Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на його користь у відшкодування матеріальної шкоди завданої у результаті ДТП та пошкодження його автомобіля ВАЗ 2106. Позов мотивований тим, що 22.07.2005 року на польовій дорозі СВК «Пам'ять Ілліча» с. Омелянівка Нижньогірського району АР Крим з вини [PERSON], який керував автомобілем сталося зіткнення його автомобіля з автомобілем, яким керував позивач, у зв'язку з чим [PERSON] автомобіль, що належить позивачу було пошкоджено, чим йому було завдано матеріальної шкоди. У судовому засіданні позивач позов підтримав по викладеним у ньому мотивам, вказавши що вина відповідача у ДТП, в якому був пошкоджений його автомобіль підтверджена постановою Нижньогірського районного суду в адміністративній справі у зв'язку з чим просив позов задовольнити та стягнути з [PERSON] 7080,72 гривні у відшкодування матеріальної шкоди, 938,40 гривень у відшкодування оплати за проведення автотехнічної експертизи, та судові витрати. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав вказавши, що його вини у зіткненні автомобілів та порушенні Правил дорожнього руху немає. Також він не згоден з постановою суду по адміністративній справі, якою його визнано винним у ДТП у якій було завдано шкоди автомобілю позивача. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться у справі суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до постанови Нижньогірського районного суду АР Крим від 22.05.2007 року по адміністративній справі № 3-20/07 [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП оскільки він у порушення п. 10.11. Правил дорожнього руху України на перехресті рівнозначних доріг не дав дорогу автомобілю під керуванням [PERSON] який наближався з правого боку у результаті чого допустив з ним зіткнення. Вказана постанова суду по адміністративній справі ґрунтується на висновках автотехнічної експертизи, від 12.12.2006 року згідно висновків якої дії водія [PERSON] не відповідали вимогам п.п. 10.11; 12.3 та 10.1 ПДД України. Як слід зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], автомобіль ВАЗ 2106, 1984 року випуску,[NUMBER] належить [PERSON]. Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи від 31.07.2008 року вартість матеріальної шкоди, спричиненої у результаті ДТП, власнику автомобіля ВАЗ 2106, держ. [NUMBER] на час проведення експертизи складає 7080 грн. 72 коп.. Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, у звязку з чим суд вважає, що обставини, які встановлені постановою Нижньогірського суду про винуватість відповідача у ДТП, яке сталося 22.07.2005 року не потребують додаткових доказів та підтверджуються матеріалами справи. Не дивлячись на те, що відповідач - [PERSON] у судовому засіданні свою вину у ДТП не визнав, судом його доводи не можуть бути взяті до уваги, оскільки постанова суду у адмінистративній справі № 3-20/07 від 22.05.2007 року набрала законної сили та за поясненнями самого відповідача ним не оскаржувалася. Розмір завданої позивачу матеріальної шкоди підтверджується висновком судової автотоварознавчої експертизи від 31.07.2008 року згідно якої вартість матеріальної шкоди, спричиненої у результаті ДТП, власнику автомобіля ВАЗ 2106, держ. [NUMBER] на час проведення експертизи складає 7080 грн. 72 коп.. Розмір витрат на проведення судової автотоварознавчої експертизи, підтверджується актом здачі-приймання висновку, згідно якого за проведення експертизи позивачем сплачено 938,4 грн. Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню судові витрати, які складаються з витрат на проведення судової автотоварознавчої експертизи, а також витрати по сплаті судового збору та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи судом в розмірі 81 грн. За таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved