Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. У позові вказав, що 2 вересня 1995 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з ним. Спільне життя з відповідачкою не склалось в зв"язку з втратою поваги одне до одного. Позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і прохає суд розірвати шлюб з відповідачкою та визначити місце проживання дитини з ним. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю, прохають їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] позов визнала частково, пояснила, що дійсно сім»я їх розпалася остаточно, миритися з позивачем вона не бажає, згодна на розірвання шлюбу, але заперечує проти визначення місця проживання сина разом з позивачем. Вважає, що син повинен проживати разом з нею. Представник органу опіки та піклування Лубенської міської ради Кравець Т.П. пояснила, що після виникнення спору між сторонами про місце проживання дитини орган опіки вивчив та перевірив це питання. Після обстеження умов проживання сторін, їх відношення до виховання дитини, вважає за необхідне визначити місце проживання неповнолітнього сина сторін разом з батьком. В судовому засіданні син сторін [PERSON] пояснив, що він бажає проживати разом з батьком, який піклується про нього, виховує його, забезпечує всім необхідним. Свідки [PERSON]., [PERSON]., [PERSON] та [PERSON] суду показали, що знають [PERSON] як порядну людину, який будучи пенсіонером працює, забезпечує утримання та виховання свого сина. Вважають за доцільне залишити проживати сина разом з ним. З”ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення сторін, покази свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Згідно п.1 ч.1 ст. 161 Сімейного кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб між собою 2 вересня 1995 року (а.с. 9). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем, що підтверджується копією свідоцтва про народження та актом вуличного комітету (а.с. 10-11). Судом також встановлено, що сторони проживають окремо, намірів зберегти сім'ю не мають, сімейні відносини між ними припинені з вересня 2006 року, вважають, що їх сім”я розпалась остаточно, тому суд приходить до висновку, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд також вважає, що підлягає задоволенню і вимога позивача, щодо визначення місця проживання сина [PERSON], 1996 року народження з ним. При цьому суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов»язків та інші обставини, що мають істотне значення. Так, судом встановлено, що неповнолітній [PERSON] проживає з батьком - позивачем по справі і знаходиться на повному його матеріальному утриманні, що підтверджується актом будинкового комітету та довідкою класного керівника (а.с. 11, 26). Позивач турбується про здоров»я, фізичний, духовний і моральний розвиток сина, створив всі умови для виховання й розвитку хлопчика, який має свій робочий куточок, місце для ігор та відпочинку, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов. (а.с. 29). Батько дитини, має власне житло, постійне місце роботи, є військовим пенсіонером та отримує пенсію за вислугу років, має позитивні характеристики, створив відповідні умови для виховання та розвитку дитини (а.с.12, 26, 30,31). Неповнолітній син сторін [PERSON] в судовому засіданні висловив бажання проживати з батьком [PERSON]. Мати хлопчика [PERSON] проживає окремо, не працює, з 2001 року перебуває на обліку у лікаря-психіатра, що підтверджується довідкою головного лікаря Лубенської ЦМЛ (а.с. 35), належної уваги утриманню та вихованню сина не приділяє. Таким чином, суд вважає, що є всі підстави для задоволення вимог позивача і визначення місця проживання неповнолітнього [PERSON], 1996 року народження з батьком [PERSON]. Витрати по реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС слід покласти на позивача, як він цього і просить.

Outcome: approved