Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-08 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Управління будівництва в Криму будівельного об єднання господарського управління Адміністрації Президента Російської Федерації про відшкодування шкоди, завданої пошкодженням здоров я, пов язаним з виконанням трудових обов язків. В зв язку з банкрутством вказаного управління його припиненням, як юридичної особи та перетворення до участі в справі в якості відповідача був залучений правонаступник Управління будівництва в Криму- товариство з обмеженою відповідальністю «Управління будівництва в Криму». Уточнивши на даний час свої позовні вимоги, позивач просить стягнути з відповідача: щомісячну компенсацію частини, а саме шістдесят відсотків, втраченого заробітку за період з 24 лютого 2000 р.- з дня встановлення стійкої втрати професійної працездатності по 31 серпня 2008 р., яка, виходячи з його середньомісячної заробітної плати 357 грн. 34 коп., складає суму 21869 грн. 20 коп., індексацію цієї суми компенсації, яку позивач просить стягнути за період з березня 2000 р. по червень 2008 р. в зв язку з інфляцією, що складає суму 16340 грн 60 коп., одноразову допомогу в сумі 21440 грн. 40 коп., індексацію суми одноразової допомоги в зв язку з інфляцією, яку позивач просить стягнути за період з березня 2000 р. по червень 2008 р. , що складає суму 31581 грн.71 коп., витрати на лікування та транспортні витрати, що складають суму 792 грн. 10 коп., моральну шкоду в сумі 40000 грн. Крім того, позивач просить зобов язати відповідача передати в відділення виконавчої дирекції в м. Ялта АР Крім Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України необхідні документи для подальшої виплати йому щомісячної компенсації частини втраченого заробітку в зв язку з професійним захворюванням. Свої позовні вимоги позивач [PERSON] мотивує тим, що він працював в Управлінні будівництва в Криму будівельного об єднання господарського управління Адміністрації Президента Російської Федерації каменетесом- гранітчиком з березня 1983 р. по 21 квітня 1998 р. З роботи був звільнений за ініціативою адміністрації підприємства на підставі п.2 ст.40 КЗпП України, тоб то за станом здоров я в зв язку з тим, що йому за станом здоров я була встановлена друга група інвалідності. Згодом медично- соціальною експертизою було встановлено, що його захворювання професійні, пов язані з виконанням трудових обов язків каменетеса- гранітчика, при цьому 24 лютого 2000 р. йому була визначена ступінь втрати професійної працездатності- шістдесят відсотків. Згідно з діючим законодавством Управління будівництва в Криму зобов язано було відшкодувати йому шкоду, завдану пошкодженням здоров я , пов язаним з виконанням трудових обов язків, але адміністрація підприємства не вирішила цього питання, незважаючи на його неодноразові звернення, надавала йому лише формальні відписки, в зв язку з чим він вимушений звернутися з позовом в суд. Йому також завдана моральна шкода,так як професійне захворювання привело до порушення його устрою життя та устрою життя його близьких За станом здоров я він не може працювати, потребує частого лікування і він весь цей час вимушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя. В судове засідання з явилися позивач та його представник , які підтримали позовні вимоги та дали пояснення згідно з вищевикладеним. Представник третьої особи - відділення виконавчої дирекції в м. Ялта АР Крім Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України пояснив в судовому засіданні, що позовні вимоги позивача [PERSON] про відшкодування шкоди в зв язку з професійним захворюванням є правомірними, але Ялтинске відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування почне виплачувати позивачеві відповідні страхові виплати після отримання, в даному випадку від правонаступника відповідача, необхідних документів для призначення цих виплат, а всю заборгованість позивачеві, якому підприємство не відшкодувало шкоди, заподіяної ушкодженням здоров я, повинен виплатити згідно з діючим законодавством правонаступник в зв язку з припиненням Управління будівництва в Криму. Представник відповідача- Управління будівництва в Криму будівельного об єднання господарського управління Адміністрації Президента Російської Федерації, а після представник правонаступника відповідача - ТОВ «Управління будівництва в Криму», які були неодноразово належним чином повідомлені про час та місце судового засідання , в судове засідання не з явилися і суд не має відомостей про причини їх неявки, а тому суд на підставі ст. ст. 169, .224 ЦПК України вважає можливим ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач та його представник не заперечують . Вислухавши пояснення позивача та його представника, представника третьої особи та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач Куничак І.Д. працював в Управлінні будівництва в Криму будівельного об єднання господарського управління Адміністрації Президента Російської Федерації , правонаступником якого в даний час є ТОВ «Управління будівництва в Криму» , каменетесом- гранітчиком з березня 1983 р. по 28 квітня 1998 р. і був звільнений з роботи на підставі п.2 ст.40 КЗпП України за станом здоров я, перешкоджаючому продовження роботи, в зв язку з встановленням йому інвалідності другої групи. 24 лютого 2000 р. позивачу Ялтинською МСЕК було визначено, що його захворювання професійні, пов язані з виконанням трудових обов язків каменетеса- гранітчика, а також йому була визначена ступінь втрати професійної працездатності- шістдесят відсотків. (т.1л.с. 108). Згідно з висновком судової медично- соціальної експертизи захворювання , яке виявлене у [PERSON], пов язане з умовами його праці в Управлінні будівництва в Криму в якості каменетеса- гранітчика. Причиною виникнення цього захворювання є неналежні умови праці ( локальна вібрація, піднімання вантажу, зволожування рук водою, вимушена робоча поза, часті наклони тулуба, повороти його вправо, вліво).( т.1 л.с. 56-57). Судом також встановлено, що постановою господарського суду АР Крим від 23 червня 2003 р. Управлінні будівництва в Криму будівельного об єднання господарського управління Адміністрації Президента Російської Федерації було визнано банкрутом та була відкрита ліквідаційна процедура, управління, як юридична особа, було припинено та шляхом перетворення засноване товариство з обмеженою відповідальністю «Управління будівництва в Криму», яке є правонаступником Управління будівництва в Криму будівельного об єднання господарського управління Адміністрації Президента Російської Федерації. (т. л.с. 246-247, т.2 л.с.8-15). Спірні правовідносини між сторонами виникли з недоговірних зобов язань. Виходячи з ст. 58 Конституції України, рішення Конституційного суду України від 5 квітня 2001 р. по справі №1-16/ 2001 р., згідно з яким дія закону чи іншого нормативно- правового акту не може розповсюджуватися на правовідносини, які виникли та закінчились до набрання законної сили цим законом чи іншим нормативно- правовим актом, а тому при вирішенні спору необхідно керуватись діючими в той час ЦК України в ред. 1963 р., Законом України від 14 жовтня 1992 р. «Про охорону праці» та Правилами відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків, затверджених Постановою КМ України №472 від 23 червня 1993 р.( далі Правила відшкодування шкоди). Згідно з ч.1 ст. 456 ЦК України в ред. 1963 р., ст. ст.11,12 Закона України «про охорону праці» , пп. 4, 9,10, 11, 12 вищеназваних Правил відшкодування шкоди відповідач- Управління будівництва в Криму зобов язано було: відшкодувати позивачу Куничаку І.Д. в повному розмірі частину втраченого заробітку відповідно до ступеня втрати професійноїх працездатності і середньомісячного заробітку, який він мав до ушкодження здоров я, без урахування пенсії і інших доходів, виплатити одноразову допомогу, яка має бути не менше суми, визначеної з розрахунку його середньомісячного заробітку за кожний процент втрати ним професійної працездатності, відшкодувати витрати на медичну допомогу та транспортні витрати ( вартість проїзду на лікування), а також моральну шкоду. Відповіно до п. 38 Правил відшкодування шкоди суми відшкодування шкоди виплачуються потерпілому з дня встановлення стійкої втрати професійної працездатності, в даному випадку з 24 лютого 2000 р., а відповідно до п.29 Правил відшкодування шкоди суми віддшкодування шкоди підлягають індексації. Згідно з п.22 Правил відшкодування шкоди середній заробіток потерпілого визначається за бажанням потерпілого за 12 або 3 останні повні календарні місяці роботи, що передували каліцтву, а при професійному захворюванні - стійкій втраті професійної працездатності. Позивач [PERSON] вибрав середній заробіток за 12 місяців з квітня 1997 р. по квітень 1998 р., що складає 357 грн.34 коп. Таким чином, з правонаступника відповідача- ТОВ «Управління будівництва в Криму» на користь позивача Кунічака І.Д. підлягає стягненню: компенсація частини втраченого заробітку за 102 місяці з лютого 2000 р. по серпень включно 2008 р. в сумі 21869 грн.20 коп. з розрахунку 357 грн. 34 коп.: 100 х 60 х 102 міс.= 21869 грн.20коп., одноразова допомога в сумі 21440 грн. 40 коп. з розрахунку 357 грн.34 коп. х 60 = 21440 грн.20 коп., індексація суми компенсації частини втраченого заробітку, що складає 16340 грн. 60 коп. з розрахунку, що індекс споживчих цін в Україні за період з березня 2000 р. по червень 2008 р. склав 247,3%, індексація разової допомоги, що складає 31581 грн.71 коп., витрати на медичну допомогу та транспортні витрати ( вартість проїзду на лікування), що складають 792 грн.10 коп. згідно наданих позивачем письмових доказів. Суд також вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивача [PERSON] в частині відшкодування моральної шкоди, заявлені на суму 40000 грн. Отримане позивачем [PERSON] професійне захворювання, що стало результатом шкідливих умов праці, призвело до моральної втрати позивача, суттєвого порушення його нормальних життєвих зв язків, що вимагало і вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральна втрата полягає в тих моральних стражданнях, які переніс і переносить позивач в зв язку з втратою здоров я та значної частини працездатності, що не позволяє йому працювати та матеріально утримувати сім ю і які посилились в зв язку з тим, що відповідач безпідставно не визнав захворювання професійним і відмовився добровільно відшкодувати шкоду. Вищевикладене дозволяє суду погодитись з сумою позовних вимог позивача по відшкодуванню моральної шкоди. На підставі ч.1 ст. 456 ЦК України в ред. 1963 р. ст. ст. 11,12 Закона України «Про охорону праці», п.п. 4, 9,10, 11, 12 ,22,38 Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків, затверджених Постановою КМ України №472 від 23 червня 1993 р.(із змін.) ,

Outcome: approved