Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-17 00:00:00

Позивачка просить визнати за нею право власності на нежитлову будівлю літ. «В-1» по [ADDRESS], вказуючи, що рішенням Харківської міської ради від 28.04.2002 року їй була надана земельна ділянка по [ADDRESS] для будівництва оптового магазину та підсобного приміщення. На підставі цього рішення вона за власні кошти побудувала на цій ділянці нежитлову будівлю, яка відповідає всім будівельним та санітарно-гігієнічним нормам, не порушує нічиїх прав та інтересів. Представник відповідача - Харківської міської ради проти позову заперечував. Суд, дослідивши докази по справі, вислухавши пояснення представників сторін, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що на підставі рішення Київського районного суду м.Харкова від 11.10.2007 року позивачка є власником нежитлової будівлі літ. «А-1» площею 290,1 кв.м., та літ. «Б-1» площею 405,9 кв.м. по [ADDRESS] (а.с.17-19). Рішенням Харківської міської ради № 66/04 від 28.04.2004 року [PERSON]надано в оренду земельну ділянку площею 0,1102 га по [ADDRESS] для будівництва оптового магазину з підсобними приміщеннями до 1.04.2006 року та її подальшої експлуатації до 1.04.2029 року (а.с.21-22). На підставі зазначеного рішення позивачкою з Харківською міською радою 8.07.2004 року був укладений договір оренди земельної ділянки площею 0,1102 га по [ADDRESS] (а.с.29-34, 35). На замовлення позивачки ПП «Інформаційно-правовий центр» був виготовлений проект відведення земельної ділянки для будівництва оптового магазину з підсобними приміщеннями та його подальшої експлуатації по [ADDRESS] (а.с. 36-63). За власні кошти вона на зазначеній земельній ділянці побудувала нежитлову будівлю літ. «В-1». Згідно матеріалів справи за період проведення позивачкою будівництва і на цей час заяв, скарг, приписів від будь-яких громадян, юридичних осіб або компетентних органів з приводу недотримання позивачкою встановлених норм та правил чи порушення чиїх - небудь прав не надходили. Цього факту не спростовано і відповідачем. Таким чином, позивачкою в установленому законом порядку було оформлене право на користування земельною ділянкою під будівництво оптового магазину з підсобними приміщеннями по [ADDRESS]. Функціональне призначення побудованої нежитлової будівлі в повній мірі відповідає цільовому призначенню земельної ділянки та повністю відповідає умовам договору оренди в частині обов”язку орендаря - [PERSON]користуватися вказаною земельною ділянкою без зміни її цільового призначення. Згідно ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка створена особою, набувається нею, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України “Про власність” власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Відповідно до ч.2 ст.48 Закону України “Про власність” власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків. У відповідності до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. Таким чином, суд вважає, що за позивачкою повинно бути визнане право власності на нежитлову будівлю літ. „В-1” (склад), загальною площею 244,7 кв.м., розташовану по [ADDRESS]. Зважаючи на вищевикладене,

Outcome: approved