Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-24 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулась до суду до відповідача - [PERSON] з вимогами про надання довідок про роботу, заробітну плату, повернення паспорту та стягнення моральної шкоди. Свої вимоги мотивує тим, що з 20.05.05р. по 01.08.05 року працювала в якості продавця квасу на ринку, який розміщений за адресою: [ADDRESS] у підприємця [PERSON] за усним договором стосовно розміру заробітної плати та умов праці. Відповідач, як вказує позивач отримав за її згодою паспорт громадянина України, а в подальшому вказаний документ не повернув, окрім того, відмовився в офіційному порядку внести данні в трудову книжку про прийняття та звільнення з роботи, відмовився надати довідку про розмір заробітної плати. Діями останнього, як вважає позивач, її спричинена моральна шкода, яку вона оцінює в розмірі - 500 гривень. Свої позовні вимоги позивач підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча неодноразово був сповіщений про день та час розгляду цивільної справи в тому числі з розміщенням об'яви про виклик до суду в газеті «Хрещатик» м. Київ. При розгляді справи по суті встановлено, що дійсно позивач - [PERSON], працювала в якості продавця квасу на ринку розміщеного по [ADDRESS] у підприємця: [PERSON] в вищевказаний період за усним договором. Також на погляд суду є переконливим і те, що відповідач порушував відносно позивача діюче законодавство України на предмет не надання відповідних довідок про розмір заробітної плати позивача, займаної нею посади, а також не повернення паспорту. До такої думки, суд приходить з урахуванням того, що в матеріалах цивільної справи містяться відповідні докази того, що позивач дійсно знаходилася в трудових стосунках з відповідачем, а останній міг вчинити протизаконні дії направлені на порушення КзпП України та не повернення паспорту позивачу. Такими доказами є звернення [PERSON] до Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві з приводу неповернення паспорту відповідачем з якого слідує, що в порушенні кримінальної справи відносно [PERSON] відмовлено на підставі ст.6 п.2 КПК України з рекомендаціями звернення до суду в порядку приватного обвинувачення. Враховуючи те, що в матеріалах справи містяться, на погляд суду достатньо доказів для прийняття відповідного рішення, суд вважає за можливим розглянути справу у відсутності відповідача. Встановивши наявність обставин, що обґрунтовують вимоги позивача шляхом пояснень останньої показань свідків, а також письмових доказів, суд вважає за можливим задовольнити вимоги позивача частково, оскільки відповідач не звертається до поштового відділення за адресованою йому кореспонденцією, що унеможливлює витребування відповідних довідок та паспорту, який належить позивачу. Окрім того в судовому засіданні встановлено, що в період розгляду справи тобто 23.04.2007 року, [PERSON] особисто зверталася до СГІРФО ЮУ МВ УМВС України в Миколаївській області з заявою про видачу паспорту громадянки України, в зв'язку з тим, що паспорт, який вона отримувала раніше знаходиться в іншої особи, яка відмовляється його повернути, а 05.05.2007 р. остання була документована паспортом гр.-ки України за серією [NUMBER]. Отримання паспорту громадянки України позивачем на погляд суду вирішує проблему останньої щодо працевлаштування, отримання кореспонденції в поштових відділеннях, переводів і таке інше, а тому вищевикладена позовна вимога не може бути предметом спору в порядку цивільного провадження, але може бути дискусією з приводу можливості звернення позивачем до суду в порядку приватного обвинувачення при наявності для того законних підстав. Разом з тим, сама позивач - [PERSON] не повинна була надавати у розпорядження [PERSON] паспорт, т. я. паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Дії самої [PERSON] містять елементи порушення останнього витягу з положення про паспорт гр.. України затвердженого Постановою Верховної Ради України від 02.09.1993 р. Також суд вважає за можливим стягнути з відповідача судові витрати пов'язані з розміщенням позивачкою об'яви про час, день та місце розгляду справи в суді від 22.04.2008 року в розмірі 250 гривень, т. я. попереднє розміщення в газеті об'яви та витрати пов'язані з цією подією понесені позивачкою в зв'язку з її неуважністю при зазначені адреси суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області. При задоволені позову, частково суд виходить із вимог, які закріплені в ст.ст. 23, 1167 ЦК України які передбачають відшкодування моральної шкоди та підстави відповідальності за завдану моральну шкоду, виходячи з яких вимоги позивача є законними та обґрунтованими. Суд вважає що між незаконними діями відповідача та наслідками, які настали є причинний зв'язок, що зумовив позивача переносити страждання внаслідок порушення її прав. Тому враховуючи вищевикладене, та

Outcome: partial