Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

16 травня 2008 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 121 грн. 94 коп., моральної шкоди в сумі 2000 грн., заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди джерелом підвищеної небезпеки та судових витрат по справі. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 04 червня 2007 року приблизно о 17 годині на вул.Шопена у м.Нововолинську внаслідок наїзду на нього під час керування велосипедом, автомобілем марки «Форд-Сієра» р.н. [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] йому було заподіяно легкі тілесні ушкодження. В результаті отриманих тілесних ушкоджень, тривалий час лікувався, витративши на лікування власні кошти в розмірі 121, 94 грн., що є спричиненою матеріальною шкодою. Разом з тим внаслідок спричиненого фізичного болю та тілесних ушкоджень зазнав моральної шкоди, яку оцінює у 2000 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] заявлений позов підтримала в повному обсязі, просить його задоволити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позов не визнали. Обґрунтовуючи свої заперечення відповідач [PERSON] пояснив, що дійсно 04.06.2007 року близько 17 год. він керував своїм автомобілем марки «Форд-Сієрі», рухаючись по вул.Шопена у м.Нововолинську. Попереду його автомобіля в попутному напрямку рухався позивач на велосипеді, виляючи велосипедом в різні сторони. Через це він ніяк не міг обігнати велосипедиста і вже наблизившись за 10-15 метрів до перехрестя з пр-том Дружби здійснив його обгін та повернувши направо, поїхав в напрямку села Низкиничі. Жодних звуків від того, що він ніби-то автомобілем зачепив велосипедиста не чув і не бачив від чого той впав. На належному йому автомобілі працівники міліції не виявили жодних механічних ушкоджень від зіткнення з велосипедом, а тому вважає, що він не причетний до наїзду на [PERSON] На його думку велосипедист сам впав, так як у місці його падіння проводились ремонтні роботи дороги і було багато гравію. Просить відмовити у задоволенні позову [PERSON] Допитаний як свідок [PERSON] ствердив, що їдучи на своєму велосипеді по пр-ту Дружби в напрямку центра міста, на перехресті з вул.Шопена він почув сильний звук, як ніби-то грохіт заліза. Звернувши на це увагу, він повернув голову і побачив як з вул.Шопена повертає направо на пр-т Дружби легковий автомобіль білого кольору, на узбіччі вул.Шопена лежить велосипед, а поруч з ним знаходиться людина. Наблизившись до велосипедиста він запитав, що сталося? На, що той відповів, що його щойно збив автомобіль. Допитана як свідок [PERSON] теж підтвердила показання свідка [PERSON] в тій частині, що вона почула сильний металічний звук і побачила на вул.Шопена, що неподалік від перехрестя з пр-том Дружби падає велосипедист, а поруч біля нього на невеликій відстані, проїжджає білого кольору легковий автомобіль, як згодом з'ясувалось під керуванням її знайомого [PERSON] Свідок [PERSON] ствердила, що вона того дня їхала з своїм чоловіком [PERSON] в автомобілі на місці пасажира. Виїхавши на вулицю Шопена вона побачила, що попереду рухається велосипедист, який виляв по дорозі. Чоловік не міг його об'їхати, а тому подавав велосипедисту звукові сигнали. При обгоні велосипедиста вона не чула будь-яких звуків, а лише після того, як чоловік автомобілем повернув направо в напрямку с.Низкиничі, виїхавши на пр-кт Дружби побачила, що велосипедист впав. Вона сказала про це чоловіку, але він продовжив рухатись далі. Ввечері, того ж дня до них додому приїхали працівники міліції, які забрали автомобіль чоловіка. Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Як вбачається з копії постанови про відмову в порушенні кримінальної справи (а.с.6), вчинення з вини відповідача дорожньо-транспортної пригоди 04.06.07р. під час якої він наїхав автомобілем на велосипедиста [PERSON] встановлено, але так як під час ДТП [PERSON] було заподіяно легкі тілесні ушкодження, то у порушенні кримінальної справи відмовлено. Факт вчинення ДТП з вини [PERSON] доведено відмовним матеріалом № 1266, який оглянуто судом в судовому засіданні. Разом з тим допитані в судовому засіданні як свідки [PERSON] та [PERSON] також підтвердили обставини вчинення ДТП відповідачем [PERSON] Їх показання є послідовні, вони узгоджуються між собою, та об'єктивно відповідають дослідженим в судовому засіданні доказам, а тому суд покладає їх в основу рішення. Показання свідка [PERSON], суд не бере до уваги тому, що вони не відповідають встановленим обставинам справи і дані ним з метою пом'якшити відповідальність свого близького родича - чоловіка [PERSON] Згідно пункту 13.3 Правил Дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001р. під час обгону, випередження, об'їзду перешкоди чи зустрічного роз'їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху. Як встановлено дослідженими в судовому засіданні доказами цих вимог Правил Дорожнього Руху не було дотримано відповідачем [PERSON] в результаті чого він здійснив наїзд на [PERSON], який керував велосипедом, рухаючись попереду його автомобіля, по тій самій смузі руху. Відповідно до частин 2, 5 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. В суді встановлено, що володільцем джерела підвищеної небезпеки - автомобіля марки «Форд-Сієра» р.н.[NUMBER] являється відповідач [PERSON], який порушив п.13.3 Правил дорожнього руху, в результаті таких неправомірних дій вчинив наїзд на велосипедиста - позивача [PERSON], якому спричинені легкі тілесні ушкодження, між цими діями і шкодою є безпосередній причинний зв'язок, а тому [PERSON] повинен нести відповідальність за завдану шкоду. Позивач [PERSON] заявив вимогу про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 121 грн. 94 коп., проте на підтвердження цієї вимоги не надав суду докази, зокрема документів про вартість використаних за власні кошти лікарських препаратів, у зв'язку з чим суд відмовляє у задоволенні даної вимоги. Таке рішення суду щодо заявленої вимоги про відшкодування матеріальної шкоди відповідає вимогам ст.60 ЦПК України, де вказано, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Вирішуючи заявлену позивачем вимогу про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ст.1167 ЦК України, де зазначено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. При цьому суд, визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача, враховує тяжкість спричинених [PERSON] тілесних ушкоджень (легкі тілесні ушкодження), час та зусилля, необхідні йому для відновлення попереднього стану те, що він є особою похилого віку і вважає за необхідне стягнути з відповідача на відшкодування моральної шкоди 900 грн. За правилами ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підтвердження понесених судових витрат позивачем надано суду квитанції по оплаті судового збору щодо заявленої вимоги про відшкодування моральної шкоди на суму 8 грн. 50 коп. (а.с.2), по оплаті витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на суму 30 грн. (а.с.4) та витрат по оплаті допомоги адвоката на суму 150 грн. (а.с.14), а тому суд присуджує ці судові витрати позивачеві [PERSON]

Outcome: approved