Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що 20.02.2007 р. між Банком «Фінанси та Кредит», ТОВ та відповідачем [PERSON]. було укладено кредитний договір № 73-07-ПК, відповідно до якого відповідачу було надано у кредит 12000 грн з кінцевим строком повернення кредиту не пізніше 19.02.2010 року. Банк «Фінанси та Кредит»,ТОВ було реорганізовано шляхом перетворення у ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит». В зв»язку з цією реорганізацією було змінено й найменування філій Банку. Згідно зі Статутом ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» є правонаступником всіх прав і зобов»язань Банку «Фінанси та Кредит»,ТОВ. На підставі Положення про Луганську філію від імені Банку виступає позивач по справі. В забезпечення виконання зобов'язань по договору з відповідачем [PERSON]. було укладено договір поруки за № 38\07 від 20.02.2007 р., згідно якого він є солідарним боржником. Однак, з липня 2008 р. свої зобов'язання по кредиту [PERSON]. не виконує. В зв”язку з чим створилась заборгованість у сумі 8431 грн 77 коп, яку в добровільному порядку відповідач не сплачує. Таким чином, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів в солідарному порядку суми заборгованості за кредитом та судові витрати - державне мито у сумі 84 грн 32 коп, витрати на інформаційно-технічне забезпечення у сумі 30 грн. В судове засідання представник позивача не з»явився, надав письмову заяву, в якій на позові наполягає, просить розглянути справу без нього. Відповідач [PERSON]. до суду не з»явився, надав письмову заяву, в якій позовні вимоги позивача визнав, згоден сплачувати заборгованість по кредиту та просить розглянути справу без нього. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з”явився, надав письмову заяву, в якій позов визнає, просить розглянути справу без його участі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони, вважає, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст.526 ЦК України “зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу…”. Ст.. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов”язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Судом встановлено, що 20.02.2007 р. між Банком «Фінанси та Кредит»,ТОВ та [PERSON] було укладено кредитний договір № 73-07-ПК про надання кредиту на суму 12000 грн. Кінцевий термін повернення кредиту є 19.02.2010 року. В ст.. 1054 ЦК України вказано, що «… за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов»язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах , встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти…» Слід зауважити, що кредитний договір укладався між Банком «Фінанси та Кредит»,ТОВ та [PERSON] Однак, позивач - ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Луганської філії є правонаступником Банку «Фінанси та Кредит»,ТОВ. Тому, що 15.12.2006 р. загальними зборами учасників Банку «Фінанси та Кредит»,ТОВ було прийнято рішення про реорганізацію Банку шляхом його перетворення із товариства з обмеженою відповідальністю у відкрите акціонерне товариство. 02.07.07 р. було проведено державну реєстрацію ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит». 03.07.07 р. зборами Спостережної ради Банку у зв»язку з його реорганізацією шляхом перетворення у відкрите акціонерне товариство змінено найменування філій Банку. Відповідно до Статуту, ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» є правонаступником всіх прав і зобов»язань Банку «Фінанси та Кредит»,ТОВ. Згідно п. 4.1.7 Положення про Луганську філію від імені банку в межах повноважень, визначених довіреністю керуючого Філією, встановлено, що філія може бути позивачем по даній справі. В забезпечення виконання договору кредиту 20.02.2007 р. було укладено договір поруки за № 38\07 з [PERSON]. Умовами даного договору передбачено, що в разі порушення вимог кредитного договору поручитель відповідає солідарно з боржником перед позичальником. Окрім того, ст.. 554 ЦК України передбачено, що «…у разі порушення боржником зобов»язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків». П.3.3 кредитного договору передбачено, що позичальник зобов»язується щомісячно, в строк з 1 до 10 числа кожного місяця, здійснювати погашення заборгованості за кредитними ресурсами у складі щомісячного Ануїтетного платежу, розмір якого становить 333.33 грн, відповідно до графіку зниження розміру заборгованості. Згідно з п. 4.3 договору позичальник сплачує проценти за користування кредитними ресурсами щомісячно, в строк з 1 до 10 числа кожного місяця, у складі щомісячного Ануїтетного платежу, згідно з графіком зниження розміру заборгованості. П. 4.7 передбачає, що позичальник щомісяця в строк з 1 до 10 числа кожного місяця сплачує комісійну винагороду за надання кредитних ресурсів у розмірі 210 грн. Також п.6.1 Кредитного договору за прострочення повернення кредитних ресурсів та сплати процентів позичальник сплачує банку пеню з розрахунку 1 % від простроченої суми за кожний день прострочення. З липня 2008 р. відповідач [PERSON]. не виконує в повному обсязі своїх обов»язків, внаслідок чого створилась заборгованість, яка складається з заборгованості за основним боргом - 6629.38 грн, заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом - 130.42 грн, заборгованість по сплаті щомісячної комісії - 840 грн, пеня за прострочення сплати основного боргу, процентів та щомісячної комісії - 831.97 грн. Отже, загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 8431.77 грн. Позивач представив письмові підтвердження того, що відповідачі неодноразово повідомлялись, при чому належним чином, тобто отримували повідомлення рекомендованим листом, щодо заборгованості по кредиту та про наслідки невиконання своїх зобов'язань. Однак, ніяк на них не реагували, заборгованості до теперішнього часу не погасили. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що відповідачами були порушені зобов”язання по кредитному договору, до наступного часу заборгованість не погашена, позивачем з свого боку виконані всі умови договору, права позичальника не порушені, позивачем давалась змога відповідачам в добровільному порядку погасити заборгованість, однак ними вимоги позивача ігнорувались, в зв”язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів зазначену суму заборгованості на користь позивача. Згідно зі ст. 88 ЦПК України судові витрати покласти на відповідачів.

Outcome: approved