Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищенаведеним позовом в якому зазначає, що 27 липня поточного року, близько 7.00 години ранку йшла на роботу. Переходячи дорогу по пішохідній доріжці біля будинку 27 пр-т Південний м. Кривого Рогу ударом в пах велосипедом, яким керував відповідач, була збита з ніг. Від отриманого велосипедом удару впала і вдарилася тім'яною частиною голови об дорожній бордюр, від чого знепритомніла. Також зазначила, що після виклику швидкої допомоги була госпіталізована до 11 міської лікарні. При обстеженні було встановлено тілесні ушкодження у вигляді підшкіряної гематоми потилично - тім'янної частини голови, забої, забій правого ліктьового суглобу, струс головного мозку. На лікуванні у стаціонарному відділенні позивач знаходилася з 27 липня по 9 серпня 2007року, після чого була виписана на амбулаторне лікування, яке продовжувалося з 10 серпня по 14 вересня 2007року. Вважає, що відповідач порушив вимоги п. 6.7 Правил дорожнього руху, якими передбачена заборона руху по тротуарним та пішохідним доріжкам. У зв'язку з знаходженням на лікуванні, позивачем витрачалися кошти на придбання медикаментів, на проходження консультацій та обстежень у лікарів, судово-медичне обстеження. Всього позивачем було витрачено коштів на суму 375 грн. 14 коп., що підтверджується квитанціями та чеками, копії яких додані до заяви. Таким чином, як вважає позивач, у зв'язку з тим, що остання була вимушена проходити лікування через порушення відповідачем Правил дорожнього руху, їй було завдано матеріальної шкоди на суму 375 грн. 14 коп., яка на її думку повинна бути відшкодована.. Крім того, як вважає позивач, останній було завдано і моральної шкоди, яку вона оцінює у сумі 2500 грн., оскільки у зв'язку з отриманням травми змінився її побут та звичний спосіб життя. В судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди. Просила стягнути з відповідача 355 грн. 44 коп. матеріальної шкоди. В іншому позовні вимоги залишила без змін. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали повністю. Просили задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю, пояснивши суду , що наїзд на позивача відбувся на проїжджій частині, але не з його вини. Також вважає, що останнім не було порушено Правила дорожнього руху, оскільки він не мав технічної можливості запобігти наїзду. До того ж вважає, що натомість позивачем були порушені Правила дорожнього руху, оскільки остання при виході на проїжджу частину не переконалася у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху та за наявності будь-яких об'єктів, що стоять на проїжджій частині та обмежують оглядовість не впевнилась у відсутності транспортних засобів, що наближаються. Свідок [PERSON] суду пояснила, що з позивачем є сусідами. Вранці 27 липня 2008 року йшла на зупинку маршрутного таксі. Побачила що на зупинку йде також її сусідка, позивач по справі. Також бачила відповідача, який їхав на велосипеді на великій швидкості позаду позивача. Коли позивач озирнулась, вийшло так, що відповідач вдарив її велосипедом в живіт, після чого остання впала на бордюр. У тому місці де відбулося зіткнення, раніше було чотири полоси пішохідного переходу та висів відповідний знак. На момент зіткнення цієї зебри вже видно не було. Знак не було видно за гущини листя дерев. Ці події відбувались між магазином „Ариэль” та „Золушка”. Після зіткнення свідок допомогла позивачу піднятися, її посадили на стілець який винесли з магазину. Відповідач знаходився поруч, тримавши позивача за руку. Потім викликали швидку. Приїзду швидкої свідок не дочекалась оскільки запізнювалась на потяг. Через деякий час, через „Домашню газету” дізналася що розшукуються свідки даної пригоди. Свідок [PERSON] суду пояснив, що з відповідачем перебуває у родинних стосунках, оскільки є його племінником. Вранці 27 липня 2008 року йшов на роботу в сторону „Промінвест банку”. Знявши гроші в банкоматі, став на зупинці і побачив проїжджаючого на велосипеді відповідача та жінку, що переходила дорогу. Зазначає, що велосипедист їхав не на великій швидкості, а позивач його бачила, оскільки йшла нерішуче, побачивши останнього, стала відходити назад і перечепившись впала. Самого зіткнення з велосипедом він не бачив. Також зазначив, що на місті пригоди зебри, яка б свідчила про наявність пішохідного переходу не було, знак який би свідчив про це, не було видно за густих дерев. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, висновок судово авто технічної експертизи та дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 27 липня 2008 року [PERSON] переходячи дорогу по біля будинку 27, пр-т Південний м. Кривого Рогу ударом в пах велосипедом, яким керував відповідач, була збита з ніг. Від отриманого велосипедом удару впала і вдарилася тім'яною частиною голови об дорожній бордюр, від чого знепритомніла. Після виклику швидкої допомоги була госпіталізована до 11 міської лікарні. При обстеженні було встановлено тілесні ушкодження у вигляді підшкіряної гематоми потилично - тім'янної частини голови, забої, забій правого ліктьового суглобу, струс головного мозку. Дані обставинами сторонами визнаються, а тому відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. На лікуванні у стаціонарному відділенні позивач знаходилася з 27 липня по 9 серпня 2007року, після чого була виписана на амбулаторне лікування, яке продовжувалося з 10 серпня по 14 вересня 2007року про що свідчать виписка з медичної карти № 547 стаціонарного хворого (а.