Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-01 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги наступними обставинами. 29.11.2007 сталося залиття квартири, що належить позивачам на праві спільної сумісної власності, гарячою водою внаслідок самовільного втручання відповідачів, квартира яких розташована поверхом вище, у систему водопостачання, про що свідчить складений співробітниками КЖЕП № 53 акт від 30.11.2007. Внаслідок залиття квартири були пошкоджені не тільки стіни, стеля, декоративна плитка, шпалери, але й пошкоджена побутова техніка та меблі. Згідно з висновком спеціаліста-оцінювача вартість відновлювальних ремонтних робіт у квартирі позивачів становить 18 323 грн. 30 коп. Оплата праці спеціаліста-оцінювача по складанню висновку становить 1200 грн. Також згідно з висновком товарознавчого дослідження вартість пошкоджених меблів та інших предметів побуту становить 2 511 грн. 66 коп. Оплата праці експерта- товарознавця становить 300 грн 48 коп. Таким чином, позивачі просять суд стягнути солідарно з відповідачів на їх користь у відшкодування відновлювального ремонту 18 323 грн. 30 коп., вартість проведеного дослідження - 1200 грн., а всього - 19 523 грн. 30 коп. у відшкодування матеріальної шкоди, завданої самій квартирі. Також просять суд стягнути солідарно з відповідачів на їх користь у відшкодування матеріальної шкоди, завданої пошкодженням меблів та предметів домашньої обстановки 2 511 грн. 66 коп. та вартість дослідження - 300 грн. 48 коп., а всього 2 812 грн. 14 коп. за пошкоджені залиттям речі. Залиттям квартири позивачам було завдано не тільки матеріальної, але й моральної шкоди, яка виразилася у неможливості тривалий час користуватися повноцінно квартирою та речами, необхідністю організовувати своє життя в умовах ліквідації наслідків залиття, небажанням відповідачів у добровільному порядку вирішити питання відшкодування шкоди, а тому позивачі просять суд стягнути з відповідачів солідарно на їх користь у відшкодування моральної шкоди 5000 грн. Завдану позивачам матеріальну та моральну шкоду просять стягнути солідарно з відповідачів на користь кожного з них у рівних частках. У судовому засіданні позивачі повністю підтримали позовні вимоги та, посилаючись на ті самі підстави, просили їх задовольнити. Відповідачі у судовому засіданні заперечували проти своєї вини у залитті квартири позивачів, суду пояснили, що вони не визнають акту, складеного працівниками КЖЕП, так як його складали працівники, які не мають відповідної ліцензії, та додали до своїх заперечень складений з їх ініціативи дефектний акт Приватного підприємства «СТТВ» від 29.11.2007, з якого вбачається, що на зварному стику циркуляційної труби гарячого водопостачання у квартирі відповідача є наскрізне корозійне ушкодження, що з»явилося в результаті тривалої експлуатації без ремонту, нерегулярної подачі гарячої води та гідравлічних ударів. Вважають, що відповідальність за утримання внутрішньо-будинкових мереж несе балансоутримувач будинку, який зобов'язаний своєчасно проводити ремонт, заміну та усунення можливих недоліків внутрішньо будинкової системи комунікацій з доставки води, газу, тепла. На телефонні виклики відповідачів до КЖЕП щодо наявності аварії в квартирі відповідачів, яка сталася через прорив зварного шва на стояку циркуляційної труби гарячого водопостачання через високий тиск подачі гарячої води, була отримана відповідь, що у такий пізній час квартири сантехніками не обслуговуються. Так як вини відповідачів у аварії, що сталася в їх квартирі, немає, просять суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Представник третьої особи у судовому засіданні суду пояснив, що власники квартир несуть відповідальність за збереження та функціонування технічного обладнання, що знаходиться у їх квартирах, а тому саме відповідачі мають нести відповідальність перед позивачами за завдання шкоди. Вислухавши учасників судового розгляду, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»: споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу; власник приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - власник) - фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку; внутрішньобудинкові системи - мережі, арматура на них, прилади та обладнання, засоби обліку та регулювання споживання житлово-комунальних послуг, які знаходяться в межах будинку, споруди; точка розподілу - місце передачі послуги від однієї особи до іншої, облаштоване засобами обліку та регулювання; балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом; аварія - пошкодження інженерних мереж, обладнання або конструктивних елементів споруд, що виникло з техногенних або природних причин, які перешкоджають їх подальшій експлуатації відповідно до технічних умов. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвами про право власності на житло сторони у справі - позивачі та відповідачі - є власниками квартир 83 (а.с.10) та 87 (а.с.41) відповідно будинку 13 по пр.Миру у м.Дніпропетровську, а тому вони є власниками приміщень своїх квартир, яким належить право користування приміщеннями квартир та комунікаціями, які проходять у квартирах. Внутрішньобудинкові ж мережі згідно із визначенням Закону є мережами, арматурою, приладами, обладнанням, які знаходяться в межах будинку, споруди, а не квартир окремих споживачів, про що також свідчить і визначення точки розподілу комунальних послуг, як місце передачі послуги від однієї особи до другої, тобто від будинкової мережі до мережі окремої квартири. Більш детальний опис точок розподілу врегульований п.22 Постанови КМУ № 630 від 21.07.2005 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення, згідно з яким точками розподілу, в яких здійснюється передача послуг від виконавця споживачеві, є: у багатоквартирному будинку: - з централізованого опалення - стояки в межах квартири; - з постачання холодної та гарячої води - водорозбірні крани (душова сітка); - з водовідведення - зливний отвір санітарно-технічних приладів; у будинку садибного типу - місце підключення мереж будинку до мереж виконавця. Так як сторони у справі споживають комунальні послуги, вони є споживачами цих послуг, в тому числі і гарячого водопостачання. Відповідно до ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний: 1) укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; 2) своєчасно вживати заходів щодо усунення виявлених неполадок, пов'язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з власної вини; 3) забезпечувати цілісність засобів обліку комунальних послуг та не втручатися в їх роботу; 4) за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади і пристрої, обладнання, що вийшли з ладу з його вини; 5) оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; 6) дотримуватися правил пожежної і газової безпеки, санітарних норм; 7) допускати у приміщення, будинки і споруди представників виконавця/виробника в порядку, визначеному законом і договором, для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних і профілактичних оглядів та перевірки показників засобів обліку; 8) дотримуватися вимог житлового та містобудівного законодавства щодо здійснення ремонту чи реконструкції приміщень або їх частин, не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово- комунальних послуг; 9) своєчасно проводити підготовку жилого будинку, помешкання (в якому він проживає або яке належить йому на праві власності) та його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період. Як вбачається з п.9 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідач повинен був підготувати технічне обладнання його квартири до експлуатації в опалювальному періоді, а саме - перевірити, чи немає пошкоджень в стояках гарячої води. З дефектного акту від 29.11.2007, наданого відповідачем (а.с.55), вбачається, що на монтажному зварному зєднанні циркуляційної труби гарячого водопостачання є наскрізне корозійне ушкодження, яке зявилося в процесі тривалої експлуатації, нерегулярної подачі гарячої води та гідравлічних ударів (п.4 дефектного акту). Тобто цим актом спростовується заперечення відповідачів, що в результаті подачі гарячої води під великим тиском стався розрив зварного шва труби, в результаті якого була залита квартира позивачів. Суд вважає, що залиття сталося через невиконання відповідачами своїх обов»язків по належному утриманню технічного обладнання їх квартири. Також не протирічить дефектному акту від 29.11.2007, наданому відповідачами, і акт про залиття квартири від 30.11.2007 (а.с.12), складений співробітниками КЖЕП, з якого вбачається, що у квартирі відповідачів був свищ на стояку гарячої води, який він самостійно відремонтував. Ці відомості записані зі слів когось із відповідачів. І хоча відповідачі це заперечують, але ці відомості не могли бути відомі нікому з тих, хто складав акт, так як вони не були у квартирі відповідачів. Додаткове підтвердження того, що саме корозійне наскізне ушкодження труби або свищ були усунуті відповідачами міститься у письмових запереченнях на позов (а.с.30), в якому відповідачі зазначають, що усунення аварії у даному конкретному випадку обійшлося їм у 1800 грн. На підставі вищенаведеного суд дійшов висновку про наявність вини відповідачів у залитті квартири позивачів. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відшкодуванню підлягає матеріальна шкода, яка складається з вартості відновлювального ремонту у розмірі 18 323 грн. 30 коп. (а.с.97-151), вартості пошкоджених речей у розмірі 2 511 грн. 66 коп. (а.с.21-24), також підлягає стягненню з відповідачів на користь позивачів вартість проведення оцінки матеріальних збитків у розмірі - 1200 грн. (а.с.96) та 300 грн. 48 коп. (а.с. 17), а всього - 22335 грн. 44 коп. Також стягненню з відповідачів на користь позивачів підлягають судові витрати - судовий збір за подачу позову у розмірі 223 грн. 35 коп. та 08 грн. 50 коп., збір за ІТЗ у розмірі 30 грн. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд виходить з принципу розумності та справедливості, враховує ступінь та тривалість моральних страждань відповідачів, а тому вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивачів 1000 грн. Так як позивачі просили суд стягнути шкоду на їх користь у рівних частинах кожному, а одна з позивачів діє також в інтересах малолітньої дочки, то на користь її підлягає стягненню 1\2 частина задоволених вимог, а іншим позивачам - по 1\4 частині задоволених судом вимог.

Outcome: partial