Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором «Про участь у витратах на утримання будинку і прибудинкової території»в розмірі 5579 грн. 03 коп. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача зазначив, що 19.09.2000 року між позивачем та відповідачем було укладено договір «Про участь у витратах на утримання будинку і прибудинкової території». Як вказує у позовній заяві представник позивача, в результаті несплати відповідачем вартості послуг передбачених Договором, за період з травня 2001 року по квітень 2008 року за ним утворився борг, який станом на 01.04.2008 року складає 5579 грн.03 коп. В судовому засіданні представник позивача просив позов задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість, що утворилась внаслідок невиконання відповідачем умов договору «Про участь у витратах на утримання будинку і прибудинкової території». Відповідач заперечував проти позову, посилаючись на те, що він регулярно сплачує кошти згідно п. 2.2.4 Договору, щодо сплати заборгованості згідно п.п.2.2.11. та 2.2.12. Договору, відповідач вказав, що послуги йому не надавались та з огляду на це, він відмовляється сплачувати заборгованість. Крім того відповідач просив суд застосувати строк позовної давності до вимог позивача. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 19.09.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено договір « Про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території». Згідно п.п. 5.11, 5.12 термін дії договору складає три роки з дня його підписання, якщо жодна із сторін в письмовій формі не заявить про його перегляд за один місяць до закінчення його дії, дія договору автоматично продовжується. Відповідач у судовому засіданні стверджував, що він письмово звертався до позивача із заявою про розірвання даного договору, в термін, передбачений п.п.5.11, 5.12 договору, але доказів, що підтверджували б розірвання договору, суду не надав із зустрічним позовом про розірвання даного договору до суду не звертався. Твердження відповідача по справі про те, що позивачем не надавали послуги згідно п.п. 2.2.11. та 2.2.12. спростовуються наданими позивачем доказами, зокрема кошторисом додаткових витрат для поліпшення комфортного мешкання. Згідно п.5.4. договору плату за комунальні та інші послуги підприємство нараховує співвласнику з 01.05.2000 року. Згідно розрахунку заборгованості відповідачем не вноситься плата згідно п.п. 2.2.11. та 2.2.12. починаючи з травня 2000 року по квітень 2008 року включно, що складає 5579,03 грн. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. За таких підстав, судом встановлено, що в період з травня 2000 року по квітень 2008 року у відповідача виникла заборгованість по сплаті послуг, що були надані йому відповідно до п.п.2.2.11. та 2.2.12 договору «Про участь у витратах на утримання будинку і прибудинкової території» , разом з тим, оскільки відповідачем зроблено заяву про застосування судом позовної давності, а позивачем не надано доказів поважності причин її пропущення, позов підлягає частковому задоволенню в межах строків позовної давності. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного,

Outcome: partial