overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-07 00:00:00

Позивач [PERSON] просить розірвати шлюб з [PERSON] який вони уклали 03 травня 2002 року в Піщанському РАЦС РУЮ за актовим записом № 12. Дітей не мають. Шлюб укладено ними вперше. Відповідач, отримавши копію позову та матеріали до нього, не представив суду своїх заперечень, однак просив шлюб розірвати, оскільки з вимогами згоден, будь яких матеріальних або інших претензій до позивача не має. Позивач наполягає на розірванні шлюбу і просить про постановлення рішення. Дослідивши представлені позивачем докази, вважає їх об»єктивними і достатніми для вирішення спору, а вимоги доведеними і такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі. Сторони не проживають разом, обоє згодні з вимогами про розірвання шлюбу. Спільного господарства не ведуть майнових спорів не мають. Згідно ст.. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Саме таких висновків суд дійшов в даному випадку. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-07 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини і її утримання до досягнення дитиною трьох років мотивуючи свої вимоги тим, що 19 листопада 2004 року в відділі реєстрації актів цивільного стану адміністрації Пойковської сільської ради МО « Нафтоюганського району « Ханти- Мансійського автономного округу Тюменської області , зареєструвала шлюб з відповідачем , актовий запис № 163. Від спільного життя народився син [PERSON], [INFO], який повністю знаходиться на її утриманні , оскільки відповідач відмовляється надавати кошти на його та її утримання. Оскільки він є батьком дитини, вона вважає, що він зобов'язаний приймати участь його вихованні та утриманні, тому і просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на утримання сина, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до його повноліття, а також на її утримання в розмірі 1/4 частини до досягнення сином трьох років. В судовому засіданні позивачка свої вимоги змінила та зменшила розмір стягуваних аліментів на утримання дитини та її і просить стягувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/6 частини та на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку в твердій грошовій сумі 150 грн. Відповідач будучи допитаним в порядку окремого провадження позовні вимоги позивачки не визнав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Вислухавши позивачку, та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав: Даний спір між сторонами виник з сімейних правовідносин, які регулюються ст. 180, 182, 183, та 191, 192 Сімейного Кодексу України. Між сторонами мають місце сімейні правовідносини, які виникли внаслідок укладення шлюбу (а. с.3), від якого народився син [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 4) , який на даний час проживає з матір'ю, що стверджується довідкою виконкомом Лебединської міської ради від 19.10.2007 року (а.с.5) і перебуває на її утриманні. Доказів, щодо майнового забезпечення відповідача в судовому засіданні добуто не було і відповідач таких доказів суду не надав. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають до стягнення, суд приймає до уваги матеріальне становище матері дитини, а також відповідача. Виходячи з вимог розумності і справедливості та беручи до уваги вимоги ст. ст..182, 183 СК України суд вважає, що аліменти слід стягувати в твердій грошовій сумі в розмірі заявленому позивачкою на період перебування її в дикретній відпустці по догляду за дитиною, тобто до досягнення дитиною трьохрічного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про продовження строку для прийняття спадщини мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на майно, а саме на земельний пай , площею 4,28 га, що знаходиться на території Василівської сільської ради Лебединського району, вартістю 42794 грн., грошові заощадження на рахунках [NUMBER], [NUMBER] та [NUMBER], [NUMBER] на які він є спадкоємцем за законом, оскільки брат [PERSON] відмовився від спадщини на його користь. Коли він звернувся в нотаріальну контору для оформлення спадщини, йому було відмовлено в прийомі документів, так як до закінчення 6 місяців з дня смерті спадкодавця він не подав заяву про прийняття спадщини, пояснюючи, що пропустив цей строк із поважних причин, а саме в зв'язку з скрутним фінансовим станом та перебуванням довгий час на стаціонарному лікуванні. Тому він звертається до суду і прохає поновити строк для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], померлої [INFO]. В судовому засіданні позивач доповнив свої позовні вимоги і просить визнати за ним право власності на вище вказане майно, що належало його матері [PERSON]. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але надіслав до суду заяву в якій проти заявленого позову не заперечує та просить справу розглянути у його відсутності . На підставі статей 130 та 174 ЦПК України за згодою сторін суд вважає можливим рішення суду постановити при проведенні попереднього судового засідання. Вислухавши позивача, свідків та вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню . В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] померла [INFO], що стверджується свідоцтвом про смерть (а.с.7). З ксерокопій ощадних книжок (а.с.15-16) вбачається, що на ім'я [PERSON] відкрито особові рахунки [NUMBER], [NUMBER] та [NUMBER], [NUMBER] в філіалі № 3233/019 Лебединського відділення в с. Василівка ВАТ « Ощадний банк України». З ксерокопії Державного акту на право приватної власності на землю (а.с.9) вбачається, що на підставі розпорядження голови Лебединської райдержадміністрації від 21.11. 2002 року № 372 [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 4,28 га в межах згідно з планом, що знаходяться на території Василівської сільської ради вартість якої в 2008 році становить 42794 грн., що стверджується довідкою відділу Держкомзему у Лебединському районі та витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 08.09.2008 року № 596 (а.с.17). В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] кожен окремо ствердили суду, що [PERSON] весь час проживала в с. Новосільське, Лебединського району Василівської сільської ради , має пай і що [PERSON] відмовився від спадщини на користь брата [PERSON], який фактично прийняв спадщину, але не оформив її своєчасно у нотаріальній конторі. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача, вважає, що позов витікає з цивільно - правових взаємовідносин, регулюється нормою ст. 1272 ЦК України, і підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-07 00:00:00

Начальник КП «ВРЕЖО №11» звернулась до суду в інтересах Комунального підприємства «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об'єднання №11» з вищевказаними позовними вимогами. В обґрунтування позовних вимог у позовній заяві зазначено, що відповідачі зареєстровані та мешкають у квартирі [ADDRESS] Зазначена квартира є власністю відповідачів, які зобов'язані своєчасно вносити квартирну плату (витрати по технічному обслуговуванню будинків і прибудинкової території) та плату за комунальні послуги. У зв'язку із несвоєчасною сплатою зазначених платежів, за відповідачами, станом на 01.04.2008 року, утворилась заборгованість по квартирній платі в розмірі 1222 грн. 09 коп. та по комунальним послугам в розмірі 3407 грн. 87 коп., що разом становить 4629 грн. 96 коп.. Тому представник позивача просить суд стягнути з відповідачів у солідарному порядку зазначену заборгованість на користь КП «ВРЕЖО №11». У судовому засіданні представник позивача [PERSON]позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON]. у судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення та пояснила, що зазначена квартира є приватизованою та відповідачі не сплачували зазначені платежі в повному обсязі у зв'язку із скрутним матеріальним становищем. Відповідач [PERSON], у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, тому суд розглядає справу за його відсутності. Вислухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі та дослідивши інші докази, що є у матеріалах справі, суд вважає, що позов КП «ВРЕЖО №11» підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно довідок ЖЕД №36, відповідачі [PERSON]. та [PERSON] зареєстровані та мешкають за адресою:[ADDRESS]та за мешканцями цієї квартири станом на 01.04.2008 року, рахується заборгованість по комунальним послугам в розмірі 3407 грн. 87 коп. та по квартирній платі в розмірі 1222 грн. 09 коп., а всього на загальну суму 4629 грн. 96 коп., що також підтверджується відповідними щомісячними розрахунками. Дані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Згідно п.п.7 і 10 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572 (в редакції від 25.01.2006 року), встановлено обов'язок своєчасно вносити оплату за комунальні та інші послуги. Згідно ст.ст.151, 156 і 162 Житлового кодексу Української РСР, власник та повнолітні члени його сім`ї зобов'язані брати участь у витратах по утриманню квартири і при домової території. На підставі ст.526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON]., посилаючись на те, що між ними зареєстровано шлюб 30.09.2006 року Антонівською селищною радою Дніпровського району міста Херсону, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №47. Від даного шлюбу дітей не мають. З початку спільного життя взаємини були нормальними. Проте, пізніше виникли неприязні стосунки, почалися сімейні сварки без поважних на те причин. Поступово втратили почуття кохання та поваги один до одного. Просив розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Відповідачка в судове засідання з”явилася, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 30.09.2008 року Антонівською селищною радою Дніпровського району міста Херсону, актовий запис №47. Шлюбні відносини припинені. На примирення сторони не згодні. Суд вважає, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, родина фактично розпалася і існує формально. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-07 00:00:00

[PERSON]., 24.07.2008 року звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, який було зареєстровано між нею та відповідачем 25.07.2003 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернівецького обласного управління юстиції м.Чернівці за актовим записом № 909. Від шлюбу дітей не мають. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з відповідачем спільне життя не склалось, з тих причин, що відповідач не бажав працювати та матеріально утримувати сім”ю. Разом прожили до осені 2005 року. З тих пір кожен з них живе своїм життям. Вважає, що їх шлюб розпався та носить формальний характер, просить його розірвати. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, суду пояснила, що від осені 2005 року разом із відповідачем не проживають, не підтримують подружніх відносин, просила позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з”явився двічі, по невідомій суду причині, хоча своєчасно і належним чином ( через оголошення у пресі) був повідомлений про час і місце судового розгляду. Статтею 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Обставин, які б унеможливлювали пред'явлення позову судом не встановлено. Сторони не проживають разом більше 6 місяців, їхній шлюб носить формальний характер, а тому даний позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-07 00:00:00

[PERSON] 26.08.2008 року звернувся до суду з заявою в якій просить встановити родинні відносини з його матір'ю. Заявник посилається на те, що після смерті його матері він немає можливості оформити спадщину в установленому порядку оскільки в свідоцтві про укладення шлюбу його матері [PERSON] з її першим чоловіком [PERSON] була допущена помилка прізвище матері записано [PERSON], що й являється перепоною в оформленні спадщини. У судовому засіданні доводи заяви підтримав представник органу місцевого самоврядування надав заяву у якій просить заяву [PERSON]. задовольнити оскільки із зазначеної помилки спадщина не успадкована. Суд, заслухавши подання заявника представника органу місцевого самоврядування [PERSON] допитавши свідків перевіривши матеріали справи прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що [PERSON] померла [INFO] у віці 67 років в с.Довгалівка Талалаївського району де й відкрилася спадщина . Відповідно до ст.. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. За ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавці. Для встановлення родинних відносин з метою оформлення спадщини необхідно, щоб вони стверджувались документально та фактично. Допитані судом свідки [PERSON]. та [PERSON] суду пояснили , що [PERSON]. знають з молодості і її прізвище в усіх документах значиться [PERSON] .При реєстрації шлюбу секретар Болотницької сільської ради вписала в свідоцтво про шлюб російською мовою [PERSON] що й не дає йому змоги оформити спадщину. У суду немає підстав ставити під сумнів покази свідків і таких доказів суду не надано. Судом також встановлено , що інші спадкоємці на спадщину не претендують. Відповідно до наданих довідок та документів вбачається , що [PERSON]. являється сином [PERSON] та [PERSON]. що вказано в свідоцтві про його народження [NUMBER], свідоцтві про укладення шлюбу [NUMBER] , свідоцтві про смерть [NUMBER], паспорті [NUMBER]. У зв'язку наведеним суд вважає, що [PERSON]. являється сином [PERSON] оскільки вона була зареєстрована в шлюбі з [PERSON] , а проживаючи з [PERSON] народила сина [PERSON], що й зареєстровано в свідоцтві про його народження. Таким чином зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність заяви [PERSON]. про встановлення факту родинних відносин що передбачено по п.1 ст.256 ЦПК України. На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-07 00:00:00

[PERSON]., 01.09.2008 року звернулася до суду з позовом про встановлення факту прийняття спадщини, факту належності заповіту та визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO], відкрилась спадщина до якої входить житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований у [ADDRESS], право власності на майновий пай, згідно свідоцтва про право власності на майновий пай [NUMBER] виданого 262.05.2003 року, права на земельну частку (пай) , згідно сертифікату на земельну частку (пай) [NUMBER], яка перебуває у колективній власності ссс „Дружба” с.Горошівці Заставнівського району, Чернівецької області, грошового вкладу філіалу № 6795/026 відділення в с.Горошівці Заставнівського району на рахунку [NUMBER] на суму 4839,60 грн. Спадкоємцем за заповітом є позивачка. Спадкоємців, які б мали обов”язкову частку при спадкуванні за заповітом не має. В попередньому судовому засіданні позивачка позов підтримала, пояснила, що із-за відсутності правовстановлюючих документів на будинок не мала змоги оформити спадщину в нотаріальній конторі, а також з тих причин, що у заповіті неправильно вказано її прізвище замість „[PERSON]” записано „[PERSON]”, тому просить суд встановити факт прийняття нею спадщини, так як вона проживала та проживає в даному будинку, несе витрати по його утриманні, обробляє земельну ділянку біля господарства, встановити факт належності їй заповіту, де є помилка у її прізвищі та визнати за нею право власності на вказану спадщину в судовому порядку. Представник відповідача територіальної громади с.Горошівці Заставнівського району в судове засідання не з”явився, подав суду заяву про визнання позову, та прохання розглянути справу в його відсутності, позовну заяву визнає, що судом визнано за можливе. Враховуючи наведене, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON]., є спадкоємцем за заповітом, до відкриття спадщини постійно проживала із спадкодавцем, не заявила про відмову від спадщини, тому згідно із ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що незаборонені законом, зокрема із правочинів. Визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі наведеного, ст. ст. 328, 1261, 1268, ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про повернення неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] та визначення способу участі відповідача у вихованні дитини та спілкуванні з нею встановити. [PERSON] посилається на те, що при розірванні шлюбу між нею та відповідачем рішенням Ружинського районного суду від 19.10.2004 року наповнолітнього [PERSON] залишено на утриманні і вихованні позивачки. Однак, 10.11.2007 року [PERSON]. забрав неповнолітню дитину, без згоди позивачки, до себе і з того часу неовнолітній [PERSON]. проживає з відповідачем за адресою: [ADDRESS] На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Позов мотивує тим, що 18.06.1983 Антонівською сільською радою Новоодеського району Миколаївської області за актовим записом № 4 зареєстровано шлюб між нею та [PERSON]. Шлюбні відносини між ними фактично припинились, на даний час мешкають окремо і не ведуть спільне господарство, між собою втратили порозуміння, повагу та любов, мають різні погляди на життя. Вказувала на неможливість збереження сім'ї з відповідачем, оскільки останній зловживає алкогольними напоями, постійно принижує її честь та гідність, застосовує фізичне насильство. Зазначила, що з чоловіком мають трьох спільних повнолітніх дітей, але чоловік не згоден на розірвання шлюбу в органах РАЦС. Шлюб з обох боків перший. В судовому засіданні позивач позов підтримала і просила його задовольнити, підтвердивши обставини, зазначені в позовній заяві. Відповідач позов визнав та просив розірвати шлюб, оскільки збереження сім'ї в даному випадку не є можливим. На примирення сторони не погодились. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи підтримання позовної заяви позивачем та визнання позовних вимог відповідачем, яке не суперечить закону, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в попередньому судовому засіданні за таких підстав. 18.06.1983 Антонівською сільською радою Новоодеського району Миколаївської області за актовим записом № 4 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Судом встановлено, що шлюбні відносини між подружжям фактично припинились, з відповідачем позивач не проживає, їх сімейні відносини не побудовані на почуттях поваги, дружби, взаємодопомоги. Дані обставини свідчать про неможливість примирення подружжя та збереження сім'ї. За змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що в даному випадку не відбулось і підтверджується твердженнями позивача та відповідача. Згідно ст.ст. 105, 110 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене, суд вважає, що шлюб між позивачем та відповідачем підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом і попросила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку загальною площею 2,12 га, посвідчену державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ВН № 030546, виданий на підставі рішення 17 сесії 3 скликання Вилянської сільської ради народних депутатів від 14 листопада 2001 року та на майновий пай, частка якого становить 771 грн, засвідчений свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства[NUMBER], виданий 13 травня 2005 року Вилянською сільською радою, що належали бабусі позивача [PERSON], яка померла [INFO] року в с. Вила Томашпільського району Вінницької області, посилаючись на те, що вона є єдиним спадкоємцем на майно бабусі, спадщину у встановлений законом шестимісячний термін оформити нотаріально не мала можливості через стан здоров»я та скрутне матеріальне становище, тому з цим позовом вимушена звернутися до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала повністю, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві та попросила їх задовольнити. Представник Вилянської сільської ради в судове засідання не з”явився , однак голова Вилянської сільської ради Загроцький В.М. подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у відсутності представника сільської ради, позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення позивача, розглянувши заяву відповідача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає що позов заявлено на законних підставах, оскільки позивач являється єдиним спадкоємцем 4 черги за законом на майно, яке залишилося після її бабусі, що підтверджується довідкою Вилянської сільської ради, інших спадкоємців за законом чи заповітом у спадкодавця немає, відповідно до законодавства, яке діяло на час відкриття спадщини фактично прийняла спадщину, що підтверджується довідкою Вилянської сільської ради, відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, визнання відповідачем позову не порушує права та законні інтереси інших осіб, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved