Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-14 00:00:00

[PERSON]. звернувся до районного суду з позовом до [PERSON]. і [PERSON] посилаючись на те, що відповідачі є батьками неповнолітнього [PERSON],[INFO], а він є його дідом. Дитина проживає з батьком - відповідачем по справі, проте останній негативно впливає на дитину, створює перешкоди в спілкуванні дитини як з дідом і бабою, так і з матір'ю, жорстоко ставиться до дитини, недбало ставиться до виховання дитини. На цій підставі просив відібрати дитину від обох батьків та передати її на виховання йому з дружиною. В судовому засіданні [PERSON]. позов підтримав на мовах, викладених у позовній заяві та будучи допитаним за правилами допиту свідків, суду показав, що причиною його звернення до суду є створення відповідачем[PERSON] перешкод у його спілкуванні з онуком. Вважає, що для дитини було б краще, якби вона проживала з ним або, у крайньому випадку, - з рідною матір'ю. Стверджує, що відповідач жорстоко поводиться з дитиною, вчиняє насильство щодо неї, проте доказів на підтвердження даної обставини суду надати не може. Вважає також, що відповідач не займається вихованням дитини, так як з того часу, як Валерій проживає з батьком, він почав гірше вчитися у школі. Відповідачка [PERSON] позов визнала і будучи допитаною за правилами допиту суду показала, що і на її думку відповідач негативно впливає на дитину та перешкоджає їй, а також її батькам у спілкуванні з дитиною. Офіційно до органу опіки та піклування за визначенням порядку спілкування з дитиною вона не зверталася. Відповідач [PERSON]. позов не визнав і суду показав, що звернення [PERSON]. до суду вважає необґрунтованим і таким, що зроблене з метою якимось чином виправдати поведінку своєї дочки [PERSON], яка раніше неналежно ставилась до виховання дитини, у зв'язку з чим місце проживання дитини було визначене біля нього. Відповідач заперечує факти як вчинення насильницьких дій щодо дитини, так і те, що він у будь-який спосіб перешкоджає рідним дитини бачитись з нею. Представник третьої особи - виконкому Борівської сільської ради до суду не з'явився, проте суду наданий письмовий висновок з приводу спору. Представник Служби в справах дітей Чернівецької районної державної адміністрації Затерка Т.В. вважає, що підстави для відібрання дитини від батьків та визначення місця її проживання з батьком відсутні. Заслухавши показання сторін, пояснення представника третьої особи, дослідивши письмові докази по справі, в тому числі висновки органів, що уповноважені за законом захищати права дітей, а також враховуючи думку самої дитини, яку допитано в судовому засіданні в якості свідка, суд приходить до наступного висновку. Згідно з рішенням Чернівецького районного суду від 10 квітня 2006 року визначено місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO] біля батька - [PERSON], чим задоволено його позов до матері дитини - [PERSON]. Дане рішення набрало законної сили, а тому дитина проживає з батьком та перебуває на його утриманні. Згідно з ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених п. 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. В цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки і піклування. Таким чином, підставами для відібрання дитини від батьків без позбавлення батьківських прав можуть бути: ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоке поводження з дитиною; хронічний алкоголізм чи наркоманія батьків; будь-які види експлуатації дитини батьками, примушення її до жебракування чи бродяжництва; а також виникнення обставин, при яких залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров'я чи морального виховання. Позивачем не доведено і судом не встановлено по справі жодної із перелічених обставин, які б могли бути підставою для відібрання Лесь Валерія від його батьків без їх позбавлення батьківських прав. Посилання [PERSON]. на ту обставину, що [PERSON]. жорстоко поводиться з дитиною та вчиняє по відношенню до неї насильство, не знайшли підтвердження в судовому засіданні. Як пояснив в судовому засіданні сам неповнолітній, батько добре ставиться до нього та не вчиняє будь-яких з перелічених дій. Також батько не перешкоджає в тому, щоб він бачився з матір'ю чи дідом і бабою, проте він сам не хоче цього, так як мати не надала дозволу на його виїзд з батьком в м. Москву на екскурсію. Немає у справі й відомостей, які б свідчили про ухилення [PERSON]. від виконання своїх батьківських обов'язків чи його негативний вплив на психічний та фізичний розвиток дитини. Щодо відповідача [PERSON] позовні вимоги і показання [PERSON]. є внутрішньо суперечливими. Так, в позовній заяві він просить відібрати дитину від обох батьків і передати її йому з дружиною. Разом з тим, висловлюється про те, що було б краще, якби дитина проживала з матір'ю. Органи, які за законом уповноважені захищати права і свободи дітей - Орган опіки та піклування при виконкомі Борівської сільської ради і Служба в справах дітей Чернівецької районної державної адміністрації в письмових висновках констатують перевагу батьківського виховання і вважають за найкращий вихід примирення батьків та спільне виховання дитини. В сім'ях обох з батьків створені нормальні умови для проживання і виховання дітей і підстави для відібрання від них дитини відсутні. За таких обставин в задоволенні позову має бути відмовлено. Враховуючи викладене вище, на підставі ст. 170, 172 СК України,

Outcome: dismissed