Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Краснознаменської територіальної громади, [PERSON] та [PERSON], третя особа: Гадяцька державна нотаріальна контора про визнання права власності на земельну ділянку, що залишилось після смерті [PERSON]. У своїй позовній заяві позивач вказує, що його бабі [PERSON] на праві особистої приватної власності належить земельний пай, який знаходиться на території Краснознаменської сільської ради. 28 лютого 2001 року баба зробила заповіт, яким належний їй пай, заповіла на ім'я позивача. [INFO] вона померла. Звернувшись до нотаріальної контори для оформлення спадщини йому було відмовлено, оскільки в заповіті зазначено сертифікат на право на земельну частку (пай), а фактично документом, який підтверджує право власності є Державний акт на право приватної власності на землю. Тому він змушений звернутися з даним позовом до суду. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Представник Краснознаменської територіальної громади в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглядати без участі представника, проти задоволення позовних вимог позивача не заперечують. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, суду надали заяви в яких просять справу за позовом [PERSON] розглядати без їх участі, позовні вимоги визнають, поти їх задоволення не заперечують. Представник третьої особи Гадяцької Державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника. Судом встановлено, що [PERSON] 28 лютого 2001 року зробила заповітне розпорядження на земельний сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім'я [PERSON]. 28 грудня 2001року [PERSON] було видано Державний акт на право приватної власності на землю, згідно якого їй передано у приватну власність земельна ділянка площею 4,620 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO]. Статтею 346 ч.1 п.11 ЦК України передбачено, що право власності припиняється у разі смерті власника. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину. Відповідно до п.17 розділу Х перехідних положень Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення, оскільки на момент складення заповітного розпорядження [PERSON], а саме 28 лютого 2001 року, земельна частка (пай) належала їй на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), який на той час був дійсним та вважався правовстановлюючим документом, а пред'явлений позивачем Державний акт на право приватної власності на землю був виданий згодом, 23 листопада 2001 року.

Outcome: approved