Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-13 00:00:00

25 червня 2008 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON]. та [PERSON]. з вимогою визнати їх такими, що втратили право користування житлом, зобов'язавши СГІРФО Куйбишевського РВ зняти відповідачів з реєстраційного обліку. Позивач вказав, що він є власником житлового будинку [ADDRESS]. Житловий будинок має намір продати, однак за його адресою з січня 2003 року зареєстровані відповідачі. Вимагаючи задоволення заявлених вимог, [PERSON] послався на те, що [PERSON]. та [PERSON] на початку 2005 року перейшли проживати в інший будинок, а на початку 2007 року взагалі виїхали з смт Куйбишеве для проживання в іншій місцевості, а тому за місцем реєстрації відсутні вже більше ніж рік. Оскільки відповідачі у добровільному порядку відмовляються задовольнити вищезазначені вимоги, то [PERSON] змушений був звернутись до суду з позовом. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені вимоги по тих підставах, які ним були зазначені у позовній заяві, надав відповідні пояснення. Представник третьої особи - СГІРФО Куйбишевського РВ у судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином (а.с.27), причини неявки судові не повідомив. Враховуючи наведене, думку позивача, а також те, що третьою особою не було заявлено клопотання про відкладення судового засідання, суд розглянув справу без участі представника третьої особи, що не суперечить положенням статті 169 ЦПК України. Відповідачі [PERSON]. та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, хоча про час і місце його проведення повідомлялися належним чином (а.с.28-30), причини своєї неявки судові не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без їхньої участі не заявили. Зі згоди позивача[PERSON]. суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача[PERSON]., допитавши свідків [PERSON]., [PERSON]., дослідивши наявні у матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] (а.с.6-12). З дозволу[PERSON]. з січня 2003 року за адресою місця розташування вищевказаного житлового будинку зареєстровані відповідачі - [PERSON]. та її син [PERSON] (а.с.13,16-17), з якими позивач проживав однією сім'єю до початку 2005 року. З пояснень позивача, показань свідків, а також з матеріалів справи встановлено, що [PERSON]. та [PERSON] на початку 2005 року перейшли проживати в інший будинок, а в період з серпня 2006 року до початку 2007 року взагалі виїхали з смт Куйбишеве для проживання в іншій місцевості (а.с.18), а тому за місцем реєстрації відсутні вже більше ніж рік. [PERSON]. та [PERSON] у добровільному порядку відмовилися задовольнити вимогу[PERSON]. про зняття з реєстраційного обліку за місцем його проживання. [PERSON] має намір продати належний йому житловий будинок, про що надав об'яву в місцевій газеті «Рідний край» (а.с.15). Оскільки відповідачі [PERSON]. та [PERSON] зареєстровані у житловому будинку, [PERSON] має складнощі у його відчуженні. Зазначені обставини у справі сторонами на оспорювались, від відповідачів заперечень у будь-якій формі проти позову та вказаних у ньому обставин не надійшло. Оскільки у судовому засіданні вказані обставини не оспорювались сторонами, фактично ними були визнані, тому такі обставини у справі не підлягають доказуванню, що відповідає положенням ст.61 ЦПК України. Таким чином, судом встановлено, що відповідачі [PERSON]. та [PERSON] не користувалися житлом, належним [PERSON]., понад один рік. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідачі [PERSON]. та [PERSON] не надали доказів на підтвердження того, що вони з поважних причин понад один рік не користувалися житлом, належним [PERSON]., або про те, що між ними та [PERSON] була певна домовленість щодо користування цим житлом, чим не виконали вимоги ст.10 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. За такої сукупності обставин у справі суд дійшов висновку про те, що позов[PERSON]. про визнання [PERSON]. та [PERSON]. такими, що втратили право користування житлом, підлягає задоволенню.

Outcome: approved