Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Новомосковської міської ради, [PERSON], третя особа - комунальне підприємство Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації про визнання права власності на 17/21 часток двох житлових будинків з надвірними будівлями та спорудами, розташованих по вул.Осіпенко, 60 в м.Новомосковську Дніпропетровської області, в тому числі й на самочинно збудовану літню кухню площею 13,15 кв.м. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що йому на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 22.04.1988 року належало 11/20 частин житлового будинку № 60, розташованого по вул.Осіпенко в м.Новомосковську Дніпропетровської області на земельній ділянці розміром 910 кв.м, інша частина належала співвласнику [PERSON], померлому 23.01.2002 року. Згодом, на підставі дозволу, наданого рішенням виконкому Новомосковської міської ради № 378 від 26.05.1999 року, на вказаній земельній ділянці він збудував новий житловий будинок «З», з будівлями та спорудами, який актом державної технічної комісії від 06.04.2004 року, затвердженого рішенням виконкому Новомосковської міської ради № 220 від 21.04.2004 року, було прийнято в експлуатацію. Крім того, без належного дозволу, він самочинно побудував літню кухню та 20.08.2008 року провів інвентаризацію домоволодіння, в наслідок чого, його частка у двох житлових будинках за оцінкою КП Новомосковське МЕТІ складає 17/21. Але звернувшись до КП Новомосковське МЕТІ, рішенням реєстратора йому було відмовлено в реєстрації права власності, оскільки оформлення частки у праві спільної часткової власності можливе лише за згодою всіх співвласників, яким в даному випадку є [PERSON], як спадкоємець після смерті [PERSON], але останній відмовляється звернутися до БТІ для перереєстрації часток, а тому він змушений звернутися до суду з вказаним позовом та просить визнати за ним право власності на 17/21 часток двох житлових будинків з надвірними будівлями та спорудами, розташованих по вул.Осіпенко, 60 в м.Новомосковську Дніпропетровської області, в тому числі й на самочинно збудовану літню кухню площею 13,15 кв.м. Сторони в судове засідання не зявилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач підтримав свої позовні вимоги (а.с. 24), відповідачі та третя особа визнали їх у повному обсязі (а.с. 25, 20, 27). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводяться в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу, тобто у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно договору купівлі-продажу від 22.04.1988 року, зареєстрованого державним нотаріусом Першої дніпропетровської нотаріальної контори, в.о. державного нотаріуса Новомосковської держнотконтори за № 961 та Новомосковським МЕТІ за № 68 від 04.05.1988 року, [PERSON] належить 11/20 частин жилого будинку «А» з надвірними будівлями та спорудами, розташованих по вул.Осіпенко, 60 в м.Новомосковську Дніпропетровської області, розташований на земельній ділянці розміром 910 кв.м (а.с. 6-7). На вказаній земельній ділянці [PERSON], на підставі наданого йому дозволу (а.с.14) збудував новий житловий будинок «3», з будівлями та спорудами, який актом державної технічної комісії від 06.04.2004 року (а.с.15), затвердженого рішенням виконкому Новомосковської міської ради № 220 від 21.04.2004 року (а.с. 16), було прийнято в експлуатацію. Крім того, [PERSON] без належного на те дозволу збудував літню кухню «П», на яку згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України він все ж таки набув своє право власності, як на новостворене нерухоме майно, але яка у відповідності до ч. 1 ст. 376 ЦК України вважається самочинним будівництвом, та з урахуванням зазначеного будівництва, його частка в домоволодінні № 60, розташованого по вул.Осіпенко в м.Новомосковську Дніпропетровської області збільшилася до 17/21, що стверджується технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. 8-13). Згідно ч. 2 ст. 369 ЦК України розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою співвласників. В судовому засіданні встановлено, що співвласником вищезазначеного домоволодіння, крім позивача є [PERSON], померлий 23.01.2002 року (а.с. 17), спадкоємцем після смерті якого визнано [PERSON], що стверджується копією рішення Новомосковського міськрайонного суду від 03.02.2006 року (а.с. 18), відповідно до якого за останнім було визнано право власності на 7/25 частин жилого будинку № 60, розташованого по вул.Осіпенко в м.Новомосковську. [PERSON] з позовними вимогами позивача згоден і просить їх задовольнити, що стверджується його нотаріальною заявою (а.с. 20), надавши таким чином свою згоду, інших співвласників судом не встановлено, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та мають бути задоволені в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved