Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-29 00:00:00

У січні 2007 року [PERSON] і [PERSON] звернулись в суд із позовом до [PERSON] про визнання такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Зазначали, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.05.2002 року змінено договір найму житла квартири [ADDRESS]. Наймач [PERSON] виїхала за межі України і більше трьох років спірною квартирою не користується , повністю припинила виконувати обов”язки, передбачені ст. 64 ЖК України, пов”язані з утриманням , оплатою житлового приміщення та комунальних послуг. За час її відсутності кімната знаходиться в антисанітарному стані, потребує ремонту. Відповідачка, залишивши дітей у своїх батьків в с. Бережинка, не цікавиться ні наймом, ні їх вихованням . Тому, посилаючись на вказані обставини позивачі в порядку ст. 107 ЖК України просили суд, визнати [PERSON], такою, що втратила право на користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS], з дня її вибуття. 06.03.2008 року позивачі подали до суду доповнення позовних вимог, відповідно яких просили суд в порядку ст. 71, 72 ЖК України визнати відповідачку такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Вказували, що [PERSON] не користується житловим приміщенням без поважних причин протягом тривалого часу, забрала всі свої речі з квартири взагалі. Діти відповідачки також в квартирі не проживають , житловим приміщенням не користуються ( т.1, а.с. 182-183). В судовому засіданні позивач [PERSON] та як представник позивача [PERSON] згідно довіреності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, на їх обгрунтування послалась на обставини, які викладені у позовній заяві та доповненнях до неї . Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала у повному обсязі, вказала, що вони безпідставні та необгрунтовані. Представник відповідачки згідно довіреності ( т.2, а.с. 2) та одночасно представник третьої особи [PERSON] на стороні відповідача , який був залучений згідно ухвали суду від 14.05.2007 року, в судовому засіданні зазначила, що в квітні 1986 року Виконавчий комітет Кіровоградської Ради народних депутатів видав ордер № 342 на житлове приміщення на ім'я [PERSON], який є дідусем [PERSON]. Ордер видано на право зайняття житлового приміщення житловою площею 38,05 кв.м., що складається з 3-х кімнат в квартирі [ADDRESS] , на сім'ю з чотирьох чоловік :[PERSON] , [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. 16 травня 1995 року його батьки розлучились, але до липня 2000 року батько проживав разом з ними. В липні 2000 року батько одружився та переїхав до іншої сім'ї, виписався з квартири та зареєструвався [ADDRESS]. До січня 2002 року в квартирі [ADDRESS] проживали [PERSON], його мати відповідач [PERSON], молодший брат [PERSON]. В зв'язку з тим , що сімейні відносини між його матір'ю та позивачами в січні 2002 року погіршилися, останні почали чинити перешкоди в користуванні житлом і [PERSON] вимушена була звернутись до суду за захистом своїх прав з позовом , в якому просила розділити особові рахунки та виділити їм дві кімнати площею 10,2 кв.м. і 15.4 кв.м., а позивачам - кімнату 16 кв.м. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда позовні вимоги [PERSON] задоволені та зобов'язано КРЕП №6 змінити договір найму житлового приміщення [ADDRESS], та укласти з [PERSON] окремий рахунок на кімнати 15.4 кв.м і 10.2 кв.м. Після чого на виконання рішення суду між [PERSON] та КРЕП № 6 було укладено договір найму кімнат 15,4 кв.м та 10.2 кв.м. та розділено особовий рахунок квартири [ADDRESS]. Оскільки, між [PERSON] відповідачем по даній справі та КРЕП №6 було укладено вищезазначений договір найму кімнат 15,4 кв.м і 10,2 кв.м. вона, як наймач зазначених житлових площ звернулась до [PERSON] та [PERSON], позивачів по даній справі з пропозицією добровільно звільнити вищезазначені кімнати. [PERSON] та [PERSON] відмовились виселятись з виділених їй кімнат, тому [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про усунення перешкод в користуванні житлом, шляхом виселення.14.02.2003 року рішенням суду позовні вимоги щодо усунення перешкод в користуванні житлом, шляхом виселення задоволено в повному обсязі, та зобов'язано [PERSON] і [PERSON] не чинити перешкод у користуванні житлом та виселити останніх з кімнат площею 10,2 кв.м. і 15,4 кв.м. до кімнати площею 16 кв.м. Зазначене рішення суду залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 04.06.2002 року . Відповідно до рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14.02.2003 року видано виконавчий лист від 10.09.2003 року. Згідно даного виконавчого листа та заяви [PERSON]. Кіровським відділом державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження про примусове виконання рішення суду. Однак, в ході проведення виконавчих дій державним виконавцем рішення суду не виконано, а виконавчий документ повернуто стягувачу без виконання. На сьогоднішній день позивачі по даній справі так і не звільнили кімнати площею 15, 4 кв.м. та 10.2 кв.м , чим чинять перешкоди в користуванні зазначеними житловими площами. При цьому, слід зазначити, що оплати за утримання зазначених площ здійснюються відповідачкою та третьою особою, оскільки останній являється членом сім'ї квартиронаймача та несе такі самі обв'язки по утриманню житла. 30.09.2008 року представник відповідача додатково пояснила, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого Кіровоградською міською радою 17.09.2008 року та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно спірна квартира загальною площею 37,28 кв.м. на праві спільної часткової власності вже належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON], в рівних частках 57/300, в зв”язку з чим вимоги позивачів є безпідставними та у їх задоволенні необхідно відмовити. Залучена згідно ухвали Кіровського райсуду м. Кіровограда від 18.06.2007 року третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - КРЕП №6 ( т.1, а.с.75) його представник, в судовому засіданні вказала, що позивачі взагалі не мали права ставити питання щодо визнання відповідачки такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, так як на спірну квартиру укладено окремі рахунки на кімнати площею 11.4 кв.м. та 10.2 кв.м між КРЕП №6 і відповідачкою, та на кімнату площею 16 кв.м. між КРЕП №6 та позивачами. Заслухавши пояснення сторін, їх представників , свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити повністю, з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] була надана [PERSON], як інваліду I групи Великої Вітчизняної війни у 1986 році на склад сім»ї - 4 особи, а саме позивачам в справі , відповідачці та її бувшому чоловіку. Рішенням місцевого суду Кіровського району м. Кіровограда від 13.05.2002 року, залишеним без зміни ухвалою судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області від 17.10.2002 року, змінено договір найму спірної квартири, шляхом зобов»язання КРЕП №6 укласти із [PERSON] окремий рахунок на кімнати площею 11.4 кв.м. та 10,2 кв.м. ( т.1, а.с. 30-34). На виконання даного рішення КРЕП №6 уклало із [PERSON] 03.12.2002 року типовий договір найму жилого приміщення ( т.1, а.с. 35-36). Зазначене підтверджується випискою із особого рахунку №063200215 від 16.04.2007 року виданого [PERSON] на склад сім»ї - 3 чоловіка ( т.1. а.с. 38) та згідно виписки із особового рахунку №063100041 на [PERSON], склад його сім»ї - два чоловіка ( т.1, а.с. 80); виписками з домової книги у квартирі [ADDRESS], виданої начальником КРЕПу№6 та паспортистом на два особові рахунки , де прописано та проживає три чоловіка та два чоловіка ( т.1, а.с.84-85). Рішенням місцевого суду Кіровського району м. Кіровограда від 14.02.2003 року . залишеним без зміни ухвалою судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області від 04.06.2003 року, виселено [PERSON], [PERSON] з кімнат площею 10,2 кв.м. та 11. 4 кв. м квартири [ADDRESS] в кімнату площею 16 кв.м. цієї ж квартири. Зобов»язано [PERSON] і [PERSON] не чинити [PERSON] перешкоди в користуванні житлом ( т.1, а.с. 39-40). Зазначені рішення вступили в законну силу. Згідно листа ВДВС Головного управління юстиції у Кіровоградській області від02.06.2008 року , у відділі знаходився на виконанні виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду про виселення [PERSON] і [PERSON] з кімнати площею 10,2 кв.м. і 11. 4 кв.м. спірної квартири у кімнату площею 16 кв.м. В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем складались акти про неможливість його виконання із-за відсутності працівника міліції, із-за тяжкого стану здоров»я [PERSON] 15.06.2005 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу. Згідно Свідоцтва про право власності на житло, виданого Кіровоградською міською радою від 17 вересня 2008 року №46956 квартира [ADDRESS] належить в рівних частках ( 57/300) на праві спільної часткової власності [PERSON]( відповідач в справі), [PERSON] ( третя особа в справі ) та [PERSON]. Зазначене підтверджено Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17.09.2008 року та технічним паспортом ( т.2, а.с. 33-36). При вказаному, суд безспірно вважає , що вимоги позивачів щодо визнання відповідачки такою, що втратила право на користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS] є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, на які вони посилались, а зокрема ст. ст. 71, 72, 107 ЖК України. Згідно пункту 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985 року ( зі змінами) «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однією вказаної позивачем підстави , передбаченої ст. 71 або ст. 107 ЖК. Змінити підставу позову суд вправі тільки за згодою позивача. Відповідно ст. 71 ЖК України, за тимчасової відсутності наймача або членів його сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім»ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом . Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Суд прийшов до висновку, що оскільки рішення Кіровського райсуду м. Кіровограда від 14.02.2003 року не виконано, відповідно позивачі в справі не виселені із кімнат, які належать відповідачці та її дітям , то саме таким чином позивачі чиняться перешкоди [PERSON] в користуванні наданною їй житловою площею спірної квартири. Сама по собі відсутність речей в квартирі та її відсутність з дітьми понад встановлені строки, на які посилається [PERSON] та допитані в суді свідки, суд до уваги не приймає. До того ж, суд вважає, що відповідачка є квартиронаймачем згідно укладеного договору та окремого рахунку в спірній квартирі, а тому позивачі не мають законних підстав для визнання її такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а з 17.09.2008 року ще й житловим приміщенням яке належить їй на праві спільної часткової власності, в зв»язку з чим у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити повністю. Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Outcome: dismissed