Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-16 00:00:00

Позивачка, [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить суд постановити рішення про визнання за нею права власності на самочинно побудований літній душ літ”д”, сараї літ.”Д”,”д2”,”д3” та на перепланування в результаті якого зменшена житлова площа на 4,4 кв.м в житловому будинку [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача - Виконавчого комітету Крюківської районної ради м. Кременчука та представник третьої особи - КП”КМБТІ” до судового засідання не з”явилися, направили на адресу суду заяви відповідно до яких не заперечують стосовно позовних вимог [PERSON] та прохають розглядати справу у їх відсутність. Представник Управління архітектури та містобудування Виконкому Кременчуцької міської ради до судового засідання не з”явився, направив на адресу суду заперечення на позовні вимоги [PERSON] в яких зазначає що позивачка не надала суду доказів того, що вона є власником будинку [ADDRESS], оскільки технічний паспорт не є документом, який засвідчує право власності на нерухоме майно, також позивачка не надала доказів, що сусіди - користувачі суміжних земельних ділянок не заперечують проти визнання за нею права власності на всі самовільно побудовані об”єкти, а тільки на один сарай, тому Управління архітектури та містобудування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради заперечує проти позовних вимог [PERSON] Представник третьої особи - Управління земельних ресурсів м. Кременчука до судового засідання не з”явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, оцінив надані докази, приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав: Як встановлено в судовому засіданні, позивачка на підставі свідоцтва про право на спадщину від 17.04.1986 року являється власником будинку з господарськими будівлями [ADDRESS], про що свідчить копія витягу з реєстру про реєстрацію права власності нерухомого майна, тому твердження представника третьої особи - Управління архітектури та містобудування виконкому Кременчуцької міської ради про відсутність доказів, які засвідчують право власності позивачки на будинок є безпідставними та такими, що не відповідають дійсності. З часом позивачка з метою поліпшення своїх житлових умов побудувала літній душ, сараї та зробила перепланування житлового будинку [ADDRESS]. Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту. Оскільки позивачка здійснила будівництво сараїв, літнього душу та перепланування житлового будинку без відповідних на те дозволів та належно затвердженого проекту, тому ці будови являються самочинним будівництвом. Згідно висновків Кременчуцької міської державної санітарно-епідеміологічної станції та Державного пожежного нагляду Крюківського району м. Кременчука - дані державні органи не заперечують проти подальшої експлуатації літнього душу, сараїв та перепланування житлового будинку [ADDRESS]. Відповідно до висновку спеціаліста сараї, літній душ та перепланування житлового будинку [ADDRESS] відповідають вимогам Державних будівельних норм і нормативних актів для будівництва, діючих в Україні. Відповідно до заяв користувачів суміжних земельних ділянок - [PERSON], [PERSON], дані особи не заперечують проти визнання за позивачкою права власності на самочинно побудований сарай. Суд критично відноситься до заперечень третьої особи - Управління архітектури та містобудування виконкому Кременчуцької міської ради в частині того, що користувачі суміжних земельних ділянок не надали згоду з приводу всіх самочинно побудованих об”єтків нерухомості, а тільки з приводу одного сараю, оскільки, як вбачається з копії технічного паспорту від 18.03.2008 року сараї та літній душ побудовані один біля одного та мають спільні стіни, що на зовнішній вид утворюють єдине ціле - сарай, тому згода [PERSON] та [PERSON] на визнання за позивачкою права власності на сарай, розцінюється як згода на визнання права власності на всі нерухомі об”єкти, що вже збудовані [ADDRESS]. Таким чином суд приходить до висновку, що позивачка надала суду достатньо доказів в підтвердження, того, що самочинно побудові будови та перепланування житлового будинку відповідають санітарним, пожежним, будівельним нормам та стандартам, та не порушує житлових умов інших користувачів суміжних земельних ділянок, тому його позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved