Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-29 00:00:00

Виконавчий комітет Дніпровської районної ради м. Дніпродзержинська до попереднього розгляду позов по суті та за обставинами справи визнав у повному обсязі. Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що його батькам [PERSON], [PERSON] та рідному брату [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала квартира, розташована [ADDRESS], яку вони придбали відповідно до договору міни, укладеному 03 листопада 1995 року, та посвідченому державним нотаріусом Третьої дніпродзержинської нотаріальної контори. [INFO] загинув його брат [PERSON], і після його смерті батьки фактично прийняли спадщину у вигляді частки вищевказаної квартири, залишившись проживати у квартирі, так як ніяких інших спадкоємців першої черги після смерті брата не було. Але батьки у встановленому законом порядку не отримали свідоцтво про право спадщину за законом після смерті свого сина. [INFO] померла його, позивача, мати [PERSON], батько звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину, але свідоцтво не отримав, хоча батько фактично прийняв спадщину, подавши заяву до нотаріальної контори та залишившись проживати у квартирі [ADDRESS]. [INFO] батько також помер, і після його смерті відкрилася спадщина у вигляді вищевказаної квартири, і єдиним спадкоємцем після смерті батька, матері та брата є він, позивач, у справі. Він у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, як після смерті брата, спадкову долю після смерті якого фактично прийняли батьки, так і після смерті батьків. Але постановами нотаріуса від 07 травня 2008 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв'язку з тим, що не визначені долі кожного із співвласників у праві спільної власності на спадкову квартиру, так як квартира належала померлим на праві спільної сумісної власності без визначення часток співвласників. Вважає, що його померлому брату, померлому батьку та померлій матері , кожному, належала 1/3 частка вищевказаної квартири, так як ніякої домовленості щодо визначення часток між ними не було, тому просить суд визначити спадкову частку, яка належала його брату в розмірі 1/3 частки квартири, його матері - в розмірі 1/3 частки квартири, і його батьку - в розмірі 1/3 частки квартири. До попереднього розгляду справи виконавчий комітет Дніпровської районної ради м. Дніпродзержинська надав суду заяву, в якій зазначив, що проти позову [PERSON] не заперечують, та просять розглядати справу у відсутність представника виконкому та ухвалити рішення при попередньому розгляді справи, враховуючи відсутність спору та заперечень щодо позову з боку виконкому. До попереднього розгляду справи треті особи - нотаріус Третьої Дніпродзержинської нотаріальної контори та ОКП «Дніпродзержинське БТІ» надали суду клопотання, в яких зазначили, що просять розглядати справу у відсутність їх представників, та надіслати рішення на адресу нотаріальної контори. Позивач не заперечує проти ухвалення рішення при попередньому розгляді справи. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ст. 174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зі згоди сторін суд ухвалює рішення при попередньому розгляді справи. Судом були досліджені такі докази, надані позивачем на підтвердження позову: постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, витяг про реєстрацію у Спадковому реєстрі, довідки з місця проживання померлих родичів позивача, договір міни квартирами, технічний паспорт, свідоцтва про смерть, довідка ОКП «Дніпродзержинське БТІ» про власників квартири. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом були встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до договору міни квартирами, що був укладений 03 листопада 1995 року, та посвідчений нотаріусом Третьої Дніпродзержинської нотаріальної контори ( а.с. 16), [PERSON], [PERSON] та [PERSON] придбали право власності на квартиру, розташовану [ADDRESS]. Договір міни був у встановленому законом порядку зареєстрований ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» 02 лютого 1996 року. Відповідно до довідки, що надана ОКП «Дніпродзержинське БТІ» від 08 серпня 2008 року, право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано на праві спільної сумісної власності за [PERSON],[PERSON] та [PERSON] ( а.с. 25), тобто вони всі володіли квартирою на праві спільної сумісної власності, були співвласниками вищевказаної квартири. . [PERSON] та[PERSON] були батьками позивача, а [PERSON] був рідним братом позивача. [INFO] помер брат позивача - [PERSON], [INFO] померла мати позивача - [PERSON],[INFO] помер батько позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про смерть ( а.с. 19 -21). Після їх смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири, що розташована [ADDRESS], власниками якої були померлі родичі позивача. Позивач у встановленому законом порядку звернувся до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини як після смерті брата та батька, так і після смерті матері, але постановами нотаріуса Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори від 07 травня 2008 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлих батька, брата та матері в зв'язку з тим, що не визначені частки у спільній сумісній власності на квартиру, які належали померлим (а.с. 7,. 8 - постанови нотаріуса). Відповідно до ст. 355 майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. При укладенні договору міни квартира [ADDRESS] придбавалася померлими на праві спільної сумісної власності. Придбав квартиру, кожен із них набув рівну з іншим частку квартири у власність, тобто 1\3 частку в праві спільної власності. Відповідно до ст.. 370 ч.2 ЦК України в разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Як було встановлено, між померлими не було домовленості щодо розміру часток у праві спільної сумісної власності, тому суд вважає, що кожному із померлих родичів позивача, а саме [PERSON], [PERSON] та [PERSON], належала на праві приватної власності 1\3 частка квартири [ADDRESS]. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, і тому суд вважає, що позов [PERSON] про визначення частки спадкодавця у спільному сумісному майні підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved