Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-06 00:00:00

ЗАТ КБ „ПриватБанк” у травні 2008 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 4422,87грн. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалися на те, що 20.10.2005р. між сторонами був укладений кредитний договір б/н, що складається із заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою, за умовами договору відповідач отримала кошти у розмірі 2500грн. із зобов’язанням сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Кредит був наданий у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала на підставах, які викладені в позовні заяві та пояснила, що у зв’язку з порушеннями зобов’язань за кредитним договором відповідач станом на 13.04.2008р. має заборгованість у розмірі 4422,87грн., яка складається із заборгованості за кредитом 2470,66грн. та заборгованості по процентам за користування кредитом 1952,21грн. Відповідач в судове засідання не з’явився, причину неявки суду не повідомив, але в силу ст.74 КПК України, він вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Відповідно до п.9 ст.74 ЦПК України відповідач був викликаний до суду через оголошення у газеті Запорізької обласної ради та обласної державної адміністрації „Запорізька правда”. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі надані докази, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 20.10.2005р. між сторонами був укладений кредитний договір б/н, що складається із заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою, за умовами договору відповідач отримала кошти у розмірі 2500грн. із зобов’язанням сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.4-8). Кредит був наданий у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку. У зв’язку з порушеннями зобов’язань за кредитним договором відповідач станом на 13.04.2008р. має заборгованість у розмірі 4422,87грн., яка складається із заборгованості за кредитом 2470,66грн. та заборгованості по процентам за користування кредитом 1952,21грн., що підтверджується наданим банком розрахунком (а.с.4). Згідно ст.526 ЦК України зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.527 ЦК України боржник зобов’язаний виконувати свій обов’язок, а кредитор – прийняти виконання особисто. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо строк виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Згідно ст.1054, 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов’язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований, відповідачем були порушенні зобов’язання за кредитним договором, з умовами надання кредиту вона була ознайомлена, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved