overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-10 00:00:00

До суду звернулось КП «ВРЕЖО №4» м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] яка мешкає за адресою: м. Запоріжжя, [ADDRESS] про стягнення з неї заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 1887грн. 06коп. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в [ADDRESS] в м. Запоріжжі, що знаходиться на обслуговуванні КП «ВРЕЖО №4» м. Запоріжжя, проживає відповідачка по справі. Відповідачка тривалий час не сплачує надані їй житлово-комунальні послуги, тобто в односторонньому порядку відмовляються від виконання своїх обов’язків, передбачених договором найму житла, в наслідок чого, за період з 01.03.2005 р. до 01.10.2007 р. у неї виникла заборгованість за цими платежами в розмірі 1887грн. 06коп , яку вона добровільно погасити не бажає. Позовні вимоги щодо суми боргу представник позивача підтримав. [PERSON] . в судове засідання не з’явилася. Про час та місце його була попереджена завчасно і належним чином – судовими повістками. Однак, до суду не прибула, про причини неявки суд не повідомила, заперечення на позов не надала. Між тим, зважаючи на клопотання представника позивача, а також на те, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована, відповідає вимогам закону, а тому повинна бути задоволена з наступних підстав. Згідно довідки ЖЕД №21 КП ВРЕЖО №4 міста Запоріжжя, в [ADDRESS] в м. Запоріжжя, мешкає відповідачка, тобто оплата за житлово-комунальні послуги нараховувалась на одну особу. Відповідно до довідки ЖЕД №21 КП ВРЕЖО №4, загальна заборгованість відповідачки на 01 10. 2007р. щодо оплати житлово-комунальних послуг складає 1887грн. 06коп. Згідно вимог ст. 68 ЖК України, наймач повинен своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов’язання повинні виконуватись належним чином та у відповідний строк на підставі вимог закону, угоди. Вивчені судом докази по справі свідчать, що позивач виконує свої обов’язки щодо надання послуг комунальних послуг та технічного обслуговування, а відповідачка ухиляються від свого обов’язку щодо сплати наданих їй послуг. Позивач згідно вимогам закону звільнений від сплати при подачі позову державного мита, а тому на підставі ст. 88 п. 3 ЦПК України, державне мито повинно бути стягнуто з відповідачки в доход держави. Підлягають також стягненню з відповідачки витрати, понесені позивачем на оплату інформаційно-технічного забезпечення судового розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-10 00:00:00

В поданій заяві позивачі вказали, що в 1986 році зареєстрували шлюб і почали проживати в старенькому будинку [ADDRESS]. В 1991 році на місці старого будинку вони спільно побудували новий і на даний час проживають в ньому. З метою визнання права спільної сумісної власності на самочинне будівництво позивачі змушені звернутися до суду. Просять визнати за ними право власності на самочинно збудований житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачі позов підтримали повністю. Представник відповідача - секретар Любешівської селищної ради Волинської області Видерко В.І. - позов визнав в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову в судовому порядку. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Позов підлягає до задоволення повністю. Відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затверджуваного проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до ч.5 ст.376 ЦК України, на вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. В суді встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] був побудований позивачами в 1991 році. Також в суді встановлено, що рішенням Любешівської селищної ради № 12-14 від 21.10.2007 року [PERSON] було передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площею 0,15 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.08.1986 року. Відповідно до ч.1 ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю ( в ред. 1970 р.) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю. А тому, є всі підстави для визнання за [PERSON] та [PERSON] права спільної сумісної власності на самочинно збудований житловий будинок та самочинно побудовані господарські споруди , що розташовані [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у обґрунтування якого вказує, що згідно з договором №4466 від 09.07.2003 року, який був укладений між відповідачем та Цехом електрозв'язку №13 м. Свердловська Центра електрозв'язку №14 м. Краснодон Луганської філії, надавались послуги електрозв'язку. В період з лютого 2008 року по липень 2008 рік [PERSON] проводилось надання послуг міського, міжнародного та міжміського зв'язку на загальну суму 262,84грн., яку вона повинна була сплатити, але добровільно не сплачує борг, у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути вище зазначену суму боргу на його користь і сплачений судовий збір у розмірі 51грн., та інформаційно-технічні витрати на забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 30грн. В судовому засіданні представник позивача, підтримала заявлені позовні вимоги, та наполягає на їх задоволенні. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, про день слухання справи була належним чином повідомлена, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки, про причини неявки суду не повідомила, у зв'язку з чим суд визнає неявку відповідача по неповажним причинам, та можливим розглянути на підставі наявних доказів. У відповідності зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та додані докази, суд вважає позов слід задовольнити, з наступних підстав. Згідно з ст.33 Закону України «Про телекомунікації, п.32 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 9 серпня 2005 року №720 абонент повинен своєчасно оплачувати отриманні телекомунікаційні послуги. Як свідчить розрахунок абонента [PERSON], та перелік наданих послуг відповідачу, який має заборгованість за надані послуги електрозв'язку, у сумі 262,84грн., у зв'язку з чим суд вважає, позовну заяву ВАТ «Укртелеком» слід задовольнити. На підставі ст.33 Закону України «Про телекомунікації, п.32 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 9 серпня 2005 року №720,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-10 00:00:00

Позивачка [PERSON]. звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON]про збільшення розміру раніше стягнутих аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свій позов тим, що вони перебували з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, після чого за рішенням суду шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] року народження, яка проживає з нею і знаходиться на її утриманні. За постановою судді Лозівського районного суду Харківської області від 20.10.1994 року з відповідача [PERSON]на її користь було стягнуто аліменти в розмірі ј частини із всіх видів заробітку (доходу), але не менше 25% мінімальної заробітної плати щомісячно на утримання дитини. У зв'язку з тим, що розмір аліментів на одну дитину не повинен бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму, позивачка прохає суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини із всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму. В судовому засіданні позивачка [PERSON]. свої позовні вимоги підтримала, прохала їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надіслав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог [PERSON]. не заперечує. Суд, заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено чи збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 28.02.1996 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.7). 28.08.1999 року позивачка зареєструвала шлюб з громадянином [PERSON], відповідно до свідоцтва про шлюб (а.с.9), змінивши своє прізвище з [INFO]на [INFO]. За постановою судді Лозівського районного суду Харківської області від 20.10.1994 року (а.с.10) з відповідача [PERSON]на користь [PERSON] було стягнуто аліменти в розмірі ј частини із всіх видів заробітку (доходу), але не менше 25% мінімальної заробітної плати щомісячно на утримання дитини. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв'язку з вищевикладеним, а також враховуючи те, що відповідач [PERSON] не заперечував в своїй заяві проти задоволення позовних вимог [PERSON]. і збільшення розміру стягнутих з нього аліментів, суд вважає, що є підстави для задоволення позову [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. Свої вимоги заявниця мотивує тим, що вона є рідною дочкою [PERSON], яка померла [INFO], однак у її свідоцтві про народження по батькові матері вказане як [PERSON], у той час як у свідоцтві про смерть [PERSON], у зв'язку з чим вона не може оформити спадщину як дочка [PERSON]. У судовому засіданні представниця заявниці [PERSON] підтримала заяву, просила її задовольнити з вказаних підстав. Заінтересовані особи в.о. Кісточківської сільської ради, голова правління ВАТ «Радгосп Весна» та завідуюча Нижньогірської державної нотаріальної контори у письмових заявах не заперечували проти задоволення заяви. Заслухавши пояснення заявниці, розглянувши заяви заінтересованих осіб, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про смерть витікає, що [PERSON] померла [INFO]. Як слід зі свідоцтва про народження [PERSON] її матір'ю є [PERSON]. Зі свідоцтва про шлюб слід, що [PERSON] 20.01.1958 року одружилася з [PERSON] та її прізвище стало [PERSON]. З довідки виконкому Кісточківської сільської ради Нижньогірського району АР Крим, від 24.07.2008 року слід, що заявниці є рідною дочкою [PERSON], яка померла [INFO]. Встановлення факту родинних відносин необхідно заявниці для отримання спадщину після смерті матері. Таким чином, суд вважає, що заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-10 00:00:00

01 липня 2008 року прокурор Жовтневого району Миколаївської області звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в сумі 1051,21 грн. В судовому засіданні прокурор зменшив позовні вимоги до 467 грн. 21 коп., так як в липні та серпні 2008 року відповідач частково погасив заборгованість позивачу по заробітній платі на суму 584 гривні. В обґрунтування заявлених вимог пояснив, що згідно наказу №13-0 від 02.08.2001 року [PERSON] був прийнятий на роботу в КП „Струмок” на посаду слюсаря - водоката першого підйому, а 03 березня 2003 був переведений на посаду машиніста насосної станції першого підйому, де він працює по теперішній час. Відповідач не виплачує йому заробітну плату, що є порушенням його трудових прав. Оскільки в добровільному порядку заробітна плата не виплачена, прокурор просить стягнути її у судовому порядку. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову у розмірі 467 грн. 21 коп., підтвердив викладені прокурором обставини та суду пояснив, що виплата заборгованості по заробітній платі позивачу не проводилась в зв'язку з тяжким матеріальним становищем підприємства та відсутністю на рахунках коштів. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, судом встановлено, що [PERSON] знаходиться в трудових відносинах з відповідачем (а.с.4-5). Відповідно до довідки КП „Струмок” відповідач мав заборгованість перед [PERSON] по заробітній платі станом 20 червня 2008 року у сумі 1051 грн. 21 коп.(а.с.3). Згідно видаткових касових ордерів відповідач в липні та серпні 2008 р. виплатив частину заборгованості по заробітній платі у сумі 584 грн. Станом на 01.09.2008 р. залишилась заборгованість у сумі 467 грн. 21 коп. (а.с.14-16). Відповідно до вимог ст. 43 Конституції України, ч.1 ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Оскільки судом встановлений факт перебування позивача у трудових відносинах з відповідачем, порушення останнім строків виплати заробітної плати, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги прокурора в інтересах [PERSON] обґрунтовані, в зв'язку з цим позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.81,88 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню на користь держави судові витрати по справі в розмірі 51 грн. судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Відповідно до ст.367 ЦПК України зарплата за один місяць підлягає обов'язковому негайному виконанню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-10 00:00:00

15 липня 2008 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з[PERSON]. заборгованість по оплаті комунальних послуг в сумі 3267 грн.80 коп. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі і пояснив, що [PERSON] згідно договору купівлі-продажу придбала квартиру [ADDRESS]. Зазначений будинок є комунальною власністю і обслуговується Лучівським ЖКП. За період проживання в квартирі та користування комунальними послугами з 1 вересня 2005 року по 1 липня 2008 року у відповідача утворилася заборгованість в сумі 3267 грн. 80 коп., а саме: утримання прибудинкової території - 607 грн. 83 коп.; водопостачання - 1717 грн. 92 коп.; водовідведення - 942 грн. 05 коп. Договір на надання комунальних послуг відповідачка складати відмовилася. На попередження ЖКП вих.№ 20 від 18 січня 2008 року про складання договору реструктуризації боргу або добровільне погашення заборгованості, [PERSON] не відреагувала. Оскільки відповідачкою в добровільному порядку не погашена заборгованість по комунальним послугам просить стягнути її у судовому порядку. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, не повідомивши причину неявки, не зважаючи на те, що про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. На підставі ч.4 ст.169 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу за її відсутності на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне. Згідно довідок Шевченківської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області від 03.06.2008 року №1114 та від 08.07.2008 р. №771 будинок [ADDRESS] є житловим фондом Лучівського ЖКП та комунальною власністю Шевченківської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області. Квартира №12 є приватизованою. Склад сім'ї відповідачки складає 5 осіб (а.с.4,5). Заборгованість по комунальним послугам складає 3267 грн. 80 коп., що підтверджується довідкою ЖКП (а.с.11), що розрахована на підставі діючих на час виникнення боргу розрахунків (а.с.12-13). Аналізуючи зібрані по справі докази у сукупності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-10 00:00:00

07.08.2008 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що шлюбні відносини припинені близько року тому через те, що між нею та відповідачем не було досягнуто взаєморозуміння, у зв’язку з чим позивачка звернулася до суду. В судове засідання позивачка не з’явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з’явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов винав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20 липня 1974 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між ними припинені близько року тому через те, що між сторонами не було досягнуто взаєморозуміння, що призвело до втрати почуття любові та поваги. Таким чином, суд вважає, що їх сім’я розпалася і зберегти її неможливо, тому згідно ст. ст. 110, 112 СК України позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них і мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-10 00:00:00

В своїй позовній заяві [PERSON] просила постановити рішення суду про розірвання шлюбу з [PERSON], посилаючись на те , що подружнє життя в них з відповідачем не склалося, так як вони з чоловіком різні за характером люди, з різними уподобаннями, поглядами та відношенням до сімейного життя, а тому в сім'ї постійно виникали непорозуміння, сварки, конфлікти, які привели до її розпаду . У зв'язку з вказаними обставинами вони припинили подружні відносини і більше трьох років разом не проживають, ніяких зв'язків не підтримують. В даний час вона проживає з іншим чоловіком від якого народила дитину і має намір зареєструвати шлюб, що робить неможливим збереження даної сім'ї. В суді представник позивачки - [PERSON] позов підтримав і пояснив що позивачка є його дочкою. Подружнє життя в неї не склалося, так як вони з відповідачем зовсім різні люди. Разом не проживають більше трьох років. Дочка знаходиться на роботі за кордоном, проживає з іншим чоловіком від якого народила дитину, а тому просить шлюб розірвати. Син дочки від першого шлюбу з моменту народження по даний час проживає в них. Відповідач, який про день і час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчить оголошення в пресі, в суд не з'явився, про причину неявки не повідомив, а тому, вислухавши думку представника позивачки, який просить вирішити справу в даному судовому засіданні, так як дочка 5 вересня 2008 року разом з другим сином виїхала за кордон, де має намір зареєструвати шлюб з батьком новонародженого сина, суд приходить до висновку що справу можна вирішувати в даному судовому засіданні. Вислухавши пояснення позивачки в попередньому судовому засіданні, її представника в даному судовому засіданні, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких міркувань. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 серпня 1998 року по даний час . Від спільного проживання в них [INFO] року народився син [PERSON]. Сторони не змогли створити міцної сім'ї. Більше трьох років разом не проживають, ніяких зв'язків не підтримують. Позивачка більше двох років проживає з іншим чоловіком, від якого в липні 2007 року народила дитину і має намір узаконити свої відносини, що свідчить про неможливість збереження даної сім'ї, а тому шлюб необхідно розірвати .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки у зв'язку з навчанням. В судовому засіданні, обґрунтовуючи свої вимоги позивачка посилалася на те, що дочка - [PERSON], [INFO] в теперішній час продовжує навчання в Вінницькому політехнічному технікумі на денній формі навчання. Навчання потребує додаткових витрат на придбання підручників, оплату проїзду в громадському транспорті та інше. Відповідач добровільно відмовляється проводити додаткові виплати, що і змусило її звернутися до суду. Просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі по 168 грн. щомісяця до закінчення навчання. Відповідач, в порядку виконання окремого доручення, будучи допитаним Новокузнецьким районним судом Кемеровської області Російської Федерації, показав, що позов не визнає, оскільки не має можливості сплачувати аліменти на повнолітню дочку. В теперішній час він створив нову сім»ю. Виховує трьох неповнолітніх дітей. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьком [PERSON] [INFO] є [PERSON]. Згідно довідки №247 від 3 квітня 2007 року Вінницького політехнічного технікуму [PERSON]. навчається на денному відділенні з 1 вересня 2006 року до 1 березня 2009 року. Згідно довідки Кузедєєвської сільської території Новокузнецького району Кемеровської області на утриманні [PERSON] перебувають [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Вислухавши вимоги позивачки, дослідивши пояснення відповідача та матеріали справи, суд прийшов до висновку, що вимоги позивачки не можуть бути задоволеними з таких підстав. Статтею 199 ч.1 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Доводи відповідача про неспроможність сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки, суд вважає переконливими, оскільки у того на утриманні є троє неповнолітніх дітей, його заробітку вистачає лише на утримання нової сім»ї. В той же час, позивачка не працює, не маючи для цього яких-небудь об»активних причин. На підставі ст. 199 ч.1 СК України,

Outcome: dismissed