overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-23 00:00:00

Позивач[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу , мотивуючи свої вимоги тим , що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 04 березня 2005 року. Від спільного життя мають малолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з відповідачкою . Шлюбні відносини між ними були припинені з жовтня 2006 року з тієї причини, що відсутнє взаєморозуміння , втрачене почуття любові та поваги. Вважає , що сім”я розпалася остаточно і не може бути збережена , а тому він прийшов до переконання про необхідність розірвати шлюб .Спору про поділ майна не має . У судовому засіданні позивач[PERSON] підтримав свої позовні вимоги і просив їх задовольнити . Розірвати шлюб з відповідачкою, оскільки сім”я розпалася остаточно і не може бути збережена , так як вони проживають окремо один від одного і ніяких стосунків не підтримують , а тому він вважає за неможливе відновити їх шлюбні стосунки . Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала і суду пояснила , що вона згодна на розірвання шлюбу , оскільки також вважає , що сім”я розпалася остаточно і не може бути збережена. Спору про поділ майна не має. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтву про шлюб с [NUMBER], сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 березня 2005 року/а.с.4/. З свідоцтва про народження с[NUMBER] вбачається , що сторони мають малолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]/а.с.5/ . У судовому засіданні достовірно встановлені фактичні взаємовідносини подружжя і причини розірвання шлюбу - це фактичне припинення шлюбних відносин сторонами і їх окреме проживання тривалий час . Таким чином, суд приходить до переконання, що сім”я розпалася остаточно і подальше спільне життя подружжя неможливе, оскільки сторони на протязі тривалого часу спільно не проживають , спільне господарство не ведуть, втратили один до одного почуття любові та поваги, що перешкоджає збереженню шлюбу і суперечить інтересам сторін . Відповідно до ст. 112 СК України , суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Суд враховує, що між сторонами спору про поділ майна та міста проживання і утримання малолітньої дитини на теперішній час немає. Витрати по розірванню шлюбу суд вважає за необхідне покласти на відповідача з урахуванням інтересів малолітньої дитини .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-23 00:00:00

Позивачка в позові вказує, що [INFO] помер її батько [PERSON], після якого залишилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований в [ADDRESS]. Згідно заповіту від 19.02.2001 року вона та відповідачка по справі являються спадкоємцями. Вона фактично прийняла спадщину, так як похоронила батька, користується будинком, обробляє присадибну земельну ділянку. Однак, спадкові права не має можливості оформити, так як в передбачений законом шестимісячний термін не звернулася в державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини. Тому звернулася до суду з даним позовом. Позивачка в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила встановити факт прийняття нею спадщини після смерті батька та визнати за нею право власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом. Відповідачка в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнає, відмовляються від прийняття спадщини після смерті батька. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON], після якого залишилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований в [ADDRESS]. Згідно заповіту від 19.02.2001 року сторони по справі являються спадкоємцями. Позивачка, фактично прийняла спадщину, вступивши у володіння спадковим майном, похоронила батька, користується будинком, обробляє присадибну земельну ділянку. Однак, позивачка спадкові права не має можливості оформити, так як в передбачений законом шестимісячний термін не звернулася в державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини. Інший спадкоємець - відповідачка по справі [PERSON] спадщину не прийняла та на неї не претендує, від своєї частки відмовляється на користь позивачки, що підтверджується її письмовою заявою та поясненнями в судовому засіданні. За вказаних обставин суд вважає за можливе визнати за позивачкою право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після смерті батька. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-23 00:00:00

