Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-06 00:00:00

Заступник прокурора Суворовського району м. Одеси звернувся з позовом в інтересах [PERSON] до Одеського виробничого хіміко-фармацевтичного підприємства „Біостимулятор” у формі Товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення заборгованості по заробітній платі, стягнення середньомісячної заробітної плати за час затримки розрахунку. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка працювала контролером охорони на підприємстві. Однак за період з січня 2007р. підприємство не виплачує заробітну плату, у зв'язку з чим, утворилась заборгованість по виплаті заробітної плати у розмірі 8183 гривень 91 копійка. На підставі викладеного, позивач простить стягнути з відповідача заборгованість, середньомісячний заробіток у зв'язку з затримкою виплати заробітної плати. В судовому засіданні помічник прокурора та позивачка підтримали позовні вимоги та пояснили, що заборгованість не погашена Представники відповідача в судове засідання не з'явились, причини неявки суду не повідомили. За згодою позивачки, суд вирішив розглянути справу у відсутності відповідача, на підставі наданих сторонами доказів, у порядку заочного провадження. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі фактів встановлених в судовому засіданні. Так, судом встановлено, що [PERSON] працювала контролером охорони в Одеському виробничому хіміко-фармацевтичному підприємстві „Біостимулятор” у формі Товариства з обмеженою відповідальністю. Однак за період з січня 2007р. по квітень 2008р. підприємство не виплачувала заробітну плату позивачу, у зв'язку з чим, утворилась заборгованість по виплаті заробітної плати у розмірі 8183 гривни 91 копійка, що підтверджується довідкою підприємства. (а.с. 19) Відповідно до ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило в грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно з ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ст. 234 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь - яким строком Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації проводяться в день звільнення, а якщо працівник в день звільнення не працював, то вказані суми повинні бути перераховані не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У відповідності до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, з підприємства підлягає стягненню сума невиплаченої заробітної плати у розмірі 8183 гривни 91 копійка. Крім того, з підприємства підлягає стягненню середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати. Так, позивачка була звільнена з 07.04.2008р. На день розгляд справи, тобто у період з 07.04.2008р. по 07.10.2008р час затримки склав 110 робочий день. Враховуючі середній заробіток позивача за один день у розмірі (лютий 2008-702,71+ березень 2008-1158,05/лютий 2008 21р.д.+березень 2008- 20р.д.=45,38) 45 гривень 38 копійок. Загальна сума сплати за час затримки складає (45,38*110=4991,8 ) 4991 гривна 80 копійок. Суд також вважає, що діями відповідача були порушенні конституційні права позивача на своєчасне одержання винагороди за працю, що встановлено ст. 43 Конституцію України. На підставі викладеного,

Outcome: approved