Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому просить визнати за нею майнові права на квартиру [ADDRESS], загальною площею 100,02 кв. м, та визнати за нею право власності на цю квартиру. Обґрунтовує вимоги тим, що 17 листопада 2004 р. між позивачем та ТОВ «Інвестиційні системи» укладено інвестиційний договір трикімнатної квартири № 205 . Згідно п. 1.3. договору, загальна вартість майнових прав на квартиру становить 310062,00 грн., яка має бути сплачена до 01.03.2005р. в повному обсязі. Згідно додаткової угоди до інвестиційного договору від 24.12.2007р. термін вселення в новозбудовану квартиру продовжено - 2 квартал 2008 р., однак до часу звернення до суду заселення не відбулося, на неодноразові звернення позивача відповідач ТОВ «Інвестиційні системи» не може вказати дату, коли відбудеться заселення, чим порушує умови договору, право позивача володіти, користуватися розпоряджатися власним новоствореним майном. В попередньому судовому засіданні представник позивача підтримав позов з викладених в ньому підстав, просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача ТОВ «Інвестиційні системи» в попередньому судовому засіданні проти позову не заперечував, пояснивши, що 21.05.2003р. між ТОВ «Інвестиційні системи», кооперативом «Будова-центр-1» та СБУ укладена угода про будівництво прибудови житлового будинку. Вони як співінвестори проінвестували за рахунок власних коштів фізичних та юридичних осіб будівництво житла загальною площею 7321,53 кв.м , тобто свої зобов»язання за договором виконали. В зв»язку з чим на підставі п.3.4.2 зазначеної угоди з позивачем був укладений інвестиційний договір з метою отримання у власність квартири №205, зобов»язання за яким позивач виконала. Представник відповідача ТОВ «Будова-Центр-1» в попереднє судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направивши на адресу суду письмові пояснення, в яких також визнав позов, не заперечував проти його задоволення. З-тя особа, належно повідомлена про день та час розгляду справи, в судове засідання не з»явилась. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 130 та ст. 174 ЦПК України в разі визнання позову в попередньому судовому засіданні, якщо це не порушує прав та інтересів інших осіб, суд постановляє рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що 21.05.2003р. між ТОВ «Інвестиційні системи» ( спів інвестор), кооперативом « Будова-Центр-1» ( інвестор) та Службою безпеки України (замовник) була укладена угода №77 в редакції додаткової угоди №5 від 26.05.2006р., предметом якої інвестиційна діяльність згідно якої співінвестор фінансує будівництво 7321,53 кв.м.[ADDRESS]. Свої зобов»язання ТОВ «Інвестиційні системи» виконало, внаслідок чого 16.11.2004р. актами №1 та №2 замовник передав співінвестору майнові права на 65 квартир загальною площею 7321,53 кв.м. 17 листопада 2004 р. між позивачем та ТОВ «Інвестиційні системи» укладено інвестиційний договір, предметом якого є фінансування будівництва об»єкта нерухомості з метою отримання у власність квартири [ADDRESS]. Згідно до умов договору позивач мала забезпечити фінансування, а товариство після вводу в експлуатацію будинку за актом прийому-передачі передати йому об»єкт інвестування. Згідно п. 1.4. інвестиційного договору інвестор може отримати у власність квартиру лише за умови інвестування 100%загальної вартості квартири. На виконання умов договору позивач перерахував встановлену п.1.3. договору сумму 310062,00 грн., що підтверджується довідкою про інвестування від 21.02.2008 р ( а.с.13), тобто свої зобов»язання виконав Запланований термін введення будинку в експлуатацію 1 квартал 2008р.,термін заселення-2 квартал 2008р. ( а.с.12). На сьогоднішній день будинок [ADDRESS], в якому знаходиться проінвестована квартира, в експлуатацію не введений і заселення не можливо. Згідно ст. ст. 18, 19 Закону України «Про інвестиційну діяльність», з метою сприятливого та стабільного інвестиційного режиму держава встановлює державні гарантії захисту інвестицій. Держава гарантує стабільність умов здійснення інвестиційної діяльності, додержання прав і законних інтересів її суб'єктів. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Суд, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, приходить до висновку, що для захисту прав та законних інтересів інвестора - позивача, за ним слід визнати майнові права та право власності на частку в об'єкті незавершеного будівництва. Враховуючи викладене,

Outcome: approved