Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-26 00:00:00

В березні 2008 року прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON]. про розірвання договору оренди земельного паю, укладеного між [PERSON] та відповідачем. В обґрунтування заявлених вимог прокурор посилається на те, що 19 квітня 2001 року між [PERSON] та приватним підприємством фірмою “Інтерсервіс” був укладений договір оренди земельного паю загальною площею 6,80 умовних кадастрових гектарів, розташованих в межах Партизанської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області. 21 липня 2004 року орендодавцем був отриманий Державний акт на право приватної власності на землю загальною площею 9,05 га, але новий договір оренди між ним та відповідачем не укладався. Особа з часу отримання державного акту на право приватної власності на землю набула статусу власника земельної ділянки. Змінився предмет оренди і статус орендодавця, а тому договір оренди слід вважати припиненим. На даний час позивач не бажає продовжувати договірні відносини з відповідачем, але він не погоджується на розірвання договору у позасудовому порядку. Земельний кодекс України і Закон України «Про оренду землі» передбачають право на переукладання договору оренди і не можуть бути примусом для власника земельної ділянки, тому прокурор просить розірвати вищезазначений договір оренди. В судовому засіданні прокурор підтримав заявлені позовні вимоги, пояснив про вищевикладене, додавши, що відповідач порушує умови договору оренди, оскільки вчасно не сплачує орендну плату і на даний час має заборгованість перед позивачем. Представник позивача просила позов задовольнити, пояснивши, що [PERSON] не бажає переукладати договір оренди з відповідачем, оскільки він за 2006 та 2007 роки не заплатив йому орендну плату. Представник відповідача позов визнав частково, пояснивши, що ними були проведені роботи по обробленню землі позивача і на даний час там посіяний соняшник. Вони згодні розірвати договір оренди земельного паю восени 2008 року, коли зберуть врожай. Погодився з поясненнями представника позивача, що підприємство має заборгованість перед позивачем по орендній платі за землю. З досліджених судом письмових доказів вбачається, що 19 квітня 2001 року між [PERSON] і відповідачем укладений договір оренди земельного паю №113/01 загальною площею 6,80 умовних кадастрових гектарів, вартістю 23727 грн. 00 коп., який розміщений в межах Партизанської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, строком на 25 років, з встановленням орендної плати у розмірі 822 грн. 05 коп. за рік, яка повинна сплачуватись відповідачем у термін з 1 серпня до 1 листопада кожного року. Зазначений договір зареєстрований у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток Партизанської сільради за № 574 від 05.05.2001 року (а.с.6). Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії МК №033124 від 27 липня 2004 року [PERSON] передана у приватну власність земельна ділянка площею 9,05 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Партизанської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області (а.с.5). Згідно з заявою позивача 05 жовтня 2007 року він звертався до відповідача з приводу розірвання договору оренди землі в зв'язку з невиплатою орендної плати (а.с.7,8). З довідок відповідача від 26 серпня 2008 р. №197 і №198 вбачається, що ППФ «Інтерсервіс» на земельній ділянці позивача засіяло соняшник. Після збирання врожаю вони не заперечують проти розірвання договору оренди земельного паю з позивачем. Відповідач визнав, що станом на 26.08.2008 року він має перед позивачем заборгованість по орендній платі за земельний пай у сумі 1250,37 грн. (а.с.23,24). Згідно з ст.15 Закону України «Про оренду землі» орендна плата є істотною умовою договору оренди землі. Ст.24 зазначеного Закону передбачає права та обов'язки орендодавця, серед яких є право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Пункт 3 договору оренди земельної ділянки між позивачем і відповідачем (а.с.6) передбачає обов'язок орендаря своєчасно сплачувати орендну плату, визначену у Договорі. Згідно з ч.1 ст.32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Згідно ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Крім того згідно з п.17 розд.Х «Перехідні положення» ЗК України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до п.8 розд.Х «Перехідні положення» ЗК України та розд.ІХ «Перехідні положення» Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 р. після виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) та отримання ними державних актів на право власності на землю дія договору оренди земельних часток (паїв) припиняється. Можливе переукладення договору оренди землі відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку, однак ППФ «Інтерсервіс» не вчинила необхідні дії, спрямовані на переукладання договору оренди з [PERSON] З огляду на зазначене з часу отримання позивачем державного акту на право приватної власності на землю він набув статусу власника земельної ділянки, тобто змінився предмет оренди та статус орендодавця, а тому договір слід вважати припиненим. Переукладання договору оренди земельної частки (паю) є правом і не може бути примусом для власника земельної ділянки. Згідно з ст.373 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Вислухавши пояснення учасників процесу, проаналізувавши зібрані по справі докази у сукупності, суд вважає, що позов прокурора Жовтневого району Миколаївської області в інтересах [PERSON]. підлягає задоволенню, оскільки відповідач порушив умови договору оренди земельної ділянки, а саме своєчасно не виконав свого обов'язку, передбаченого у договорі щодо сплати орендної плати. Крім того позивач 27.07.2004 р. став власником земельної ділянки, змінився предмет оренди і статус орендодавця, на даний час він не бажає переукладати з відповідачем договір оренди землі, що є його правом, оскільки він може використовувати земельну ділянку на свій розсуд. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у сумі 23 грн.73 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 1 грн.50 коп.

Outcome: approved