Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування якого вказує, що з 31 травня 2005 року до 26.06.2006р. він працював в Степному відділенні Нікітського ботанічного саду Української Академії аграрних наук - Центральний науковий центр на посаді заступника директора з правових питань із окладом 500 грн. Однак на день звільнення з ним не був проведений повний розрахунок, заборгованість по заробітній платі станом на 01.07.2006р. , згідно до довідки СВ НБС ННЦ , склала 3259 грн. , але на його думку цей розрахунок не вірний, насправді заборгованість по заробітній платі становить 4689,83грн. Крім того, йому не була сплачена компенсація за невикористану відпустку, яка за його розрахунком складає 574,60 грн. Позивач, також вважає, що відповідач повинен сплатити йому компенсацію втрати частки заробітку у зв'язку із порушенням строків її виплати в сумі 564,60 грн. та компенсації за затримку розрахунку , в порядку ст. 117 КЗпП України, в розмірі 4490,86 грн. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та уточнили. Враховуючі, що в ході судового розгляду справи відповідач надав до суду копії незаконних, на думку позивача, наказів № 37 від 01.08.2005 року про скорочення робочого часу до. 6 годин замість 8 годин з оплатою згідно відпрацьованого часу та № 9 від 10.05.2006р. , згідно до якого його перевели на мінімальну заробітну плату 350 грн., в з урахуванням 0,5 ставки - визначений оклад 175 грн., розрахунок був змінений, а саме : по заробітній платі з серпня 2005 року по червень 2006 року, сума заборгованості складає 2589,89 грн., по відпускних - 394,76 грн., компенсація за затримку розрахунку складає 14160,96 грн., заборгованість по компенсації - 564,60 грн. Всього - 17610,21 грн. Просив визнати накази № 37 від 01.08.2005р. та №9 від 10.05.2006р. незаконними. Представник відповідача проти позову заперечував, посилаючись на те, що заробітна плата дійсно не сплачувалася у зв'язку із фінансовою кризою на підприємстві. На сьогодні Степне відділення Нікітського ботанічного саду Української Академії аграрних наук - Центральний науковий центр ліквідовано. Нікітський ботанічний сад Української Академії аграрних наук - Центральний науковий центр не створював затримок по сплаті заробітної плати позивачу, тому не повинно сплачувати компенсацію за затримку розрахунку. Вислухав сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судовим розглядом встановлено, що у відповідності до наказу № 18 від 31 травня 2005 року [PERSON] був прийнятий на роботу до Степному відділенні Нікітського ботанічного саду Української Академії аграрних наук - Центральний науковий центр на посаду заступника директора з правових питань із окладом 500 грн. у відповідності до штатного розкладу. 26.06.2006 року останній був звільнений з займаної посад за власним бажанням, що підтверджується наказом № 25 від 26.06.2006р. Але у день звільнення з останнім не був проведений повний розрахунок по заробітній платі та невикористаній відпустці, що не було заперечене представник відповідача. Згідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість по заробітній платі складає 2589,89 грн. , компенсація за не використану відпустку - 294,76 грн. Зазначений розрахунок відповідачем оскаржений не був, іншій розрахунок не наданий. Згідно із ст. ст. 21, 22 ЗУ «Про оплату праці»працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного договору . Розмір заробітної плати може бути нижчим за встановлений трудовим договором та мінімальний розмір заробітної плати у разі невиконання норм виробітку, виготовлення продукції , що виявилася браком, та з інших, передбачених чинним законодавством причин, які мали місце з вини працівника. Суб'єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами. Поряд з вищенаведеним зміна суттєвих умов праці, в тому числі, пов'язаних з оплатою праці, без згоди працівника допускається тільки у випадках змін в організації виробництва та праці. Правовідносини між власниками та працівником в цьому разі регулюються на підставі ч.3 ст. 32 КЗпП України, яка покладає на власника обов'язок попередити працівника за два місяця про наступні зміни в організації виробництва та праці, а також про зміни суттєвих умов праці , які викликаються змінами в організації виробництва та праці. Як вбачається з матеріалів справи, позивач оспорює дії роботодавця , пов'язані з виконанням наказу від 01.08.2005р. , відповідно до якого для робітників Степного відділення Нікітського ботанічного саду УААН - національного наукового центру з 02.08.2005 р. був встановлений скорочений робочий день до 6 годин замість 8 годин з оплатою праці згідно відпрацьованого часу, а також наказ від 10.05.2006р. про зміну оплати праці з 01.05.2006р. у зв'язку з фінансовими труднощами і нарахуванням заробітної плати виходячи з мінімального розміру заробітної плати, встановленого ЗУ « Про державний бюджет України» за 2006 рік. В результаті вказаних розпоряджень адміністрації позивачу в серпні 2005 р. та травні - червні 2006р. не донарахована заробітна плата на загальну суму 2589,89 грн. Згідно із розьязненнями , які містяться в п. 31 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 , Про практику розгляду судами трудових спорів» ( із змінами . внесеними постановою від 01.04.1994р. № 4 . від 26.10.1995р. № 18 та від 25.05.1998р. № 15), згідно з ч. 3 ст. 32 КЗпП України в межах спеціальності, кваліфікації і посади, обумовленої трудовим договором, зміна істотних умов праці: систем і розмірі оплати, пільг, режиму роботи, встановлення неповного робочого часу, суміщення професій, зміна розрядів і найменування посад та інші - допускається за умови, що це викликано змінами в організації виробництва і праці та якщо про ці зімни працівник був повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Якщо при розгляді трудового спору буде встановлено, що зміну істотних умов трудового договору проведено не у зв'язку із зміною в організації виробництва і праці на підприємстві , в установі, організації, то така зміна з урахуванням конкретних обставин може бути визнання судом неправомірною з покладенням на власника , або уповноваженого ним органу обов'язку поновити працівникові попередні умови праці. Як слідує із змісту вищезазначених наказів, встановлення скороченого часу роботи та виплата заробітної плати із рахунку мінімальної ставки, гарантованої держави, була проведена відповідачем з метою економії фонду оплати праці і у зв'язку з наявністю заборгованості по заробітній платі, доказів про те , що в організації відбулися , будь-які зміни в організації виробництва та праці, зокрема наказу зазначенням цих змін та із зобов'язання посадових осіб здійснити реалізацію цих змін відповідні дії, відповідачем суду не надано. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що адміністрацією Степного відділення Нікітського ботанічного саду УААН - Національного наукового центру додержання вимог ч.3 ст. 32 КЗпП України в частині персонального повідомлення кожного робітника про зміну суттєвих умов праці, не пізніші ніж на два місяці не було. Це порушення випливає із змісту самих наказів, якими встановлювались зміни умов праці фактично з часу видання наказів, а також пояснення позивача які відповідачем не спростовані на засадах змагальності , шляхом надання відповідних доказів. З урахуванням наведеного, вважається доведеними та обґрунтованими доводи позивача про порушення його права на оплату праці у зв'язку із зменшенням розміру заробітної платні на підставі наказів від 01.08.2005р. та від 10.05.2006р, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі . Згідно із ст. 117 КЗпП України у разі не виплати з вини власника , або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум в строки зазначені ст. 116 цього кодексу при відсутності спору про їх розмір підприємство , установа , організація повинна виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум , власник , або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене відшкодування у тому разі , коли спір вирішено на користь працівника. Виходячи з ст. 117 КЗпП України , та приймаючі що [PERSON] оспорював суму заробітної плати , яку він мав би одержати при звільнення з урахуванням спірних періодів на серпень, вересень 2005 року, та за травень-червень 2006 року, суд вважає за необхідне , виходячи з принципу дизпозитивності та змагальності, стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку 03.11. 2008р. За нормами трудового законодавства на підприємстві, установи, організацію відповідальності відповідно ст. 117 КЗпП України можливе тільки при наявності вини керівництва у невиплаті в строки працівнику розрахунку. Несвоєчасне проведення сплати працівнику сум при звільнення через відсутність на рахунку підприємства, установи, організації грошових коштів не може бути підставою для звільнення від відповідальності. Приймаючі до уваги , що відповідачем не доведено обстави, через яки з [PERSON] було неможливо своєчасно провести розрахунок не з вини підприємства, то суд визнає необхідним зобов'язати Нікітський ботанічній сад Української академії аграрних наук - Національного наукового центру виплатити позивачеві середній заробіток за час затримки розрахунку. Згідно до довідки Головного Управління статистики в АР Крим від 11.01.2007р. № 14-06.6/6 сума компенсації втрати частки заробітної плати , у зв'язку із затримкою сплати заробітної плати на 01 січня 2007 року визначена в 564,60 грн. На сьогодні функція визначення компенсації вилучена з компетенції ГУ статистики АРК та передана підприємствам або судовій експертизі. Враховуючи , що відповідач відповідну довідку до суду не надав, а позивач згідний отримати компенсацію визначену станом на 01.01.2007р. суд вважає, що з відповідача на користь позивача також підлягає стягнення сума 564,60 грн. - компенсація втрати частки заробітної плати. На підставі викладеного, ст.ст. 32, 116, 117 КЗпП України, ст. ст. 21.22 ЗУ «Про оплату праці»,

Outcome: approved