Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-06 00:00:00

28 жовтня 2008 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Свої доводи позивачка мотивує тим, що їхній спільний з відповідачем малолітній син [PERSON] проживає із нею в с.Березанщина Васильківського району Київської області. Відповідач вихованням, навчанням сина не займається, коштів на його утримання не виділяє. Не проявляє до свого малолітнього сина ніякої турботи, не піклується про стан його здоров'я, фізичний та духовний розвиток дитини, таким чином ухиляється від виконання обов'язків по вихованню сина. Враховуючи це, просила позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON]. В попередньому судовому засіданні позивачка підтримала доводи позовної заяви, наполягала на задоволенні позовних вимог, пояснила, що з моменту розірвання шлюбу у 2002 році між нею і відповідачем, останній з дитиною не спілкується навіть по телефону, вихованням, навчанням сина не займається, не піклується про стан його здоров'я, фізичний та духовний розвиток дитини. Відповідач має велику заборгованість з виплати аліментів на утримання сина, які він повинен сплачувати за рішенням суду. У зв'язку з тим, що відповідач з 2002 року змінив декілька місць проживання, виконання рішення суду про стягнення з відповідача аліментів ускладнюється, так як виконавчий лист повинен направлятися за місцем проживання боржника. Прокурор та представник органу опіки та піклування Городнянської райдержадміністрації в попередньому судовому засіданні також наполягали на задоволенні позову. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав в повному обсязі та пояснив, що дійсно він багато років не спілкується з сином у зв'язку з віддаленістю місця проживання останнього. Аліменти, встановлені рішенням суду, він у 2007-2008 роках сплачує, на підтвердження чого має оригінали чеків. На пропозицію представника органу опіки та піклування змінити ставлення до виховання сина, налагодити зв'язок з ним, відповідач не погодився. Відповідно до ст.ст. 130 ч.4, 174 ч.4 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши позивачку, думку прокурора, представника органу опіки та піклування, дослідивши письмові докази, вивчивши матеріали справи, суд знаходить, що позовні вимоги підтверджені доказами, що маються в матеріалах справи, а визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи законні інтереси інших осіб. Судом встановлено, що відповідач в порушення ст.ст. 150, 155, 180 СК України ухиляється від виконання обов'язків по вихованню та утриманню свого неповнолітнього сина. Обов'язків батька відносно сина, зокрема: утримувати дитину до досягнення нею повноліття, виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний і моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною загальної середньої освіти, відповідач не виконує. Малолітній син відповідача проживає з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на свідоме нехтування відповідачем своїми обов'язками батька відносно малолітнього сина [PERSON], що свідчить про ухилення відповідача від виконання обов'язків батька по вихованню цієї дитини. Судові витрати за заявою позивачки слід покласти на неї. На підставі викладеного,

Outcome: approved