Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-02 00:00:00

Позивачі звернулися до суду 12 вересня 2008 року з позовом до Первомайської міської ради Харківської області про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями дійсним та визнання за кожним у &frac12; частці права власності на нерухомість, треті особи [PERSON] та [PERSON], посилаючись на таке: вони купили за 40000 гривень у [PERSON] жилий будинок [ADDRESS], який належав на праві приватної власності останньому вже померлому. Гроші за домовленістю сплачені відповідно до розписки про отримання грошей за продаж будинку. Продавцем на момент укладення договору покупцям передано весь пакет документів на майно, ключі та дозволено заселятися. Договір купівлі-продажу був укладений у письмовій формі з урахуванням всіх істотних умов, проте він не був нотаріально посвідчений та державної реєстрації не мав, хоча померлий обіцяв нотаріально його завірити. Зараз позивачі проживають у вказаному будинку, а через те, що продавець помер, нотаріально посвідчити договір та оформити будинок на себе не можуть, тому, необхідно визнати договір купівлі-продажу дійсним і визнати за ними право власності на це майно за кожним в &frac12; частці для отримання відповідної документації. У судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибув через хворобу, але надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, на задоволенні позову наполягає. Представник відповідача, за довіреністю [PERSON], у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Треті особи [PERSON] та [PERSON] також у судовому засіданні не заперечували проти задоволення позову та додали, що особисто були присутні при написанні розписки про купівлю-продаж будинку. [PERSON] також пояснив, що від спадщини відмовився, а [PERSON] - її не прийняла. Викладене позивачами підтверджується письмовими документами: із розписки (а.с.4) вбачається, що між позивачами та [PERSON] 07 листопада 2007 року фактично був укладений договір купівлі-продажу жилого будинку з надвірними будівлями [ADDRESS]. Фактичним власником спірного майна до укладення договору був [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 11.01.1974 року (а.с.6-11) та державної реєстрації права власності в БТІ. Суд, встановивши обставини і визначивши відповідно до них правовідносини, вважає заявлені вимоги законними, обґрунтованими та у повному обсязі підтвердженими поясненнями сторін та матеріалами справи, насамперед встановлено таке: між позивачами та [PERSON] було укладено 07 листопада 2007 року договір купівлі-продажу будинку з надвірними будівлями, розташованого [ADDRESS]. Договір було укладено у письмовій формі, і хоча договір не було нотаріально посвідчено та не було державної його реєстрації, сторони досягли домовленості по всіх істотних умовах. Зокрема, було визначено предмет договору, купівельна ціна майна: так на момент укладення договору покупцями передано грошові кошти у сумі 40000 грн., а продавцем після написання розписки було передано покупцям ключі від будинку та пакет документів і надано дозвіл на вселення до будинку. Крім того, умовою договору було нотаріальне посвідчення продавцем договору протягом трьох місяців, проте продавець не встиг за життя нотаріально посвідчити договір, оскільки помер, що вбачається з свідоцтва про його смерть (а.с.5). Суд вважає, що укладення договору відбулося, сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні, відбулося повне виконання договору, проте його нотаріального посвідчення не відбулося, тому, необхідно визнати договір дійсним, а виходячи з цього, визнати право власності на спірне майно за позивачами за кожним у &frac12; частці. Вимоги позивачів не перебувають у протиріччі з положеннями ст. 220 ЦК України. Все зазначене вище дає підстави судові задовольнити позов. Тому,

Outcome: approved