Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-16 00:00:00

позивачка в серпні 2008 року звернулася з позовом до відповідача, в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок, розташований [ADDRESS], який належав її чоловіку, [PERSON], померлому [INFO]. Свої вимоги вона обґрунтувала тим, що фактично прийняла спадщину, але отримати свідоцтво про право на спадщину позбавлена можливості, оскільки відсутні правовстановлюючи документи на зазначений будинок на ім*я спадкодавця. Під час розгляду справи позивачка позов підтримала та просила його задовольнити. Представник відповідача, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, до суду не з*явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Правовідносини між сторонами виникли до набрання чинності ЦК України (в редакції 16 січня 2003 року) та пов*язані з визнанням права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, тому при вирішенні даного спору, слід керуватися ст. ст. 524, 529, 548, 549 ЦК України ( в редакції 18 липня 1963 року). З копії свідоцтва про одруження вбачається, що позивачка з 12 листопада 1972 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON](а.с.4), який помер [INFO] (а.с.5). Як вбачається з довідок Кулевчанської сільської ради Саратського району Одеської області, [PERSON] до дня своєї смерті проживав [ADDRESS] (а.с.7). Після його смерті відкрилась спадщина на належний йому житловий будинок [ADDRESS]. Заповіту спадкодавець не залишив, тому відповідно до ст.524 ЦК України має місце спадкоємство за законом. Згідно ст. 529 ЦК України позивачка, як дружина померлого, є спадкоємцем першої черги за законом. Відповідно довідки Кулевчанської сільської ради, позивачка на час смерті спадкодавця, проживала у зазначеному будинку і продовжує проживати до теперішнього часу (а.с.6). З відповіді Саратської районної державної нотаріальної контори вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась (а.с.22). Ст.548 ЦК України встановлює, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст.549 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: ...1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. В судову засіданні встановлено, що позивачка, як спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті її чоловіка, [PERSON], оскільки після його смерті продовжувала проживати у зазначеному будинку, тобто у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини вступила у володіння та управління спадковим майном. Факт належності спадкодавцеві житлового будинку [ADDRESS], не оспорюється представником відповідача. Розпорядженням голови Кулевчанської сільської ради № 36 від 23 травня 1997 року [PERSON] була виділена земельна ділянка [ADDRESS]. Однак, правовстановлюючий документ на зазначений житловий будинок він не отримав, що позбавляє позивачку можливості оформити свої спадкові права у нотаріальній конторі. На підставі ст.548, 549 ЦК України ( в редакції 18 липня 1963 року) суд вважає необхідним визнати за позивачкою право власності на вищезазначений житловий будинок.

Outcome: approved