с.7,8). Згідно висновку фахівця з питань судово-медичної експертизи № 3079 ушкодження завдані [PERSON] виникли від дії тупого твердого предмета, або при ударі об такий предмет. За характером ушкодження належать до легких тілесних ушкоджень, викликавши короткочасний розлад здоров'я, час виникнення тілесних ушкоджень відповідає 27.07.2007 року. Виставлений діагноз струс речовини головного мозку об'єктивними клінічними даними не підтверджений, тому не враховується при визначені ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (а.с.9-10). За час лікування позивачем по справі на придбання ліків було витрачено 355 грн. 44 коп. Постановою ДІМ Інгулецького РВ КМУ УМВС України в Дніпропетровській області ст. лейтенанта міліції Махновець С.В. від 10.08.2007 року в порушенні кримінальної справи відносно [PERSON] за ст. 122 КК України було відмовлено (а.с.46). Приписами ст. 1666 ЦК України визначено, що майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.02.2008 року по даній справі призначено судово - авто технічну експертизу на вирішення якої було поставлено питання щодо визначення: чи відповідали дії водія транспортного засобу [PERSON] та пішохода [PERSON] вимогам Правил дорожнього руху? В разі встановлення порушень Правил дорожнього руху позивачем [PERSON] чи відповідачем [PERSON] визначити чи мали останні запобігти дорожньо-транспортній пригоді? Визначити чи є причинний зв'язок між діями (бездіяльністю) позивача [PERSON], відповідача [PERSON] та дорожньо-транспортною пригодою? Визначити як повинен був діяти водій транспортного засобу [PERSON] та пішохід [PERSON] в даних дорожньо-транспортних обставинах, виходячи з вимог Правил дорожнього руху, з метою забезпечення безпеки руху? Ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.05.2008 року на розгляд експерту надано додаткові вихідні дані з урахуванням пояснень та клопотань позивача та відповідача по справі. Статтею 57 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко-і відеозаписів, висновків експерта. Згідно висновку експерта - авто техніка, викладеного в висновку судово-авто технічної експертизи від 20.06.2008 року № 446, водій [PERSON] не мав технічної можливості гальмуванням на займаній смузі попередити наїзд. При завданих в ухвалах суду вихідних даних, в діях водія [PERSON] не вбачається невиконань вимог ПДР України, що знаходились в причинному зв'язку з технічними наслідками ДТП. Як зазначено у висновку експерта згідно методичних рекомендацій про проведення САТЕ, технічна можливість попередити пригоду визначається для того водія, який користувався переважним правом на рух, а дії другого учасника руху стали не відповідати вимогам Правил безпеки. Статтею 17 Закону України „Про дорожній рух” визначено, що пішохід на перехрестях, що не регулюються, користуються переважним правом переходу проїжджої частини на визначених пішохідних переходах. Пунктом 4.7 Правил дорожнього руху України (далі Правила) визначено, що пішоходи повинні переходити проїжджу частину по пішохідним переходам, а в разі їх відсутності - на перехрестях по лініям тротуарів та узбіч. Пунктом 4.8 Правил визначено, що в разі якщо в зоні видимості нема переходу, а дорога має більше трьох поліс руху для обох направлень, дозволяється переходити її під прямим кутом до краю проїжджої частини в місцях, де дорогу добре видно в дві сторони, і лише після того, як пішохід переконається у відсутності небезпеки. З урахуванням зазначеного пішохід [PERSON] при перетинанні дороги в місці, де пішохідний перехід не було видно, повинна була переконатися у відсутності транспортних засобів, що наближаються та перетинати дорогу по правилам визначеним п. 4.8, що останньою зроблено не було. Беручи до уваги висновок експерта - авто техніка, пояснення сторін, оцінюючи покази свідків, що вказали на той факт, що на місті пригоди зебри, яка б свідчила про наявність пішохідного переходу видно не було, а знак який би свідчив про це, не було видно за густих дерев та письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що матеріальна шкода, яка завдана позивачу, завдана не з вини відповідача, а від так останній звільняється від її відшкодування. Статтею 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Вирішуючи питання щодо відшкодування моральної шкоди позивачу, суд виходив з того, що необхідною складовою для відповідного відшкодування в даному випадку є наявність вини особи, яка її завдала. Враховуючи, що судом не встановлено вини відповідача в заподіянні моральної шкоди позивачу, суд відмовляє в її відшкодуванні останньому. Статтею 88 ЦПК України визначено, що стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати. Згідно акту здачі-приймання висновку судового експерта, спеціаліста № 446-08 та квитанції про сплату, вартість судово - авто технічної експертизи, за яку було сплачено відповідачем становить - 826,32 грн., а тому відповідно зазначена сума підлягає стягненню з позивача на користь відповідача повністю.

Outcome: approved