в якій позов визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 16 жовтня 1993 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданий відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області [NUMBER], за актовим записом № 289 (а.с. № 5). Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дочку [PERSON] [INFO], яка проживає з відповідачкою (а.с. № 6). Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Тому в судовому засіданні суд встановив, що сторони припинили шлюбні відносини, та разом не проживають. а їх шлюб носить формальне значення та не відповідає своєму призначенню, тому суд, вважає що за таких обставин подальше сумісне життя подружжя неможливе і їхній шлюб має бути розірвано. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-30 00:00:00

Позивач ЗАТ «Комерційний банк «ПриватБанк» 26 литого 2008 р. звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача забогованість за кредитним договором від 23.01.2007 р., згідно якого відповідачеві було надано кредит у сумі 2574грн.96коп. Відповідно до умов договору позивач зобов&cent;язався здійснювати погашення кредиту в період з 20 по 25 число кожного місяця та відсотки і комісію у загальних розмірах 183грн.21коп. на місяць. Але свої зобов&cent;язання відповідач не виконав, кредит не погашає, відсотки не сплачує. На момент звернення до суду заборгованість склала: за кредитом - 2574грн.96коп., за відсотками - 990грн.59коп., комісія 679грн.80коп. та сума пені за несвоєчасне виконання зобов'язань - 189грн.23коп. В судовому засіданні представник позивача Ахтирський Р.М. підтримав позов, підтвердив зазначені обставини справи, наполягає на стягннні загальної суми 4434грн.58коп. та судових витрат, в т.ч. у зв'язку з публікацією оголошення про виклик. Відповідач [PERSON] в-четверте в судове засідання не явився, заперечень на позов не надав, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно судовим оголошенням про виклик, про причини неявки суду не повідомив. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав: Згідно ст.526 ЦК України зобов&cent;язання повинні виконуватись належним чином й у визначений строк відповідно до вказівок закону та договору. Одностороння відмова від виконання зобов&cent;язання та одностороння зміна умов договору не допускаються. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір, умови якого відповідач не виконав. А тому суми за договором мають бути стягнуті у судовому порядку. Судовий збір, який був сплачений позивачем, інші судові витрати суд стягує також з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-30 00:00:00