Позивачка в позові вказує, що [INFO] помер її батько [PERSON], після якого залишилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями в [ADDRESS]. Згідно заповіту від 25.03.2003 року вона являється спадкоємицею. Однак, при написанні заповіту в сільській раді була допущена помилка та прізвище її батька записане “[PERSON]” замість правильного “[PERSON]”. Вона фактично прийняла спадщину, так як постійно проживала з померлим. Однак, спадкові права не має можливості оформити, так як необхідно встановити факт належності їй складеного заповіту. Тому звернулася до суду з даним позовом. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила встановити факт, що що їй належить заповіт та визнати за нею право власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак, в матеріалах справи наявна довідка виконкому Голубівської сільської ради, в якій сільський голова просить справу заслухати без участі представника сільської ради, позовні вимоги визнають. Заслухавши пояснення позивачки, свідкі, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON], після якого залишилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями в [ADDRESS]. Згідно заповіту від 25.03.2003 року позивачка являється спадкоємицею. Однак, при написанні заповіту в сільській раді була допущена помилка та прізвище батька позивачки записане “[PERSON]” замість правильного “[PERSON]”. Даний факт підтверджується довідкою виконкому Голубівської сільської ради, Калинівського району, Вінницької області від 04.08.200 року № 393 про місце проживання [PERSON], технічним паспортом та свідоцтвом про право власності на житловий будинок, де вказана та ж адреса, що і в заповіті, довідкою виконкому Голубівської сільської ради, Калинівського району, Вінницької області від 04.08.200 року № 394, що позивачка [PERSON], на користь якої складено заповіт, також проживала в заповіщеному будинку разом зі своїм батьком [PERSON], а також поясненнями свідків в судовому засіданні [PERSON] і [PERSON]. Позивачка фактично прийняла спадщину, вступивши у володіння спадковим майном, так як постійно проживала з батьком, що підтверджується довідкою виконкому Голубівської сільської ради, Калинівського району, Вінницької області від 04.08.200 року № 394, у неї на руках знаходяться всі документи на спадкове майно. Інших спадкоємців, крім позивачки, немає. Голубівська сільська рада, Калинівського району, Вінницької області не заперечує проти визнання за позивачкою права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], що підтверджується довідкою виконкому Голубівська сільська рада, Калинівського району, Вінницької області від 17.09.2008 року № 395. За вказаних обставин суд вважає за можливе визнати за позивачкою право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після смерті батька. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-23 00:00:00

11.09.2008 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 24.01.2006 року. Від даного шлюбу вони мають одну неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що життя у шлюбі з відповідачем у неї не склалося через різні характери та погляди на життя і ведення господарства, у зв'язку із чим у них виникали сварки та непорозуміння. Однією сім'єю вони не проживають. Вважає, що їх сім'я розпалася остаточно і її збереження не можливе, оскільки така обстановка, яка склалася в їх сім'ї, суперечить її інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. В попередньому судовому засіданні позивачка[PERSON] позовні вимоги підтримала, посилаючись на ті самі обставини, наполягає на розлученні, миритися з відповідачем не бажає, не заперечує, щоб рішення по справі було ухвалене в попередньому судовому засіданні, про що надала суду письмову заяву. В попередньому судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав, миритися з позивачкою не бажає, наполягає на розірванні шлюбу, не заперечує, щоб рішення по справі було ухвалене в попередньому судовому засіданні, про що подав суду письмову заяву. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності до того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24.01.2006 року (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Сторони наполягають на розірванні шлюбу, миритись не бажають. Причиною розладу в сім'ї стали різні характери та погляди на сімейне життя, через що між подружжям виникали непорозуміння та сварки. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам сторін та інтересам неповнолітньої дитини. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.ст.105,110,112 СК України, відповідно до яких шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам неповнолітніх дітей. Згідно ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивачки та інтересам неповнолітньої дитини, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-23 00:00:00

11.09.2008 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON]про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 3.11.1991 року. Від даного шлюбу вони мають одну неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що життя у шлюбі з відповідачем у неї не склалося у зв'язку із тим, що відповідач зловживає спиртними напоями, в нетверезому стані вчиняє сварки та бійки, погрожує їй. Вважає, що їх сім'я розпалася остаточно і її збереження не можливе, оскільки така обстановка, яка склалася в їх сім'ї, суперечить її інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. В попередньому судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилаючись на ті самі обставини, наполягає на розлученні, миритися з відповідачем не бажає, не заперечує, щоб рішення по справі було ухвалене в попередньому судовому засіданні, про що надала суду письмову заяву. В попередньому судовому засіданні відповідач [PERSON]. позов визнав, миритися з позивачкою не бажає, наполягає на розірванні шлюбу, не заперечує, щоб рішення по справі було ухвалене в попередньому судовому засіданні, про що подав суду письмову заяву. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності до того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 3.11.1991 року (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). Сторони наполягають на розірванні шлюбу, миритись не бажають. Причиною розладу в сім'ї стало те, що відповідач вживає спиртні напої і на ґрунті пияцтва вчиняє сварки та бійки. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам сторін та інтересам неповнолітньої дитини. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.ст.105,110,112 СК України, відповідно до яких шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам неповнолітніх дітей. Згідно ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивачки та інтересам неповнолітньої дитини, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-23 00:00:00

