Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 01.10.2006 року Григорівською сільською радою Світловодського району Кіровоградської області, актовий запис №6, через негідне ставлення відповідача до позивачки як до жінки, дружини, призвело до втрати почуттів, поваги і любові на яких будувалася їхня сім'я. При вирішенні питання розірвання шлюбу позивач просить стягнути з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] року народження, так як відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків, щодо матеріального утримання дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав суду письмову заяву в якій просить справу розглянути без його участі. Позовні вимоги заявлені позивачем визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так в судовому засіданні знайшло своє підтвердження те, що сторони, перебувають в зареєстрованому Григорівською сільською радою Світловодського району Кіровоградської області шлюбі з 01.10.2006 року, який виявився невдалим. Причиною розпаду сім'ї це відсутність взаєморозуміння і злагоди, різність поглядів на життя та побудову сімейних стосунків. Відповідач зневажав позивача, як жінку, дружину застосовував фізичну силу ображав непристойними словами. Таке негідне відношення призвело до втрати почуттів поваги та любові, на яких будувалася їхня сім'я. З часу припинення подружніх стосунків відповідач не цікавиться їхнім життям не провідує сина, ніякої участі у його вихованні і утриманні приймає. А тому позивачка вважає, що подальше збереження шлюбу та примирення між сторонами не можливе, так як суперечить її інтересам та дитини. Також суд при визначені розміру аліментів враховує те, що позивач ніде не працює перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Бобринецької райдержадміністрації отримує допомогу при народженні дитини та допомогу для догляду за дитиною до трьох років інших доходів вона не має, а тому самостійно та належно утримувати дитину не має можливості ст. 182 Сімейного кодексу України . Відповідно ст. ст. 180, 183 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються в частині від доходу їх матері, батька та (або) в твердій грошовій сумі. Приймаючи до уваги умови вищевказаних статей Кодексу, суд приходить до висновку, що відповідачем не виконуються обов'язки по утриманню своєї малолітньої дитини і у зв'язку з цим позов підлягає задоволенню. Позивачка при подачі позову на підставі п.5 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993 року № 7-93 «Про державне мито» звільнена від сплати мита, а тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути мито відповідно п/п «а» п.1 ст.3 Декрету, що дорівнює 51 гривні. Крім цього, з відповідача підлягають стягненню витрати на інформаційно-технічне забезпечення у відповідності до вимог ст. ст. 79, 81,88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved