Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-23 00:00:00

Ратнівська філія ВАТ “Волиньобленерго” звернулась в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за використану електроенергію в сумі 716,27 грн. за період з 30.04.2007 року по 31.08.2008 року, покликаючись на те, що зазначений громадянин проживає [ADDRESS] і зобов'язаний своєчасно проводити оплату за користування електричною енергією. Враховуючи, що несвоєчасна оплата громадянами платежів за використану електроенергію дестабілізує фінансовий стан галузі, суперечить інтересам держави та покладає на філію обов'язок захисту інтересів в суді, а тому філія ВАТ “Волиньобленерго” звертається до суду з позовом. В судовому засіданні представник позивача Коцюба В.М. позов підтримав, просить його задовольнити за термін заборгованості з 30.04.2007 року по 31.08.2008 року на суму 716 грн. 27 коп.. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, а тому суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до п. 4 ст. 169 ЦПК України, постановивши заочне рішення згідно статей 224 - 228 ЦПК України. Представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про підставність заявлених вимог. Відповідно до ч. 1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, з якої слідує, що цивільні права та обов'язки виникають із інших юридичних фактів. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України (ст. 526 ЦК України). Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту ( ст. 527 ЦК України). Як встановлено в судовому засіданні, відповідач за період з 30.04.2007 року по 31.08.2008 рік має борг на суму 716 грн. 27 коп., який він допустив, що підтверджується завданням № 13915, особовим рахунком № 132027 [PERSON]. Зазначена сума боргу стверджується відповідним розрахунком. Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Статтею 67 Житлового кодексу України передбачено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженнями в установленому порядку тарифами. Судом також не встановлено інших підстав про пільги, щодо оплати відповідачем послуг по використанню електричної енергії. Отже, даючи аналіз зібраним та дослідженим в судовому засіданні об'єктивним доказам, суд приходить до висновку про під ставність заявлених вимог і задоволенні позову. Відповідно до ст. 88 ЦК України з відповідача слід стягнути судовий збір, в сумі 51 грн., а також витрати про сплату за інформаційно - технічне забезпечення в сумі 30 грн. Судові витрати на підставі ст.80 ЦПК України відносяться за рахунок держави, оскільки відповідача звільнено, так як він є інвалідом 1 групи. Таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в сумі 81 гривня. На підставі викладеного,

Outcome: approved