11.09.2008 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що він перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 8.07.2005 року. Від даного шлюбу вони не мають неповнолітніх дітей. [PERSON] просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що його спільне життя з відповідачкою не склалося через те, що вона не дбає про сім'ю, надовго зникає з дому, не повідомляючи причину зникнення, через що між ними виникають непорозуміння та сварки. Однією сім'єю вони не проживають і шлюбних стосунків не підтримують. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе та суперечить його інтересам. Розривати шлюб через органи РАЦСу відповідачка відмовляється. В попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги, посилаючись на ті самі обставини, наполягає на розлученні, миритися з відповідачкою не бажає. Відповідачка [PERSON] в попередньому судовому засіданні позов визнала, згодна на розірвання шлюбу, миритися з позивачем не бажає, наполягає на розірванні шлюбу. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності до того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 8.07.2005 року (а.с.5). Від даного шлюбу вони не мають неповнолітніх дітей. Сторони не бажають миритися, проживають окремо, позивач та відповідачка мають стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу. Відносини, які склалися між подружжям, а саме: непорозуміння між ними та сварки негативно впливають на здоров'я сторін і суперечать їх інтересам. Розірвати шлюб через органи РАЦСу відповідачка не бажає. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.ст.105,110,112 СК України, відповідно до яких шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам подружжя, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-23 00:00:00

11.09.2008 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 23.06.2001 року. Від даного шлюбу вони не мають неповнолітніх дітей. [PERSON] просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що її спільне життя з відповідачем не склалося через те, що вони однією сім'єю не проживають близько двох років і шлюбних стосунків не підтримують. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам. Розривати шлюб через органи РАЦСу відповідач відмовляється. В попередньому судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги, посилаючись на ті самі обставини, наполягає на розлученні, миритися з відповідачем не бажає. Відповідач [PERSON]в попередньому судовому засіданні позов визнав, згоден на розірвання шлюбу, миритися з позивачкою не бажає, наполягає на розірванні шлюбу. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності до того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON]перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23.06.2001 року (а.с.5). Від даного шлюбу вони не мають неповнолітніх дітей. Сторони не бажають миритися, проживають окремо близько двох років, позивачка та відповідач мають стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу. Відносини, які склалися між подружжям, а саме: непорозуміння між ними та сварки, що виникали через різні характери та погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства, негативно впливають на здоров'я сторін і суперечать їх інтересам. Розірвати шлюб через органи РАЦСу відповідач не бажає. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.ст.105,110,112 СК України, відповідно до яких шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам подружжя, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12 серпня 1995 року відділом РАЦС Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 432, посилаючись на те, що подружні стосунки з відповідачем були припинені в травні 2008 року, сім`я фактично розпалася, відновлення подружніх стосунків вона не бажає, від спільного подружнього життя сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] року народження. Позивачка у попереднє судове засідання не з`явилася, позов підтримала, на примирення не згодна, просила справу слухати у її відсутність, про що надала суду письмову заяву. Відповідач у попереднє судове засідання не з`явився, позов визнав, на примирення не згоден, просив справу слухати в його відсутність, про що надав суду письмову заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 серпня 1995 року відділом РАЦС Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 432, подружні стосунки були припинені в травні 2008 року, сім`я фактично розпалася, відновлення подружніх стосунків сторони не бажають, від спільного подружнього життя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] року народження. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, укладеним з відповідачем 19 грудня 2006 року, так як відповідач порушив взяті на себе зобов'язання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка на даний час не погашена. Відповідно до наданої заяви позивач просить слухати справу у відсутність представника та не заперечує проти ухвалення заочного рішення . Відповідач в судове засідання не з'явився. Про день, час і місце слухання справи відповідач повідомлявся належним чином. Про причини неявки в судове засідання, відповідач суд не повідомив і причини неявки суду не відомі, тому суд розглянув справу стосовно нього заочно, так як позивач про такий порядок розгляду не заперечує. В судовому засіданні встановлено, що 19 грудня 2006 року між позивачем та відповідачем було укладено договір б\н. Відповідно до даного договору відповідач отримав кредит у розмірі 2800 гривень 00 копійок зі сплатою 3,5 відсотків за користування кредитом на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Кредит був наданий у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою. Однак, всупереч договірним зобов'язанням, в установлені терміни відповідачем не повернуто належні грошові суми, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом - 2554 гривні 10 копійок, заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 955 гривень 21 копійка, яка на даний час не погашена. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст.526 ЦК України, з якої слідує, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України; відповідно до ст.530 ЦК України слідує, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Крім цього ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). В даному випадку відповідач отримавши кредит не виконав свого зобов'язання по його оплаті, чим порушив право позивача на отримання коштів за надані послуги, що повинно бути поновлено в судовому порядку. Виходячи з вище наведеного суд вважає, що відповідно до вимог ЦПК України на користь позивача повинно бути стягнуто з відповідача 51 гривня судового збору та 30 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи судом, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з якої слідує, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: approved