Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-11 00:00:00

У вересні 2008 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання сина. У своєму позові і у судовому засіданні позивачка пояснила, що перебувала у шлюбі з відповідачем з 1990 року, шлюб було розірвано з 2006 року. Від шлюбу мають доньку – [PERSON] , [INFO] . Відповідач добровільно погодився надавати кошти на утримання доньки. Але з вересня 2006 року він відмовився надавати додатково кошти на доньку. Дитина росте, потребує додаткових витрат. Позивач просить стягнути аліменти з відповідача у розмірі 25% з його пенсії. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав повністю і суду пояснив, що він у 2006 році добровільно написав заяву до бухгалтерії ЗТМК, де він працює і з нього відраховують 25% з його заробітку аліменти. Крім цього, від додаткового купує доньці одежу, оздоровлював її і від додаткових витрат на доньку не відмовляється. Дослідивши докази по справі, вислухав пояснення сторін, суд вважає, що її позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Із копії свідоцтва про народження [NUMBER] видно, що [PERSON] народилася [INFO] року і її батьками є - [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст..181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. У судовому засіданні із пояснень сторін було встановлено, сторони обрали спосіб для утримання дитини добровільно по домовленості між ними. Як пояснив відповідач, він добровільно написав заяву в бухгалтерію комбінату з згодою з позивачем і з 2006 року регулярно позивач отримує аліменти. Із довідки, яку надав відповідач у судовому засіданні встановлено, що з [PERSON] утримуються аліменти із заробітку з вересня 2006 року у розмірі 25% заробітку щомісячно. Крім цього, відповідач надав у судовому засіданні довідку, із якої встановлено, що він приймає участь і у оздоровленні дитини. У судовому засіданні позивач не надала суду доказів того, чим викликані її позовні вимоги про стягнення аліментів у розмірі 25% з пенсії відповідача. Позивач не обґрунтувала стягнення аліментів з пенсії тими доказами, що її дитина потребує додаткових витрат , викликаних розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо. Відповідно до ст.187 СМ України один із батьків може подати заяву за місцем роботи про відрахування аліментів на дитину з його заробітної плати, пенсії у розмірі та на строк, які визначені у цій заяві. Такий спосіб є із способів добровільного виконання матір'ю, батьком свого обов'язку утримувати дитину. Платникові надано право самому визначати розмір аліментів. У судовому засіданні було встановлено, що відповідач не ухиляється від сплати аліментів, заборгованості по аліментам немає. Від такого способу стягнення аліментів позивач не відмовляється. Крім цього, позивач сама працює, має заробіток приблизно 1000 гривен. Як пояснив відповідач і проти цього не заперечувала позивач у судовому засіданні, відповідач сплачує частину комунальних послуг за квартиру, де проживає позивач з донькою. Таким чином, суд приходе до висновку, що позов [PERSON] не знайшов своє підтвердження докази та обґрунтування у судовому засіданні і тому задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed