Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-01 00:00:00

позивач у липні 2008 року звернувся з позовом до відповідача, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, прийнятих судом під час розгляду справи, просив визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, розташований по [ADDRESS] та грошові внески на особовому рахунку [NUMBER], які належали на праві приватної власності його батькові, [PERSON] померлому [INFO]. Свої вимоги він обґрунтував тим, що прийняв спадщину, але отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок на ім*я спадкодавців. Під час розгляду справи позивач підтримав свій позов та просив його задовольнити. Представник Зорянської сільської ради, якого належним чином повідомили про день, час та місце розгляду справи, до суду не з*явився, не повідомив суд про причини неявки. Треті особи: [PERSON] та [PERSON] проти задоволення позову не заперечували. Заслухавши позивача та третіх осіб, вивчивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з таких підстав. Ст. 1217 ЦК України встановлює, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статті 1261-1265 цього Кодексу. Ст.1261 ЦК України визначає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Ч.1 ст.1270 ЦК України визначає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З копії свідоцтва про народження позивача вбачається, що він є сином [PERSON] (а.с.14). [PERSON]. до дня своєї смерті проживав у [ADDRESS] (а.с.18) та помер [INFO] (а. с.15). Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, у тому числі житловий будинок з господарськими спорудами, розташований по [ADDRESS]та грошові внески на особовому рахунку [NUMBER], відкритому на його ім.*я у Ощадному банку (а.с.17, 21-24). Позивач, як спадкоємець першої черги за законом, прийняв спадщину, оскільки згідно відповіді Саратської районної державної нотаріальної контори, у встановлений строк подав заяву про прийняття спадщини та протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини не заявив про відмову від спадщини (а.с.30). Спадкоємцями першої черги за законом, крім позивача, є дружина померлого, [PERSON], яка у встановленому порядку відмовилась від належної їй частки спадщини на користь позивача, та син померлого, [PERSON], який спадщину не прийняв ї не претендує на спадкове майно. Технічний паспорт на зазначений житловий будинок виготовлений (а.с. 21-24). Однак, правовстановлюючі документи спадкодавець не отримав, що позбавляє позивача можливості оформити свої спадкові права у нотаріальній конторі. Таким чином, позивач, як спадкоємець першої черги за законом, прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті його батька, [PERSON], тому суд вважає необхідним позов задовольнити, визнавши за позивачем право власності на спадкове майно.

Outcome: approved