Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-07 00:00:00

20.03.2008 року Вознесенський міжрайонний прокурор звернувся до суду в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Вознесенської міської ради до [PERSON] про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки площею 0,01309 га, яка є державною власністю та знаходиться під самочинно збудованою прибудовою до адміністративної будівлі на території [ADDRESS] та приведення спірної земельної ділянки у придатний для використання стан шляхом знесення самовільно збудованої прибудови. В обґрунтування своїх позовних вимог прокурор вказує, що відповідно до договору купівлі-продажу від 31.10.01 року [PERSON] є власником адміністративної будівлі, яка розташована в [ADDRESS]. Вказана адміністративна будівля розташована на земельній ділянці загальною площею 111,3 кв.м. Відповідно до інформації Вознесенського реєстраційного округу, станом на 04.04.2008 року державний акт на право власності на землю за адресою [ADDRESS] не зареєстровано В листопаді 2007 року під час проведення комісійної перевірки було встановлено, що відповідач [PERSON] самовільно зайняв земельну ділянку площею 131 кв.м. на землях житлової та громадської забудови, що є порушенням ст.ст.125,126,211 Земельного кодексу України.. Крім того при складанні акту обстеження комісією було встановлено, що земельна ділянка, яка є прилеглою до викупленої адмінбудівлі, забудована відповідачем самовільно, та її розмір становить 131 кв.м. Посилаючись на те, що на неодноразові звернення до відповідача, він не проводить усунення вказаного порушення земельного законодавства, чим продовжує заподіювати шкоду уповноваженому державою органу влади, прокурор просив задовольнити позовні вимоги. Вознесенський міжрайонний прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник позивача виконавчого комітету Вознесенської міської ради підтримав позовні вимоги у повному обсязі, при цьому зазначив, що самовільно зайнята земельна ділянка є об'єктом загального користування і є державною власністю. Відповідач в судове засідання не з'явився про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Представник третьої особи - Вознесенський міський відділ земельних ресурсів в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином. За згодою прокурора та представника позивача суд ухвалив постановити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення прокурора, представника позивача, свідка - головного спеціаліста Вознесенського міськрайонного сектору з контролю за використанням та охороною земель у Миколаївській області - [PERSON], дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до такого. У відповідності до ст.12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності і відповідно до цього Кодексу. Згідно приписів ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності за рішеннями органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Статтею 126 Земельного кодексу передбачено, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі, одержання документа, що посвідчує право на неї та державної реєстрації забороняється. Як встановлено ст.212 Земельного кодексу України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. При цьому згідно до ст. 1 Закону України „Про державний контроль за використанням та охороною земель” самовільне зайняття земельних ділянок - будь-які дії особи, які свідчать про фактичне використання не наданої їй земельної ділянки чи намір використовувати земельну ділянку до встановлення її меж у натурі, до одержання документа, що посвідчує право на неї, та до його державної реєстрації. В судовому засіданні було встановлено, що відповідачу на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 31.01.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу належить адміністративна будівля, що розташована за адресою [ADDRESS]. Відповідно до умов договору вищезазначена будівля розташована на земельній ділянці площею 113, кв.м. Відповідно до відповіді Вознесенського реєстраційного округу Державного підприємства „Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам” державний акт на право власності на землю за адресою [ADDRESS] не зареєстровано. 01 листопада 2007 року при комісійному обстеженню земельної ділянки, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] було встановлено, що земельну ділянку, яка належить до земель житлової та громадської забудови площею 0,01309 га за вищезазначеною адресою було зайнято самовільно відповідачем та на ній ведеться будівництво прибудови до адміністративної будівлі. Дана обставина підтверджується Актом обстеження земельної ділянки № 3 від 01.11.2007 року, план схемою земельної ділянки та свідченнями свідка [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт використання земельної ділянки площею 0,01309 га з порушенням визначеного порядку надання земельних ділянок, без відведення землі в натурі й одержання документа, що посвідчує право на землю підтвердився в судовому засіданні. З огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що у даному випадку має місце самовільне зайняття земельної ділянки площею 0,01309 а тому позовні вимоги про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки площею 0,01309 га є правомірними та обґрунтованими. Відповідно до п.3 ст..88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, так з відповідача підлягають стягненню судові витрати в тому числі: судовий збір в розмірі 8,50 гривень, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 7,50 гривень.

Outcome: approved