15 липня 2008 року [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою, яку він 01 жовтня 2008 року уточнив окремою заявою, посилаючись на ті обставини, що у встановлений законом шестимісячний термін, не звернувся до держнотконтори з відповідною заявою про прийняття спадщини, яку фактично прийняв, після смерті його матері - [PERSON], померлої [INFO] року, тому просить визначити йому додатковий строк для подання заяві про прийняття спадщини до держнотконтори тривалістю у три місяці. У судове засідання від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримав, відповідач позов визнав. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані доказі, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що [INFO] року померла матір позивача - [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть (а.с.10). Після її смерті залишилася спадщина у вигляді 4/5 частин житлового будинку і земельної ділянки по вул. Свободи, 2 с. Тернова Чугуївського району Харківської області, та банківських вкладів у Харківському обласному управлінні АТ «Державний ощадбанк України» (а.с.5-8). На зазначене майно інших спадкоємців, крім позивача, який є спадкоємцем першої черги, не має. Суд визнає причину пропуску строку для звернення [PERSON] із заявою до держнотконтори про прийняття спадщини - фактичне її прийняття, встановленого статтею 1270 ЦК України, поважною, тому на підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України, визначає додатковий строк, достатній для подання позивачем заяви про прийняття спадщини, тобто задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, як такі, що знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 2065,27 грн.,а також сплачені судові витрати. Мотивує позов тим, що позивач є балансоутримувачем будинку, в якому проживає відповідач. В порушення ст.66,67,68 ЖК України відповідач тривалий час не вносять платежі за спожиті житлово-комунальні послуги, тому за період з 01.11.2007р. по 01.07.2008р. виникла дана заборгованість. В судове засідання сторони не з»явились, про місце, день та час розгляду справи повідомлялися належно, причини неявки не відомі, тому суд вважає можливим слухати справу у їх відсутність. Від представника позивача Кузьмова А.Л. до суду надійшла заява, в якій він не підтримав позовні вимоги щодо стягнення заборгованості, оскільки боржник після подачі позову до суду сплатила заборгованість, а просив стягнути лише понесені судові витрати. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що уточнені вимоги підлягають задоволенню. Згідно до вимог ст.89 ЦПК України якщо позивач не підтримує своїх позовних вимог унаслідок задоволення їх .відповідачем після пред»явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним витрат з відповідача. Враховуючи, що борг погашено після пред»явлення позову до суду, суд присуджує стягнення витрат з відповідача в розмірі 81 грн., що підтверджується наявними в матеріапах справи квитанціями.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідачів солідарно на їх користь заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 3983,23 грн.,а також сплачені судові витрати. Мотивує позов тим, що позивач є балансоутримувачем будинку, в якому проживають відповідачі. В порушення ст.66,67,68 ЖК України відповідачі тривалий час не вносять платежі за спожиті житлово-комунальні послуги, тому за період з 01.12.2006р. по 01.03.2008р. виникла дана заборгованість. В судове засідання сторони не з»явились, про місце, день та час розгляду справи повідомлялися належно, причини неявки не відомі, тому суд вважає можливим слухати справу у їх відсутність. Від представника позивача Кузьмова А.Л. до суду надійшла заява, в якій він не підтримав позовні вимоги щодо стягнення заборгованості, оскільки боржники після подачі позову до суду сплатили заборгованість, а просив стягнути лише понесені судові витрати. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що уточнені вимоги підлягають задоволенню. Згідно до вимог ст.89 ЦПК України, якщо позивач не підтримує своїх позовних вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред»явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним витрат з відповідача. Враховуючи, що борг погашено після пред»явлення позову до суду, суд присуджує стягнення витрат з відповідача в розмірі 81 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи квитанціями.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, на її утримання, до закінчення нею навчання. Відповідач позов визнав частково. В судовому засіданні позивачка, підтримувала свої позовні вимоги, та пояснила, що відповідач у справі - її рідний батько. Батьки вже багато років тому припинили сумісне проживання, в зв'язку з чим, на підставі рішення суду відповідач сплачував на користь її матері аліменти на її утримання до виповнення повноліття. На теперішній час вона навчається в Дніпродзержинському медичному училищі на 2 курсі денної форми навчання, ніде не працює, матеріальне становище дуже скрутне. Живе з матір'ю та бабусею, знаходячись на їх утриманні. Мати є інвалідом другої групи. Батько пересилає їй щомісяця по 100 грн., але це недостатньо. Просить задовольнити її позов. Відповідач в судовому засіданні дав пояснення, аналогічні поясненням позивачки. Пояснив, що з 1999 року вони спільно не проживають, у нього є інша сім'я. Він добровільно пересилає позивачці 100-150 грн. на місяць. Він працює не офіційно, має заробіток близько 1000 грн. на місяць. Згоден сплачувати аліменти на утримання дочки, але вважає, що &frac14; частина його заробітку це забагато. Просить стягувати з нього аліменти в розмірі меншому, ніж заявлено у позові, оскільки його дохід незначний і він мусить допомагати своїм батькам - пенсіонерам та неповнолітньому сину, померлої сестри.. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивачка - [PERSON], [INFO] є дочкою відповідача по справі - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її народження. Позивачка являється студенткою Дніпродзержинського медичного училища, денного відділення 2-го курсу групи СС -10, за спеціальністю «Сестринська справа», термін навчання закінчується 30.06.2010 року, що підтверджується довідкою з місця навчання. [PERSON] проживає з матір'ю та бабусею, фактично знаходиться на їх утриманні. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 183 ч.1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) на користь позивачки, оскільки вона є повнолітньою, а він, як стверджував у суді, вимушений допомагати своїм батькам - пенсіонерам та неповнолітньому сину, померлої сестри.

Outcome: partial