Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначила, що вона знаходилася з відповідачем у шлюбі, який був розірваний 23 жовтня 2007 року, від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] року народження. Відповідач з сім'єю не проживає, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, дитина знаходиться на утриманні позивача, яка самостійно не має змоги утримувати дитину. Позивач просить стягнути аліменти у розмірі ј частки зі всіх видів заробітку що місячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. У судовому засіданні позивач позовні вимоги про стягнення аліментів на дитину підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити та пояснила, що відповідач працює електриком на підприємстві торгової фірми „ЮСІ” та має прибуток. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі та зазначив, що наслідки визнання позову йому відомі. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, який був розірваний 23 жовтня 2007 року ( свідоцтво про розірвання шлюбу серії 1-ВЛ № 057742, яке було видане 23 жовтня 2007 року Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 471). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] року народження, батьком дитини є [PERSON] (свідоцтво про народження серії 1-ВЛ № [NUMBER], видане відділом реєстрації актів цивільного стану Фрунзенського районного управління юстиції м. Харкова, 19 липня 2006 року). Як встановлено з пояснень позивача та підтверджується матеріалами справи сторони проживають окремо, дитина знаходиться на утриманні позивачки, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів, суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України, враховує матеріальний стан сторін, стан здоров'я сторін та дитини, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та інших непрацездатних членів сім'ї та вважає необхідним присудити аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ј частки всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. Судовий збір суд стягує з відповідача в дохід держави у розмірі 1% від задоволених вимог за позовом, але не менше 51 гривні. Витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи у розмірі встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 року N 1258 суд стягує з відповідача. Згідно зі ст. 217 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми виплати за один місяць.

Outcome: approved