Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-15 00:00:00

В серпні 2008 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що[INFO]р. померла її мати [PERSON], а[INFO]р. помер її батько[PERSON] які були членами робочого двору по вул. [ADDRESS]. Крім неї, спадкоємцями за законом є брати [PERSON] та [PERSON], які від своєї частки у спадщині після померлого батька відмовилися на її користь. Вона, прийняла спадщину в установленому порядку, оскільки фактично вступила в управління спадковим майном. Оскільки за життя батько право власності на зазначену садибу за собою не зареєстрував, а тому вона не має змоги подати нотаріусу витяг з реєстру прав власності на будинковолодіння, в зв'язку з чим не може отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса. В зв'язку з наведеним позивач просить визнати за нею право власності на зазначену садибу в порядку спадкування після померлого батька. 04.09.2008р. в попередньому судовому засіданні до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог залучено Машівську державну нотаріальну контору, [PERSON], [PERSON]. В судовому засіданні позивач наполягає на задоволенні позову з підстав, зазначених в позовній заяві, представники відповідача та Машівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явилися, направили заяви з проханням справу слухати без їх участі, покладаються у вирішенні даного питання на розсуд суду. Треті особи в судове засідання не з'явилися, але направили суду заяви з проханням слухати справу без їх участі, не заперечують проти задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку. Судом установлено, що[INFO] року померла [PERSON],[INFO] року помер [PERSON] ( а.с. 10, 11 ), які станом на 01.07.1990 року були членами робітничого двору по вул. [ADDRESS] ( а.с. 14, 5-9 ). Спадкоємцями за законом після померлих[PERSON]та[PERSON]. є їхні діти: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] а після померлої[PERSON]також її чоловік [PERSON] (а.с. 13 ). З повідомлення Машівської державної нотаріальної контори вбачається, що спадкова справа після померлої[INFO]р. [PERSON]не відкривалася, а після померлого[INFO]р. [PERSON] спадщину прийняла дочка померлого [PERSON], а сини померлого[PERSON]. та[PERSON]. від своєї частки відмовились на користь сестри [PERSON]( а.с. 22, 32). Зазначене підтверджується і довідкою Сахнівщинської сільської ради з якої вбачається, що [PERSON] прийняла спадщину після померлого батька на будинок з господарськими спорудами, які розташовані на приватизованій земельній ділянці ( а.с. 15 ). Оскільки спадщина після померлого[PERSON]. відкрилася та була прийнята до набуття чинності Цивільним кодексом України, 2004 року, а тому до зазначених правовідносин слід застосовувати Цивільний кодекс, 1963 року. Відповідно до п.1 ч.1 та ч.2 ст. 549 ЦК, 1963 року - визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 551 ЦК, 1963 року - якщо спадкоємець закликаний до спадкоємства за законом або за заповітом, помер після відкриття спадщини, не встигнувши її прийняти в установлений строк право на прийняття належної йому частки спадщини переходить до його спадкоємців. Таким чином, як вбачаться з матеріалів справи, після померлої [PERSON] спадкоємцем, який прийняв після неї спадщину є її чоловік [PERSON], а тому саме йому належить її частка в робочому дворі, розташованому по вул. [ADDRESS]. Відповідно до ч.1 ст. 560 ЦК, 1963 року спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч.1 ст. 381 ЦК України - садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. З наданої позивачем копії Державного акту вбачається, що земельна ділянка для обслуговування спірного будинку приватизована та належить [PERSON]( а.с. 35 ). За змістом п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» - право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Таким чином, суд вважає безпідставним прохання позивача визнати право власності на садибу, оскільки земельна ділянка, призначена для обслуговування житлового будинку з господарськими спорудами належала спадкодавцю[PERSON]. на праві приватній власності. Оскільки спору про належність цієї земельної ділянки позивачу, чи спадкодавцеві немає, а тому вона підлягає спадкуванню за загальними нормами спадкового права, в зв'язку з чим позов цій частині задоволенню не підлягає. Згідно ст. 328 ЦК України - громадянин набуває право власності на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод не заборонених законом. Аналізуючи докази по справі, суд вважає, що оскільки позивачка, будучи спадкоємицею за законом після померлого батька [PERSON] прийняла спадщину, шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном, станом на 01.07.1990 року[PERSON]. та [PERSON] були єдиними членами робочого двору спірного будинку, та мали право на нього в розмірі Ѕ частки кожен,[PERSON]. прийняв спадщину після померлої дружини [PERSON], а тому суд приходить до висновку, що позов в цій частині підлягає задоволенню з визнанням за позивачкою права власності на будинок [ADDRESS] в порядку спадкування після померлого батька. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed