Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-13 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом, у якому, уточнивши вимоги, просять визнати за ними право власності на 19/100 частки земельної ділянки розміром 0,0827 га в земельній ділянці площею 0,3794 га, що знаходиться в загальній сумісній власності співвласників за адресою: [ADDRESS]та виділити їм зазначену частку ділянки, а також розділити зазначений будинок, виділивши їм в натурі приміщення: 6-1 прихожа площею 8,9 кв.м., 6-2 кухні площею 8,4 кв.м., 6-3 житловою площею 11,6 кв.м.. навісу літ Х, ванної літ Н, тамбуру літ Н, заскленої веранди літ. Т, сараю літ. О, навісу літ. О, сараю літ. Г., навіс літ. У, визнавши за ними право власності на приміщення в рівних частках. Вимоги мотивовані тим, що вони є співвласниками земельної ділянки та домоволодіння у цілому, але відповідачі перешкоджають їм виділити належну частку. Відповідачі у судовому засіданні з позовом погодилися, просили його задовольнити. Представник 3-ї особи просив вирішити справу на розсуд суду. Розглянувши матеріали справи, вислухавши сторони, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Ст. 60 ЦПК України, встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що на підставі держактів на право власності на земельну ділянку від 18 серпня 2004р., [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] є співвласниками земельної ділянки площею 0, 3794 га у [ADDRESS]. При цьому відповідно до довідки Бюро технічної інвентаризації м. Ялта від 05 листопаду 1999р., доля позивачів у приналежності будівель домоволодіння [ADDRESS], складає 19/100. Висновком експерта від 10 жовтня 2008р., зазначено, що виділити у натурі долю земельної ділянки, яку просять позивачі, ураховуючи порядок користування земельною ділянкою, який склався між співвласниками, можливо. При цьому земельна ділянка, яка відійде позивачам розташована у границях між точками: 1-2-3-4-5-6-7-8-9-А-Б-В-Г-37-38-39-40-41-42-1. Границя між точками 1-2-3-4-5-6-7-8-9 та 37-38-39-40-41-42-1 проходить по зовнішньому периметру, а між точками 9-А-Б-В-Г-37 в середині ділянки, по лінії, що розділяє житловий будинок літер «Г» та тютюновий сарай літер «В» та далі по північній стороні будови літер «Г», та далі по земельній ділянці. Приміщення 6-1, прихожа площею 8,9 кв.м., 6-2 кухні площею 8,4 кв.м., 6-3 житловою площею 11,6 кв.м.. навіс літ Х, ванна літ Н, тамбур літ Н, засклена веранда літ. Т, сарай літ. О, навіс літ. О, сарай літ. Г., навіс літ. У, знаходяться на зазначеній ділянці, і сторони погодилися з тим, що ці будівлі можна виділити позивачам. Згідно ст. ст. 13, 41 Конституції України, держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності. Право приватної власності є непорушним. Аналогічна правова норма щодо права власності встановлена ст. 321 ЦК України. Ч. 2 ст. 152 Земельного Кодексу України встановлено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. У ч. 4 ст. 89 Земельного Кодексу України зазначено, що співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Ст. ст. 358, 364 ЦК України встановлено, що Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Таким чином, позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved