Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-03 00:00:00

Представник позивача в засіданні, підтримуючи викладене в позові мотивує наступним. Позивач є власником авто „Шевроле Лачетті”, д.н. [NUMBER], що придбана на кредит отриманий від третьої особи - філії АКІБ „УкрСиббанк” „Київське регіональне управління”. 9 серпня 2007 року позивач уклав з відповідачем Договір добровільного страхування наземного транспорту № 1652-10/01, яким застрахував названу машину. Вигодонабувачем визначено по Договору вказаний банк. При оформленні страхування позивач вказав для відповідача, що машина використовується як таксі, про що вказав в своїй заяві. Та погодився на те, що він сплачує страховий тариф 7 % від вартості машини, а не 5 % як інші. При цьому з Договору стархування було виключено пункт, який стосувався заборони використовувати застраховану машину як таксі. 21.03.2008 року в м. Києві сталося ДТП, внаслідок якого машині позивача причинено пошкодження. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва винним у вчиненні ДТП визнано другого учасника ДТП. В трьохдневний термін позивач подав страховику необхідні документи для виплати страхової суми. Через затягування оплати страхової суми позивач за погодженням з відповідачем, за власний кошт, провів ремонт машини, який складає 31 542 грн. 30 коп. Але потім позивач отримав відмову відповідача від виплати з посиланням на те, що позивач порушив Правила добровільного стархування наземного транспорту - використовував машину як таксі. Що позивач вважає порушенням чинного законодавства, прийнятих зобов'язань та порушенням своїх прав. А тому просить стягнути з відповідача страхову суму, що згідно договору складає 31 121 грн. 30 коп. Просить стягнути втрачені внаслідок неможливістю користуватися машиною кошти, які б він міг заробити. Цей прибуток він вирахував виходячи з середнього прибутку за 1 місяць 5 000 грн., що за три місяці складає 15 000 грн. просить стягнути причинену моральну шкоду, яку пояснює неправомірними діями відповідача, душевними стражданнями з цього приводу, необхідністю звертатися за правовою допомогою. І яку позивач оцінює в суму 10 000 грн. Також просить стягнути з відповідача пеню за прострочку виплати та стягнути всю суму боргу з урахуванням річних 3 % та з урахуванням індексу інфляції. Представник відповідача позов не визнала. Суду пояснила, що дійсно з позивачем укладено договір страхування транспортного засобу. Але позивач при цьому не повідомив про те, що машина буде використовуватись як таксі. Тобто порушив умови договору страхування, що і стало підставою для відмови у виплаті страхової суми. Пояснює, що заява позивача про бажання здійснити страхування втрачена, що страховий тариф позивача та відсутність в договорі заборони на використання машини в якості таксі в розділі як підстава не виплати страхової суми не значить про те, що позивач повідомляв про викладене використання машини. Вказує на те, що в разі повідомлення про таке використання машини, страховий тариф по договору сторін був би вищим. Просить в позові відмовити. Третя особа в засідання не з'явилася, враховуючи думку присутніх суд ухвалив про слухання справи у відсутність третьої особи. Дослідивши письмові докази та заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Встановлено, що позивач по справі [PERSON]. є власником авто „Шевроле Лачетті”, д.н. [NUMBER], що придбана на кредит отриманий від третьої особи - філії АКІБ „УкрСиббанк” „Київське регіональне управління”. 9 серпня 2007 року позивач уклав з відповідачем по справі Київською філією ЗАТ „Страхова компанія „ПАРТНЕР” Договір добровільного страхування наземного транспорту № 1652-10/01, яким позивач застрахував названу машину. Вигодонабувачем визначено по Договору вказаний банк. 21.03.2008 року стався страховий випадок, внаслідок якого застрахованому майну позивача причинено шкоду. Позивач звернувся до відповідача за страховою виплатою, але отримав відмову з посиланням на порушення Правил добровільного страхування. Так як позивач використовував машину як таксі. Про що страхову не повідомив. А відтак, на думку відповідача, назване порушення є підставою для відмови в виплаті коштів. Проте суд не може погодитись з таким ствердженням другої сторони. Так встановлено, що позивач використовував своє авто в якості таксі і в Правилах добровільного страхування відповідача вказана що наведене є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування. Проте, суд вважає переконливим позицію позивача, що він звертався до відповідача з заявою про страхування та вже тоді вказував на назване використання авто. Про це свідчить та обставина, що позивач сплатив більший страховий тариф ніж інша особа приблизно в той же час. Що якраз вказує на розуміння відповідачем більшого ризику пошкодження застрахованого майна. Також позицію позивача підтверджує сам договір сторін, в якому відсутня пряма заборона позивача на використання машини як таксі. У сукупності з тим, що відповідачем втрачено лист-заяву на ім'я відповідача, де вказувалось на таке використання машини та з тим, що позивач звертаючись за страховою виплатою сам надав довідку з місця роботи з вказівкою на працю в таксі - наведене свідчить про його послідовне повідомлення про своє місце роботи і використання застрахованої машини саме як таксі. А відтак відмова в страховій виплаті зі спірних обставин є порушенням відповідачем прийнятих зобов'язань, чинного законодавства та прав позивача по справі. Що підлягає судовому захисту. При вирішенні питання про суму стягнення суд виходить з наступного. Сума пошкоджень машині складає 31 542 грн.30 коп., але що згідно договору сторін страхова виплата складає 31 121 грн. 30 коп. названа сума підлягає виплаті з урахуванням інфляції, що буде складати 1 649 грн. 43 коп. та з урахуванням 3 % річних в сумі 166 грн. 26 коп. Але суд не може погодитись з виплатою коштів, що позивач вказує як втрачену вигоду. Так як це носить ймовірний характер, не підтверджено документами. Також суд не може погодитись з необхідністю стягнення пені за прострочення платежу. Так як відповідачем не було прийнято рішення про виплату відшкодування і потім затягувалась виплата. Навпаки, відповідачем письмово було відмолено у здійсненні виплати. Таким чином, сума шкоди складає 32 936 грн. 99 коп. Суд також вважає, що порушенням прав позивача останньому причинено відповідачем моральну шкоду. Викликану необхідністю порушувати звичайний уклад життя, звертатися за юридичною допомогою а потім до суду. Викликану переживаннями з цього приводу. Але виходячи з принципів виваженості та розумності, виходячи з характеру і тривалості моральних страждань позивача, суд вважає що моральну шкоду потрібно оцінити в 3 500 грн. Так як рішенням суду позов задовольняється, то на відповідача потрібно покласти понесені позивачем судові витрати.

Outcome: partial