Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-09 00:00:00

КП Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач, проживаючи в квартирі [ADDRESS]є споживачем послуг теплової енергії КП Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго», однак платежі за спожиту теплову енергію вчасно не сплачує, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.07.2008 р. становить 1865 грн. 22 коп. Оскільки відповідач добровільно сплатити заборгованість відмовляється, тому за весь час прострочення сплати платежів їй були нараховані: 18 грн. 73 коп. - 3% річних та 88 грн. 43 коп. - сума витрат від інфляції. Враховуючи те, що відповідач відмовляється сплачувати платежі за надані послуги теплопостачання та критичний стан підприємства, останній вимушений звернутись до суду з даним позовом. У судовому засіданні пред­ста­в­ник позивача підтримав позовні вимоги за обставин викладених у позові. Просить суд стягнути з відповідача на користь КП Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» заборгованість в сумі 1972 грн. 39 коп. з яких: 1865 грн. 22 коп.- борг за надані послуги з теплопостачання, 18 грн. 73 коп. - 3% річних, 88 грн. 43 коп. - сума витрат від інфляції, також сплачена позивачем сума 30 грн. витрат пов'язаних з оплатою інформаційно - технічного забезпечення розгляду справи та державне мито на користь держави. Відповідачка [PERSON]. у судовому засіданні позов Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» визнала повністю. Додатково суду пояснила, що заборгованості за спожиту теплову енергію виникла в зв'язку з важким матеріальним становищем, оскільки на її утриманні знаходяться двоє малолітніх дітей. Просить суд розстрочити виконання рішення суду строком на шість місяців. Ви­слу­ха­в­ши по­яс­нен­ня сторін, до­слі­ди­в­ши та оцінивши ма­те­рі­а­ли спра­ви, суд приходить до висновку, що по­зов під­ля­гає до за­до­во­лен­ня частково із наступних підстав. Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Між сторонами виникли правовідносини по виконанню зобов'язань, які регулюються Цивільним та Житловим кодексами України. Судом встановлено, що відповідач [PERSON]. проживає в ­[ADDRESS](а.с. 4). Згідно оборотної відомості відповідач є споживачем послуг теплової енергії. В порушення вимог п.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМ України №630 від 21.07.2005р., які передбачають зобов'язання споживачів здійснювати розрахунки за одержані послуги щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, відповідач систематично не сплачував зазначені платежі, в результаті чого утворилась заборгованість за надані послуги теплопостачання, яка становить 1 865 грн. 22 коп. (а.с. 5,6). Крім того Правилами зазначено, що оплата послуг з теплопостачання здійснюється з моменту набуття права на квартиру, оскільки ця послуга надається незалежно від наявності мешканців квартири. Норма ст. 67, 68 ЖК України вказує на зобов'язання своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до норм ст.ст. 526, 610 - 612, 625 ЦПК України зазначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦПК України у строк передбачений зобов'язаннями. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати завдані ним збитки і на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, і також три процента річних від простроченої суми. Крім того він не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідач вищевказану заборгованість щомісячно не сплачував, а тому за весь час прострочення сплати платежів йому були нараховані 18 грн. 73 коп. - 3% річних та 88 грн. 43 коп. - сума витрат від інфляції (а.с. 7). Відповідно до ст. 1193 ЦК України, суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків коли шкоду завдано вчиненням злочину. В даному випадку, відповідач має на утриманні двох малолітніх дітей, у зв'язку із скрутним матеріальним становищем, періодично сплачувала за спожиту теплову енергію, тому суд приходить до висновку про зменшення розміру відшкодування шкоди в частині стягнення встановленого індексу інфляції за весь час прострочення і три процента річних від простроченої суми. За викладених обставин стягненню з відповідача підлягає основна сума боргу в розмірі 1 865 грн. 22 коп. Оскільки позивача рішенням Вінницької міської ради звільнено від сплати державного мита, суд вважає необхідним, згідно ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави державне мито в сумі 51 грн. При звернені до суду позивачем було сплачено витрати з інформаційно - технічного забезпечення розгляду цивільної справи, тому зазначені витрати в розмірі 30 грн. необхідно стягнути з відповідача. Відповідно до вимог ст. 217 ЦПК України, враховуючи обставини справи у їх сукупності, а також думку учасників процесу, суд приходить до висновку про розстрочку виконання рішення суду.

Outcome: partial