Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 9.09.1993 року було створено товариство покупців із членів трудового колективу державного комунального підприємства по пошиттю та ремонту одягу «Силует». Відповідно до договору купівлі-продажу від 19.10.1993 року дане колективне підприємство купило у державно-комунального підприємства «Силует» обладнання та приміщення, яке знаходить в [ADDRESS], на загальну суму 1353000,00 карбованців. В грудні 1993 року між членами товариства покупців: нею -[PERSON] та відповідачами було укладено установчий договір про створення КП по пошиттю одягу «Силует» та затверджено статут для створення юридичної особи КП «Силует». 1.04.2005 року державна реєстрація особи КП «Силует» припинена і відповідно до п.7.4 статуту даного підприємства - майно, що залишилось після задоволення претензій кредиторів і трудового колективу використовується за вказівкою власника. Фактично вона після припинення державної реєстрації КП «Силует» викупила у відповідачів їхні частки. Однак оформити на себе дане приміщення не може, оскільки не було оформлено право власності КП «Силует». Просить визнати за нею право власності на приміщення, загальною площею 51,3 кв.м, що розташоване по [ADDRESS]. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та підтвердила обставини, на які посилається. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день слухання справи повідомлені, в заявах позов визнали, просили справу заслухати у їх відсутності. Виходячи з наведеного суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому статтею 174 цього ж кодексу. Згідно ч.4 ст174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно протоколу загальних зборів членів трудового колективу державного комунального підприємства по пошиттю і ремонту одягу «Силует» від 9.09.1993 року з членів трудового колективу даного підприємства було створено товариство покупців для здійснення викупу майна підприємства, згідно поданих заяв в кількості 5 чоловік. Згідно договору купівлі-продажу майна від 19.10.1993 року посвідченого державним нотаріусом Шепетівської державної нотаріальної контори, товариство покупців - членів трудового колективу державно-комунального підприємства по пошиттю та ремонту одягу «Силует» в особі голови товариства [PERSON] купило майно державно-комунального підприємства по пошиттю та ремонту одягу «Силует», що складається з обладнання та приміщення, яке знаходиться в [ADDRESS], на загальну суму 1353000крб. Відповідно до установчого договору, зареєстрованого 19.01.1994 року сторони при викупі майна внесли вклади з урахуванням зонального коефіцієнту: [PERSON] - 24,3%; [PERSON] - 18,5%; [PERSON]- 18,6%; [PERSON] - 7,4%; [PERSON] - 5,9%; [PERSON] - 7,4%; [PERSON] - 17,9%. Відповідно до п.20 вище вказаного установчого договору у разі ліквідації підприємства після розрахунків з усіма організаціями кожному з учасників виплачується залишок майна підприємства, пропорційно його частини у статутному фонді підприємства. Як заявила позивачка в судовому засіданні в даний час вона усім відповідачам виплатила вартість їх часток. Згідно заяв усіх відповідачів, останні претензій до позивачки з приводу майна КП «Силует» не мають. Згідно довідки виконавчого комітету Шепетівської міської ради № 01/867 від 6.04.2005 року державна реєстрація припинення юридичної особи КП «Силует» проведена 1.04.2005 року. Судом встановлено, що даним приміщенням користується позивачка по справі, 13.03.2008 року уклала договір про оренду земельної ділянки, площею 89 кв.м, яка знаходиться в [ADDRESS], і відповідно сплачує певну плату. Виходячи з вище наведеного, суд вважає, що позивачка [PERSON] набула право власності на приміщення, що розташоване по [ADDRESS] правомірно.

Outcome: approved