overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу до свого чоловіка - [PERSON] посилаючись на те, що в червні 2007 року їх сім'я розпалась, оскільки відповідач зловживав спиртними напоями, вчиняв свари та бійки в присутності дитини. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач позов визнав. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, оцінив надані сторонами докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, який було зареєстровано 11 вересня 2004 року. Шлюб у обох перший. Від спільного життя вони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] народження. Під час спільного життя між подружжям виникали свари з різних питань, відповідач зловживав спиртними напоями, матеріально сім'ю не забезпечував, що привели до неприязні одне до одного, втрати любові та взаєморозуміння. З червня 2007 року шлюбні стосунки подружжя не підтримують, разом не проживають, поновлювати їх позивач не вважає за можливе. Ці обставини визнані відповідачем і відповідно до ст. 61 ЦПК доказування не потребують. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, які мають істотне значення, тому шлюб між подружжям слід розірвати. Відповідно до ст. ст. 160, 161 СК України місце проживання неповнолітньої дитини подружжя слід визначити за її фактичним місцем проживання, а саме - з її матір'ю. Обов'язок сплатити державне мито за реєстрацію розірвання шлюбу в органах РАГСу слід покласти на відповідача. Відповідно до ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 224 - 226 ЦПК України, ст. ст. 110 - 112, 160, 161 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу до своєї дружини - [PERSON] посилаючись на те, що в 1996 році їх сім'я розпалась, оскільки відповідачка залишила сім'ю, покинула двох дітей і з цього часу усякі відносини з нею перервано. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчить корінець судової повістки з її підписом, причину неявки суду не повідомила, заперечень проти позову суду не надала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, оцінив надані позивачем докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, який було зареєстровано 15 червня 1991 року. Шлюб у обох перший. Від спільного життя вони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] народження, і [PERSON], [INFO] народження. В 1996 році відповідачка залишила чоловіка та дітей і перейшла жити до іншого чоловіка. З цього часу шлюбні стосунки подружжя не підтримують, разом не проживають, і поновлювати їх позивач не вважає за можливе. Ці обставини встановлені судом на підставі пояснень позивача, які він дав в судовому засіданні. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, які мають істотне значення, тому шлюб між подружжям слід розірвати. Відповідно до ст. ст. 160, 161 СК України місце проживання неповнолітніх дітей подружжя слід визначити за її фактичним місцем проживання, а саме - з їх батьком Обов'язок сплатити державне мито за реєстрацію розірвання шлюбу в органах РАГСу слід покласти на відповідачку. Відповідно до ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 224 - 226 ЦПК України, ст. ст. 110 - 112, 160, 161 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу до своєї дружини - [PERSON] посилаючись на те, що рік тому вони припинили шлюбні відносини і їх сім'я розпалася, оскільки відповідачка почала жити з іншим чоловіком. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідачка позов визнала. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, оцінив надані сторонами докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, який було зареєстровано 22 січня 1996 року. Шлюб у обох перший. Від спільного життя вони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] народження. Рік тому відповідачка залишила позивача і перейшла жити до іншого чоловіка. З цього часу шлюбні стосунки подружжя не підтримують, разом не проживають, поновлювати їх не вважають за можливе. Ці обставини визнані відповідачкою і відповідно до ст. 61 ЦПК доказування не потребують. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, які мають істотне значення, тому шлюб між подружжям слід розірвати. Відповідно до ст. ст. 160, 161 СК України місце проживання неповнолітньої дитини подружжя слід визначити за її фактичним місцем проживання, а саме - з її батьком. Обов'язок сплатити державне мито за реєстрацію розірвання шлюбу в органах РАГСу слід покласти на позивача. Відповідно до ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 224 - 226 ЦПК України, ст. ст. 110 - 112, 160, 161 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

Позивач, уточнивши свої вимоги в попередньому судовому засіданні, просить розірвати його шлюб з відповідачкою. Позовні вимоги мотивовані тим, що сумісне життя у них не склалося в зв'язку з різними поглядами на життя, з вересня 2007 року вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин. Втратили почуття любові та поваги друг до друга, тому постійно виникають сварки та скандали. Їх шлюб носить формальний характер, родина розпалась остаточно, примирення між ним неможливо. Відповідачка в судовому засіданні визнала позовні вимоги та просила розірвати шлюб, укладений між нею та позивачем. Заслухавши пояснення позивача, відповідачки, дослідивши докази, суд вважає, що позов має бути задоволений за наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно ст. 104 ч. 2 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно зі ст. 112 СК України, - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 10 червня 2003 року, якій зареєстрований Гаспринської селищної радою м. Ялта Автономної Республіки Крим, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 5). Від спільного життя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Вони припинили подружні відносини, не ведуть спільного господарства, не проживають разом з вересня 2007 року. Ніхто з них не має наміру відновлювати сім'ю, примирення між ними не можливо. Шлюб носить формальний характер. Відповідачка визнала факти, встановлені судом. Визнання відповідачкою позову не суперечить закону, та не порушує прав, свобод і інтересів сторін та інших осіб. Суд вважає, що зберегти сім'ю неможливо і шлюб необхідно розірвати, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. З позивача підлягає стягненню 17 гривень на користь держави за видачу свідоцтва про розірвання шлюбу, оскільки з відповідачкою залишається проживати неповнолітня дитина. На підставі викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем - [PERSON], посилаючись на те, що протягом спільного проживання між ним та дружиною було відсутнє взаєморозуміння, виникали суперечки з різних питань. Позивач є уродженцем Російської Федерації, і після розпаду СРСР мав намір повернутися до Росії разом з відповідачем, але вона відмовилася змінювати громадянство і переїжджати до позивача. З 2003 р. позивач набув громадянство Російської федерації, та виїхав туди на постійне місце проживання, має там іншу жінку. Від шлюбу у подружжя неповнолітніх дітей не має. Неодноразові спроби примиритися не дали позитивних результатів. Примирення з відповідачем позивач вважає не можливим. Позивач з'явився в судове засідання, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач з'явився в судове засідання, позов визнала в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони зареєстрували шлюб [INFO] (а.с.4). Позивач є уродженцем Російської Федерації, і після розпаду СРСР мав намір повернутися до Росії разом з відповідачем, але вона відмовилася змінювати громадянство і переїжджати до позивача. З 2003 р. позивач набув громадянство Російської федерації, та виїхав туди на постійне місце проживання, має там іншу жінку. На протязі останнього часу спільного проживання між сторонами було відсутнє взаєморозуміння, виникали суперечки з різних питань, шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, в різних країнах. Суд вважає, що в наданні сторонам строку для примирення немає підстав, оскільки встановлено, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливо. Спору про майно сторони не мають. Таким чином, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, вважає за доцільне позов задовольнити. За клопотанням позивача, при задоволенні позову, судові витрати з відповідача не стягуються.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до Мазниківської сільської ради про визнання за нею права на земельну частку (пай) у землі, яка знаходиться на території Мазниківської сільської ради. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] посилається на те, що з 1954 по 1992 роки вона працювала в колгоспі ім. Кірова, правонаступником якого стала Спілка селянських господарств ім. Кірова, проте до списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, доданого до Державного акту на право колективної власності на землю, її не включили і сертифіката на право на земельну частку (пай) не видали, а тому вона просить задовольнити її позов. В попередньому судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги і просить суд задовольнити їх у повному обсязі. Представник Мазниківської сільської ради позовні вимоги визнав повністю, вважаючи їх обґрунтованими. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню в порядку ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що правонаступником колгоспу ім. Кірова стала Спілка селянських господарств ім. Кірова, якій відповідно до рішення Мазниківської сільської ради від 14 серпня 1993 року було передано у колективну власність 1552,1 гектарів землі в межах згідно з планом, про що видано Державний акт на право колективної власності на землю серії ХМ 005, який зареєстрований у Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №5. До акту додано список громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, проте [PERSON] до цього списку включена не була. Відповідно до ст.2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року №720/95 “Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям” право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі і пенсіонери. Вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства є рівними. Згідно із записами у трудовій книжці [PERSON] та довідкою Мазниківської сільської ради вона з 1954 року по 1992 рік працювала у господарстві, тому за нею слід визнати право на земельну частку (пай).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 30 липня 1998 року у Згароцькій сільській раді Деражнянського району Хмельницької області, актовий запис №02. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], і дочку [PERSON], [INFO]. Позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу із тих підстав, що подружнє життя у неї з відповідачем не склалося. В сім'ї було відсутнім взаєморозуміння, часто виникали сварки, а тому примирення та подальше спільне життя з відповідачем є неможливим. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала і просить постановити заочне рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, повідомлення від нього про причини неявки до суду не надійшло. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Ухвалою суду від 15 липня 2008 року сторонам було надано строк для примирення на один місяць, однак, як вбачається з пояснень позивачки, до примирення сторони не дійшли. Судом приймаються до уваги доводи позивачки щодо неможливості збереження сім'ї, оскільки такі доводи не заперечуються відповідачем, а тому суд приходить до висновку, що шлюб між ними доцільно розірвати, з покладенням витрат по сплаті судового збору за реєстрацію розірвання шлюбу в органах РАЦС на позивачку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 19 жовтня 1980 року у Клопотівецькій сільській раді Деражнянського району, Хмельницької області, актовий запис № 09. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. В обґрунтування своїх вимог позивачка стверджує, що подружнє життя у неї з відповідачем не склалося, оскільки останній зловживає спиртними напоями, на ґрунті чого в сім'ї виникають сварки, скандали. Сторони проживають спільно, проте подружніх відносин не підтримують. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі. ­ Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі і не заперечує проти розірвання шлюбу. Вислухавши доводи сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Суд приймає до уваги пояснення позивачки з приводу неможливості збереження сім'ї та доводи її в тому, що сторони не підтримують подружніх відносин, оскільки такі доводи не заперечуються відповідачем. Враховуючи наведене, суд вважає доцільним шлюб між сторонами розірвати, поклавши витрати за реєстрацію розірвання шлюбу на позивачку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 18 листопада 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Деражнянського районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 107. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] і просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що в сім'ї було відсутнім взаєморозуміння, постійно виникали сварки, а тому подальше збереження сім'ї є неможливим. ­В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте подав до суду письмову заяву, в якій він просить суд провести розгляд справи за його відсутності, визнаючи позовні вимоги. Вислухавши доводи позивачки та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Суд приймає до уваги пояснення позивачки з приводу неможливості збереження сім'ї, оскільки такі доводи підтверджуються письмовою заявою відповідача. Враховуючи наведене, суд вважає доцільним шлюб між сторонами розірвати, поклавши витрати за реєстрацію розірвання шлюбу в органах РАЦС на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 9 грудня 1999 року у Хмельницькому міському відділі реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №1883. Від шлюбу дітей у сторін немає. Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] і просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що в сім'ї було відсутнім взаєморозуміння, постійно виникали сварки, оскільки відповідач зловживає спиртними напоями, а тому подальше збереження сім'ї є неможливим. ­В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте від нього надійшла письмова заява, в якій він просить суд провести розгляд справи за його відсутності, визнаючи позовні вимоги. Вислухавши доводи позивачки та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Суд приймає до уваги пояснення позивачки з приводу неможливості збереження сім'ї, оскільки такі доводи не заперечуються відповідачем. Враховуючи наведене, суд вважає доцільним шлюб між сторонами розірвати, поклавши витрати за реєстрацію розірвання шлюбу в органах РАЦС на позивачку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до Мазниківської сільської ради про визнання за ним права на земельну частку (пай) у землі, яка знаходиться на території Мазниківської сільської ради. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] посилається на те, що з 1944 по 1991 роки він працював в колгоспі ім. Кірова, правонаступником якого стала Спілка селянських господарств ім. Кірова, проте до списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, доданого до Державного акту на право колективної власності на землю, його не включили і сертифіката на право на земельну частку (пай) не видали, а тому він просить задовольнити його позов. В попередньому судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги і просить суд задовольнити їх у повному обсязі. Представник Мазниківської сільської ради позовні вимоги визнав повністю, вважаючи їх обґрунтованими. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню в порядку ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що правонаступником колгоспу ім. Кірова стала Спілка селянських господарств ім. Кірова, якій відповідно до рішення Мазниківської сільської ради від 14 серпня 1993 року було передано у колективну власність 1552,1 гектарів землі в межах згідно з планом, про що видано Державний акт на право колективної власності на землю серії ХМ 005, який зареєстрований у Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №5. До акту додано список громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, проте [PERSON] до цього списку включений не був. Відповідно до ст.2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року №720/95 “Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям” право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі і пенсіонери. Вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства є рівними. Згідно із записами у трудовій книжці [PERSON] та довідкою Мазниківської сільської ради він з 1944 року по 1996 рік працював у господарстві, тому за ним слід визнати право на земельну частку (пай).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить шлюб з відповідачем розірвати та стягнути на її користь аліменти в розмірі 25% заробітку (доходу) відповідача. Свої вимоги позивач мотивує тим, що сумісне життя з відповідачем не склалося в зв’язку з тим, що вони мають різні характери та погляди на життя. Позивач прийшла до категоричного висновку, що подальше збереження сім’ї неможливе. Вони з чоловіком, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Позивач вважає, що шлюб фактично розпався, а тому наполягає на розірванні шлюбу і стверджує, що примирення між ними неможливе. Дитина залишиться на утриманні позивача, тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на її користь. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги змінила, просила розірвати шлюб, відмовившись від вимоги про стягнення аліментів. Відповідач в судове засідання не з‘явився, надіславши до суду листа, в якому зазначив, що проти розірвання шлюбу не заперечує. За клопотанням представника позивача та відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та постановити заочне рішення. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони зареєстрували шлюб 22 травня 2006 року у м. Левіттаун графства Бакс штату Пенсільванія /а.с.8/. В шлюбі народилась дитина, донька [PERSON] , [INFO] року народження /а.с.6-7/. Судом встановлено, що сторони проживають окремо з червня 2007 року, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин, не мають спільного бюджету. З листопада 2007 року позивач покинула територію США та проживає з дитиною у м. Києві. Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з вимогами ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України суд з’ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що збереження сім’ї є неможливим, оскільки її існування носить формальний характер протягом тривалого часу і позов підлягає задоволенню. Діти залишаться проживати з матір‘ю, позивачем по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved