Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, у якому посилається на те, що між нею та її сином [PERSON] був укладений договір довічного утримання, який 15 червня 2004 року посвідчений першою Херсонською держнотконторою за реєстровим № 3-2787. Позивачка посилається на те, що згідно вказаного договору вона передала у власність своєму синові [PERSON] 64/100 частини домоволодіння, яке розташоване у [ADDRESS] . 22.09.2007 року її син [PERSON] помер. Після його смерті спадкоємцями першої черги за законом є вона, його мати, та відповідачка, його дружина. Позивачка посилається на те, що не згодна на заміну набувача за договором довічного утримання та просить розірвати договір довічного утримання від 15.07.2004 року між нею та [PERSON] , зареєстрованим першою державною нотконторою м.Херсона за № 3-2787 та визнати за нею право власності на 64/100 будинка [ADDRESS] . У судовому засіданні представник позивача повністю підтримала заявлені вимоги, просила розірвати договір довічного утримання укладений між [PERSON] та [PERSON] 15 червня 2004 року та посвідчений першою державою нотконторою м.Херсона за № 3-2787 та визнання за нею право власності на 64/100 частини домоволодіння [ADDRESS] . Відповідачка та її представник у судовому засіданні позов не визнали, посилаючись на те, що після смерті [PERSON] , свідоцтво про право на спадщину ніхто не отримував, у зв’язку з чим позов є передчасним, просить у задоволенні позову відмовити. Представник органу опіки та піклування вважає позов законним та обґрунтованим, просила позов задовольнити. Вислухавши сторони, Їх представників, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає заявлені вимоги законними та обґрунтованими, у зв’язку з чим підлягаючими повному задоволенню з наступних підстав. Згідно копії договору довічного утримання, він укладений між [PERSON] та [PERSON] 15 червня 2004 року та посвідченим першою державною нотаріальною конторою м.Херсона, зареєстрованим №3-2787. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер 24 вересня 2007 року. Відповідно до ч.1 ст.757 ЦК України обов’язки набувача за договором довічного утримання переходить до тих спадкоємців, до яких перейшло право власності на майно, що було передане відчужувачем. Згідно ч.1,3,5 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такими, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого 1279 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно довідки Першої херсонської державної нотаріальної контори за № 229/2-27 від 25.04.2007 року, після смерті [PERSON] померлого 22.09.2007 року заведено спадкову справу №703 від 10.10.2007 року за заявою дружини, померлого [PERSON] та від його матері [PERSON] . Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що на час розгляду справи спадщину після померлого [PERSON] у встановленому законом порядку прийняли позивачка та відповідачка по справі, а до відповідачки по справі перейшло право набувача за вказаним договором довічного утримання. Згідно ст.755 ч.2 договір довічного утримання може бути розірваний на вимогу набувача. Згідно ч.2 ст.652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов’язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір, або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди, щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінилися, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за рішенням суду. Суд вважає у судовому засіданні встановленим, що укладаючи договір довічного утримання з сином, позивачка не могла передбачити те, що син помре раніше неї та обов’язки по догляду за нею перейдуть до її невістки, відповідачки по справі. Якби вона, маючи ще дочку, це припускала, даний договір не уклала би або уклала би на інших умовах. Вищевикладене суд вважає істотною зміною обставин, що дає суду підстави для розірвання договору довічного утримання та поверненню позивачці її власності. Заперечення відповідачки та її представника проти позову не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки не мають на те законних підстав.

Outcome: approved