Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-17 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про встановлення факту прийняття спадщини і визнання права власності на житловий будинок № 1, розташований на земельній ділянці площею 0,15га по провулку Вигонний в с.Шабо Білгород-Дністровського району Одеської області та в цілому складається з: житлового будинку літ. «А», сіней літ. «а», вбиральні літ. «б», споруд № 1, вказуючи, що вона являється єдиною спадкоємицею спадкового майна за заповітом, що відкрилося після смерті її бабусі [PERSON], померлої 19.02.2004 року. Оформити свої спадкові права нотаріально позивачка не може в зв'язку з тим, що померлою не було належним чином оформлено право власності на приналежний їй жилий будинок, у зв'язку з чим, позивачка змушена звернутися до суду. Представник відповідача в судове засідання на зявився, подавши заяву в якій вказує, що з позовною заявою згоден, заперечень не має, та просив розглянути справу за його відсутністю. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, вислухавши представника позивачки, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 19 лютого 2004 року померла рідна бабуся позивачки [PERSON], якою 22.05.2003 року на імя позивачки був складений заповіт, зареєстрований в реєстрі за № 162, відповідно якого нею було заповідано все своє майно, де би воно не знаходилось і в чому б воно не складалось. Як встановлено з правовстановлюючих документів померлій 19.02.2004 року [PERSON] належав житловий будинок № 1, розташований на земельній ділянці площею 0,15га по провулку Вигонний в с.Шабо Білгород-Дністровського району Одеської області та в цілому складається з: житлового будинку літ. «А», сіней літ. «а», вбиральні літ. «б», споруд № 1, на який не було належним чином оформлено право власності, однак згідно запису у погосподарській книзі сільської ради особовий рахунок № 2626 за 2006-2008 рік, технічним паспортом від 21.09.1987 року власником зазначеного житлового будинку, являється [PERSON]. На даний час позивачка фактично прийняла зазначене спадкове майно, оскільки повністю керує і цілком володіє будинком, проводячи ремонти, сплачуючи комунальні платежі та необхідні податки. У відповідності зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину, і незалежно від часу його прийняття вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивачка являється єдиною спадкоємицею за заповітом майно, яке повністю прийняла у своє володіння, суд вважає, позовні вимоги [PERSON] про встановлення факту приналежності житлового будинку, прийняття спадщини і визнання права власності на спадкове майно обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, визнавши за нею право власності на спадкове майно, що складається з: житлового будинку № 1, що розташований на земельній ділянці площею 0,15га по провулку Вигонний в с.Шабо Білгород- Дністровського району Одеської області та в цілому складається з: житлового будинку літ. «А», сіней літ. «а», вбиральні літ. «б», споруд № 1, що відкрилося за заповітом після смерті її бабусі - [PERSON], померлої 19.02.2004 року, попередньо встановивши за померлою факт приналежності зазначеного житлового будинку.

Outcome: approved