Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до територіальної громади в особі Новобахмутівсбкої сільської ради, про встановлення належності спадкоємцю заповіту та про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що її матері [PERSON] на праві приватної власності належав житловий будинок з господарськими будівлями, який розташовано [ADDRESS]. Однак, у зв'язку зі своєю юридичною необізнаністю [PERSON] не отримала на своє ім'я свідоцтва про право власності на вказане домоволодіння та не зареєструвала його відповідним чином у Бюро технічної інвентаризації. Крім того, 01 вересня 1997 року її матері [PERSON] на підставі рішення виконкому Новобахмутівської сільської Ради № 110/29 від 28.12.1995 року у її приватну власність для обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства була передана земельна ділянка площею 0,3000 га, яка розташована [ADDRESS]. [PERSON] на праві приватної власності також належала виділена в натурі на місцевості земельна ділянка площею 4,940 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Новобахмутівської сільської Ради. Кадастровий номер земельної ділянки 1425583100-02-000-0094. 28 червня 1974 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого усе своє майно, де б воно не знаходилось і з чого воно б не складалось, і взагалі усе те, що буде їй належати на день її смерті і на що по закону буде мати право, вона заповідає своїм дочкам - [PERSON] та [PERSON]. Цей заповіт нотаріально посвідчено секретарем виконкому Розівської сільської Ради Ясинуватського району Донецької області, зареєстрований у книзі для запису нотаріальних дій за № 39 від 28 червня 1974 року. [INFO] [PERSON] померла і після її смерті відкрилась спадщина за заповітом на належне їй вищевказане нерухоме майно - домоволодіння та земельні ділянки у селі Новобахмутівка Ясинуватського району. При звернені позивачки до Ясинуватської державної нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину померлої [PERSON], державним нотаріусом вказано, що в цей час видати свідоцтво про право на спадщину неможливо у зв'язку з тим, що відсутня реєстрація у БТІ права власності померлої на домоволодіння. Окрім того, нотаріусом вказано на те, що у заповіті на ім'я позивачки, який було складено її матір'ю, невірно записано російською мовою прізвище спадкодавця - „[PERSON]”, хоча вірно треба було записати російською мовою - „[PERSON]”. Просить встановити, що заповіт від 28 червня 1974 року, записаний від імені [PERSON], фактично вчинено [PERSON], яка померла [INFO], і належить спадкодавцю [PERSON]. Визнати за [PERSON] право власності у порядку спадкування за заповітом на нерухоме майно, яке належало її матері [PERSON], а саме: житловий будинок з усіма господарськими будівлями, які розташовані [ADDRESS]; земельну ділянку площею 0,3000 га, яка розташована [ADDRESS], та призначена для обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства; земельну ділянку площею 4,940 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Новобахмутівської сільської Ради кадастровий номер земельної ділянки 1425583100-02-000-0094. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Судом в якості співвідповідача залучено до участі у справі [PERSON]. Співвідповідачка [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Від представника відповідача Новобахмутівської сільської рада надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов визнав. Допитана в якості свідка [PERSON] підтвердила, що [PERSON] мати заявниці, проживала [ADDRESS]. Під час життя все своє майно заповідала [PERSON], про що склала заповіт, але ні вона, ні її діти на помилку в прізвищі її не звернули уваги. Заслухавши пояснення представника позивачки, співвідповідачки, свідка і дослідивши надані докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу зареєстрованого Ясинуватським міським бюро РАГС, про що зроблено актовий запис за № 277, 16 серпня 1950 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], та прийняла прізвище свого чоловіка - [PERSON](а.с. 7) Згідно технічного паспорту БТІ м. Донецька від 19 липня 1989 року, (а.с. 21-27) [PERSON] на праві приватної власності належав житловий будинок з господарськими будівлями, який розташовано [ADDRESS]. Відповідно довідки виконкому Новобахмутівської сільської Ради № 341/03-21 від 17 червня 2008 року, (а.с. 20) жилий будинок за цією адресою значиться по господарській книзі № 3, особовий рахунок № 212 за [PERSON]. Відповідно до державного акту про право приватної власності на земельну ділянку серії ДН № 137570 (а.с. 14) [PERSON] на праві приватної власності виділена в натурі на місцевості земельна ділянка площею 4,940 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Новобахмутівської сільської Ради. Кадастровий номер земельної ділянки 1425583100:02:000:0094.(а.с. 15) Згідно заповіту складеного 28 червня 1974 року [PERSON] усе своє майно, де б воно не знаходилось і з чого воно б не складалось, і взагалі усе те, що буде їй належати на день її смерті і на що по закону вона буде мати право, вона заповідала своїм дочкам - [PERSON] та [PERSON]. Цей заповіт посвідчено секретарем виконкому Розівської сільської Ради Ясинуватського району Донецької області, зареєстрований у книзі для запису нотаріальних дій за № 39 від 28 червня 1974 року. В цьому ж заповіті спадкодавця поставила свою підпис „[PERSON]”. Згідно з даними виконкому Розівської сільської Ради Ясинуватського району від 13 жовтня 2005 року даний заповіт не змінювався та не відмінювався. Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] [PERSON] померла [INFO], про що відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції Донецької області зроблено актовий запис за № 399 від 23.05.2005 року (а.с. 12). Із спадкової справи щодо майна [PERSON] вбачається, що [PERSON] у встановленому законом порядку відмовилась від належної їй частини спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON] на користь -[PERSON]. Ця відмова була належним чином прийнята та оформлена державним нотаріусом Дзержинської нотаріальної контори Донецької області 10 жовтня 2005 року, зареєстрована в реєстрі за № 3609. Заявниця у встановленому законом порядку спадщину після смерті [PERSON] прийняла. Згідно ст. 331 Цивільного кодексу України, якщо право власності на нерухоме майно підлягає держав­ній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 256 Цивільного процесуального кодексу України суд встановлює факти належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. На підставі викладеного, суд вважає, що заповіт від 28 червня 1974 року, записаний від імені [PERSON], фактично вчинено [PERSON], яка померла [INFO], і за [PERSON] необхідно визнати право власності на житловий будинок з усіма господарськими будівлями, які розташовані [ADDRESS]; земельну ділянку площею 0,3000 га, яка розташована [ADDRESS], та призначену для обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства; земельну ділянку площею 4,940 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Новобахмутівської сільської Ради.

Outcome: approved