Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-20 00:00:00

26 березня 2008 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, зареєстрованого від 06 липня 2004 року та визначення місця проживання їх спільних дітей - доньки [PERSON], [INFO] року народження, та доньки[PERSON] [INFO] року народження. В обґрунтування вимог посилається на те, що причина звернення до суду із даним позовом полягає у систематичному ухиленні відповідачки від виховання та утримання дітей, мати за місцем проживання дітей не мешкає, постійно утворює боргові зобов'язання перед іншими особами. На даний момент шлюбні стосунки фактично припинені. На примирення не згодний. Просить розірвати шлюбу та зазначаючи на змогу одноособово забезпечити належні умови виховання та утримання дітей, просить визначити місце проживання доньок за своїм місцем реєстрації. Позивач та його представник - [PERSON]., який діє на підставі ордеру, у відкритому судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про день та час слухання справи, у судове засідання не прибула з невідомих суду причин, заяв про відкладення розгляду справи та про неможливість прибути у судове засідання від неї не надходило, тому суд за згоди позивача та його представника вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Орджонікідзевської районної адміністрації міста Маріуполя Донецької області [PERSON]., який діє на підставі довіреності, у відкритому судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі не заперечуючи проти їх задоволення. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції міста Маріуполя від 06 липня 2004 року, про що вчинено актовий запис[NUMBER] у свідоцтві про одруження[NUMBER] Від даного шлюбу мають неповнолітню дітей: - доньку [PERSON] 23 червня [INFO] року народження, згідно із свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області від 05 липня [INFO] року, про що вчинено актовий запис [NUMBER] - доньку[PERSON] [INFO] [INFO] року народження, згідно із свідоцтвом про народження [NUMBER] виданим Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області від 30 листопада [INFO] року, про що вчинено актовий запис [NUMBER] У відповідності до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, тому вимога позивача щодо розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким з них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Відповідно до ч. 2 ст. 161 СК України на час визначення місця проживання малолітньої дитини беруться до ваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріалами справи встановлено, що згідно із актом дослідження матеріально-побутових умов, складеного КСН „Східний” від 15.05.2008 р., малолітні [PERSON]та [PERSON]проживають разом із батьком [PERSON] дідом[PERSON] та бабою[PERSON] у приватному будинку [ADDRESS]. Діти відвідують дошкільну установу. Матеріально-побутовий стан родини створює належні умови для всебічного виховання дітей. Про матір дітей - [PERSON], на протязі трьох останніх місяців відсутні відомості про її місцезнаходження. За повідомленнями дошкільної навчального закладу - „Ясла-садок № 165”, який відвідують[PERSON] та [PERSON], вихованням дітей та відвідуванням садку займається батько. Діти всебічно розвинуті у відповідності до свого віку. Мати дітей відвідувала даний заклад лише двічі. Батько дітей -[PERSON] за місцем роботи у ВАТ „МЗТМ” характеризується, як товариський та працьовитий робітник. На обліку у психіатричній лікарні та наркологічному диспансері зареєстрованим не значиться. Отже, доводи позивача, щодо ухилення[PERSON] від виховання доньок, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог в частині визначення місця проживання дітей[PERSON]та [PERSON] за місцем проживання їх батька - [PERSON] оскільки вважає, що таке відбувається на користь й в інтересах малолітніх. Відповідачка, не бажаючи приймати участь в судовому розгляді справи і реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову, тим самим його не оспорює. На підставі ст. ст. 110, 112, 161 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved