overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-07 00:00:00

Позивачка 12.08.2008 року звернулась до відповідача до суду із вищезазначеним позовом, вказуючи на те, що вона прожила з відповідачем у цивільному шлюбі протягом 20 років. Від подружнього життя мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] року народження. На даний час разом з відповідачем не проживають, донька мешкає з позивачкою, знаходиться на її повному утриманні з відповідачем згоди на добровільне стягнення аліментів не досягнуто. Вона знаходиться в тяжкому матеріальному становищі, потребує додаткових коштів на утриманні доньки. У зв’язку з даними обставинами вона вимушена звернутись до суду щодо стягнення аліментів з відповідача. Просила сягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] року народження аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] року народження в розмірі ј частини зі всіх видів заробітку, щомісячно, однак не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття, починаючи з дня подачі позову до суду. На позовних вимогах наполягає. Відповідач до судового засідання не з’явився, але був належним чином повідомлений і є письмове повідомлення – повістка про вручення відповідачу особисто з розпискою. Дані відносини відносяться до цивільних правовідносин і регулюються нормами цивільного законодавства, предметом спору являється стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Сукупність наведених доказів приводить суд до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати відносяться за рахунок відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК, оскільки вимоги позивача задоволені повністю. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-07 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON]. про збільшення розміру аліментів. В обгрунтування заявлених вимог покликається на те, що відповідно до рішення Костопільського районного суду від 21.02.2002 року з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], стягнуто аліменти в розмірі 100 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Причиною звернення до суду є те, що її матеріальне становище погіршилось, не має можливості сама утримувати дитину. Просить збільшити аліменти на утримання дитини та стягувати їх в розмірі 300 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги змінила, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 210 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що він не заперечує проти збільшення розміру аліментів і згоден платити їх в розмірі 210 грн щомісячно до досягнення сином повноліття. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до рішення Костопільського районного суду від 21.02.2002 року з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], було стягнуто аліменти в розмірі 100 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-07 00:00:00

Позивачка в позові вказує, що 07.01.1997 року помер її батько [PERSON], який проживав в [ADDRESS]. Після його смерті відкрилась спадщина на майновий пай на суму 10706 грн., що складає 0,344% пайового фонду [INFO] [ADDRESS], який належав померлому на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена [INFO], серія [NUMBER], виданого [INFO] 20 липня 2002 року. Позивачка спадщину фактично прийняла вступивши в управління та володіння спадковим майном, а також у неї зберігаються правовстановлюючі документи на спадкове майно. Іншими спадкоємцями на майно померлого є відповідачі по справі-дружина померлого та його доньки, які від спадщини відмовляються та на неї не претендують. Однак оформити свої спадкові права на майно померлого, позивачка не має можливості, оскільки в установлений законом строк не звернулася з заявою про прийняття спадщини до [INFO], а відповідачі з заявою про відмову від спадщини. Тому звернулася до суду з даним позовом. У попередньому судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідачі у попереднє судове засідання не з'явилися, однак у матеріалах справи наявні їх заяви в яких вони позов визнають та просять справу заслухати без їх участі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Так, матеріалами справи встановлено, що 07.01.1997 року помер батько позивачки [PERSON], який проживав в [ADDRESS], що підтверджується довідкою [INFO] [NUMBER]від 11.09.2008 року . Після його смерті відкрилась спадщина на майновий пай в розмірі 10706 грн., що складає 0,344% пайового фонду [INFO] [ADDRESS], який належав померлому на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена [INFO], серія [NUMBER] виданого [INFO] 20 липня 2002 року. Позивачка спадщину фактично прийняла вступивши в управління та володіння спадковим майном, а також у неї зберігаються правовстановлюючі документи на спадкове майно. Іншими спадкоємцями на майно померлого є відповідачі по справі-дружина померлого та його доньки, які від спадщини відмовляються та на неї не претендують, що підтверджується їх заявами- відмовами. Однак оформити свої спадкові права на майно померлого, позивачка не має можливості, оскільки в установлений законом строк не звернулася з заявою про прийняття спадщини до [INFO], а відповідачі з заявою про відмову від спадщини. За вказаних обставин суд вважає за можливе визнати за позивачкою право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, після смерті батька [PERSON], який помер 07.01.1997 року в [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-07 00:00:00

Позивачка в позові вказує, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, який було зареєстровано 04.04.2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану [INFO], актовий запис за [NUMBER]. В шлюбі народився син: [PERSON], [INFO] року народження. Син проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою сільської ради [NUMBER] від 15.09.2008 року. Сімейні стосунки між сторонами не склалися і вже понад 1 рік і 2 місяці проживають окремо. З вказаного часу відповідач не бажає добровільно виконувати свій батьківський обов'язок по утриманню сина. Позивачка на даний час є непрацездатною, оскільки знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку. Відповідач працює неофіційно та має мінливий дохід, тому позивачка просить стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. Позивачка в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач у попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Так, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивачка з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, який було зареєстровано 04.04.2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану [INFO], актовий запис за [NUMBER]. В шлюбі народився син: [PERSON], [INFO] року народження. Син проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою сільської ради [NUMBER] від 15.09.2008 року. Сімейні стосунки між сторонами не склалися і вже понад 1 рік і 2 місяці проживають окремо. З вказаного часу відповідач не бажає добровільно виконувати свій батьківський обов'язок по утриманню сина. Позивачка на даний час є непрацездатною, оскільки знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідач працює неофіційно, та має мінливий дохід, тому позивачка просить стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. Відповідно до чинного законодавства батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-07 00:00:00

Позивачка в позові вказує, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі з 05.03.2005 року, зареєстрованому [INFO] за актовим записом [NUMBER]. В шлюбі народився син - [PERSON], [INFO] року народження. Одруження з відповідачем виявилось невдалим, сімейні стосунки не склалися через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя. В сім'ї склалися нестерпні стосунки і тому з 22 червня 2005 року, ще до народження сина, позивачка проживає у своїх батьків і з того часу сімейних стосунків з відповідачем не підтримують. Будь-яких майнових спорів немає, оскільки спільного майна не було придбано. Тому позивачка звернулася до суду з даним позовом. Позивачка у попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач у попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечує. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Так, сторони перебували у шлюбі з 05.03.2005 року, зареєстрованому [INFO] за актовим записом [NUMBER]. В шлюбі народився син - [PERSON], [INFO] року народження. Одруження з відповідачем виявилось невдалим, сімейні стосунки не склалися через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя. В сім'ї склалися нестерпні стосунки і тому з 22 червня 2005 року, ще до народження сина, позивачка проживає у своїх батьків і з того часу сімейних стосунків не підтримують, а відповідач взагалі не бачив сина і на його утримання допомоги не надає. Будь-яких майнових спорів немає, оскільки спільного майна не було придбано. За таких обставин збереження сім'ї є неможливим. Сторони категорично проти примирення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою де просить визнати за ним право власності на будинок з надвірними будівлями садиби [ADDRESS], які належали на праві власності його померлому батьку - [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог вказав, що його батько проживав у власному будинку [ADDRESS]. [INFO] батько позивача помер. За життя він заповіту не складав. Відповідно до закону спадкоємцями після смерті батька є сам позивач, його мати [PERSON] та його рідні сестри [PERSON] та [PERSON]. Позивач вважає, що після смерті батька фактично прийняв спадщину, оскільки, поховав його, сплачує за комунальні послуги, виконує роботу по господарству та підтримує будинок та надвірні будівлі в належному стані. В нотаріальні органи для оформлення спадщини позивач звернувся, своєчасно, але нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право власності на успадкований будинок, оскільки спадкодавець за життя не оформив на себе право власності на нього. В зв'язку з тим, що державний нотаріус без свідоцтва про право власності на ім'я спадкодавця не може видати йому свідоцтво про право на спадщину, а Чернігівське МБТІ не може видати техпаспорт на будинок і зареєструвати його, позивач просить визнати за ним право власності на будинок та надвірні будівлі садиби [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги і просив їх задовольнити. Відповідач - Вересоцька сільська рада подала до суду письмову заяву, в якій позов визнала та просила розглядати справу у відсутності їх представника. Відповідачки [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. в судове засідання не з'явилися. Подали до суду письмові заяви, в яких позов визнали та просили розглядати справу у їх відсутності. Від Куликівської державної нотаріальної контори надійшла письмова заява з проханням розглядати справу у відсутності їх представника. Заперечення на позов не надходили. Заслухавши позивача та дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем спірного домоволодіння за законом і фактично прийняв спадщину, оскільки виконує роботи по господарству і підтримує будинок з надвірними будівлями в належному стані. Успадкувати домоволодіння шляхом вчинення нотаріальних дій позивач не має можливості із-за відсутності правовстановлюючих документів на нього. Вирішення цього питання можливе лише в судовому порядку. Відповідачі визнали позов. Визнання ними позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. При викладених обставинах є всі підстави визнати, що будинок з надвірними будівлями садиби [ADDRESS] належать позивачу на праві власності. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по сплаті за користування житловим приміщенням та прибудинковою територією, посилаючись на те, що відповідачка мешкає [ADDRESS], і з 01.05.2005 р. по 1.07.2008 р. не вносить плату за користування житловим приміщенням та прибудинковою територією. Загальна сума заборгованості на 01.07.2008 р. складає 2337,86 грн., яку просить стягнути. В судове засідання представник позивача не з'явився просив справу розглянути за його відсутністю, винести заочне рішення. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Між позивачем та відповідачкою [PERSON], яка є наймачем квартири [ADDRESS] існують договірні відносини, згідно з якими позивач надає послуги за користування житловим приміщенням та прибудинковою територією, а відповідачка здійснює за це сплату. Згідно п. 7 Правил користування житловим приміщенням та прибудинковою територією, затвердженими постановою КМУ від 24.01.2006 р. власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Суд вважає, що позивач виконав умови договору. Відповідачка не виконує зобов'язання - своєчасно вносити плату за користування житловим приміщенням та прибудинковою територією, а тому повинна відшкодувати майнову шкоду спричинену позивачу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідачки підлягає стягненню сума судового збору та витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи. .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-07 00:00:00

До суду звернувся позивач з позовною заявою до відповідачки, в якій просив стягнути з відповідача вартість необлікованої електроенергії в наслідок порушення «Правил користування електричною енергією для населення» затверджених Постановою КМУ від 26 липня 1999 р. N 1357 (далі по тексту ПКЕЕН) в сумі 1004,95 грн. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідачка є споживачем електроенергії [ADDRESS]. 22.11.2005 року під час технічної перевірки приладів обліку представниками позивача за адресою відповідачки, було виявлено порушення ПКЕЕН, а саме безоблікове споживання електроенергії без дозволу енергопостачальника шляхом підключення токоприймачів поза приладом обліку, про що представниками позивача було складено акт № 005022 від 22.11.2005 р. На підставі вказаного акту та відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН, затвердженої Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики (НКРЕ) №1416 та зареєстрованих в Мінюсті України 29.12.99р. за №919/4212, було розраховано сума збитків у розмірі 1004,95 грн. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги позивача. Відповідачка була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, але до суду не з'явилась. Про причини неявки суд не повідомила. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, при перевірці приладів обліку 22.11.2005 р. контролерами Ясинуватського РЕМ у відповідачки було виявлено порушення ПКЕЕН, а саме безоблікове споживання електроенергії без дозволу енергопостачальника шляхом підключення токоприймачів поза приладом обліку, про що представниками позивача було складено акт № 005022 від 22.11.2005 р. (а.с.4). Зазначене вказує на те, що відповідно до положень ст.27 Закону України «Про електроенергетику», п.48 споживач несе відповідальність за порушення ПКЕЕН. Згідно акту про порушення ПКЕЕН і відповідно до Методики нарахування розміру відшкодування збитків нанесених енергопостачальнику в слідстві порушення споживачем ПКЕЕН, був проведений розрахунок збитків нанесених постачальнику, що склало 1004,95 грн. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачка порушила ПКЕЕН, тому їй було нараховано збитки, які поніс позивач, а отже з відповідачки на користь позивача слід стягнути 1004,95 грн. Крім того з відповідачки необхідно стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. та судовий збір в розмірі 51. грн. на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-07 00:00:00

До суду звернувся позивач з позовною заявою до відповідачки, в якій просив стягнути з відповідача вартість необлікованої електроенергії в наслідок порушення «Правил користування електричною енергією для населення» затверджених Постановою КМУ від 26 липня 1999 р. N 1357 (далі по тексту ПКЕЕН) в сумі 250,68 грн. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідачка є споживачем електроенергії [ADDRESS]. 25.02.2008 року під час технічної перевірки приладів обліку представниками позивача за адресою відповідачки, було виявлено порушення ПКЕЕН, а саме пошкодження електролічильника внаслідок чого спожита електроенергія не враховується, про що представниками позивача було складено акт № 020316 від 25.02.2008 р. На підставі вказаного акту та відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН, затвердженої Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики (НКРЕ) №1416 та зареєстрованих в Мінюсті України 29.12.99р. за №919/4212, було розраховано сума збитків у розмірі 250,68 грн. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги позивача. Відповідачка була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, але до суду не з'явилась. Про причини неявки суд не повідомила. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, при перевірці приладів обліку 25.02.2008 р. контролерами Ясинуватського РЕМ у відповідачки було виявлено порушення ПКЕЕН, а саме безоблікове споживання електроенергії без дозволу енергопостачальника шляхом підключення токоприймачів поза приладом обліку, про що представниками позивача було складено акт № 020316 від 25.02.2008 р. (а.с.3). Зазначене вказує на те, що відповідно до положень ст.27 Закону України «Про електроенергетику», п.48 споживач несе відповідальність за порушення ПКЕЕН. Згідно акту про порушення ПКЕЕН і відповідно до Методики нарахування розміру відшкодування збитків нанесених енергопостачальнику в слідстві порушення споживачем ПКЕЕН, був проведений розрахунок збитків нанесених постачальнику, що склало 250,68 грн. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачка порушила ПКЕЕН, тому їй було нараховано збитки, які поніс позивач, а отже з відповідачки на користь позивача слід стягнути 250,68 грн. Крім того з відповідачки необхідно стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. та судовий збір в розмірі 51. грн. на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-07 00:00:00

В заяві до суду позивачка [PERSON]. вказала, що від спільного проживання з відповідачем [PERSON]. в них [INFO]народилася одна неповнолітня дитина [PERSON].На даний час вони з відповідачем разом не проживають i останній відмовляється добровільно надавати допомогу на утримання дитини. А тому, просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки зі всіх видів його доходів щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду i до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала повністю, надала суду відповідні пояснення і обґрунтування, посилаючись на діючі законодавчі акти України та наполягає на їх задоволенні. Відповідач по справі [PERSON]. позов визнав повністю та не заперечує проти його задоволення. Суд заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, вважає, що позов доведений та обґрунтований i його слід задовольнити повністю. До такого висновку суд дійшов з слідуючого. Так, відповідач являється батьком неповнолітньої дитини [PERSON] ,[INFO] народження, що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с.2). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Згідно довідки виконкому Барської міської ради Вінницької області № 2655 від 05.09.2008 року, неповнолітня дитина перебуває на утриманні матері. Відповідач відмовляється добровільно надавати допомогу на утримання неповнолітньої дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved