Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду і просить стягнути з відповідача ТОВ «Українські аграрні інвестиції» заробітну плату за січень 2008 р., що складає 5500 грн., також середній заробіток за весь час затримки розрахунку, що складає 27 500 грн. та моральну шкоду у розмірі 1500 грн. Мотивує позов тим, що 05.11.2007 р. по 01.02.2008 р. працював керівником виробництва ТОВ «Українські аграрні інвестиції». В день звільнення звернувся до керівництва підприємства з вимогою провести розрахунок, але до цього часу розрахунок з ним не провели. В судовому засіданні позивач[PERSON] та його представник [PERSON]уточнили позовні вимоги, просили стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку за один місяць в сумі 5050 грн. Позивач пояснював, що при звільненні не отримував ніякі кошти, а підпис на платіжних віждомостях не його. В подальшому в судовому засіданні змінив пояснення, повідомив, що, дійсно, розписувався в платіжних відомостях в присутності головного бухгалтера. Моральну шкоду просить стягнути в розмірі 1000 грн. Представник відповідача [PERSON] заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що на підставі заяви позивача від 01.02.2008р. він звільнений в цей же день за згодою сторін згідно п.1 ст.26 КЗпПУ. І в цей же день отримав трудову книжку. Відповідач мав перед позивачем зобов'язання по виплаті заробітної плати за січень та один день лютого 2008 р., компенсацію за невикористану відпустку, а всього повинні сплатити 5034,04 грн. Дану суму заробітку позивач отримав частинами, що підтверджується платіжними відомостями, на що він погоджувався. Суд вислухавши пояснення позивача та його представника, заперечення представника відповідача, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного висновку. На підставі трудового договору від 05.11.2007 р., укладеним між позивачем та відповідачем,[PERSON] був найнятий на роботу на посаду керівника виробництва (а.с. 7-14). Розмір заробітної плати йому нараховувався згідно штатного розпису, який складав 5050 грн. з вирахуванням обов»язків платежів. ( а.с.28, 37). Згідно наказу № 3-К від 01.02.2008 р.[PERSON] був звільнений на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України, за угодою сторін. І в цей же день 01.02.2008р. отримав трудову книжку, що сторони підтвердили в судовому засіданні. Бухгалтерія мала провести остаточний розрахунок з[PERSON] та виплатити йому грошову компенсацію за невикористану відпустку за час роботи за 5 календарних днів та заробітну плату за січень і один відпрацьований день в лютому 2008р.(а.с. 27). Згідно платіжних відомостей заробітної плати та видаткових касових ордерів 25.02.2008 р. позивачу було виплачено 230,50 грн. (а.с. 29), 29.02.2008 р. -1201,20 грн. (а.с. 30), 03.03.2008 р.- 3602,34 грн.(а.с. 31), всього разом 5034,04 грн. Як пояснила в судовому засіданні свідок [PERSON] яка працює головним бухгалтером на підприємстві, 01.02.2008р. їй надали заяву та наказ про звільнення [PERSON]В цей же день провести розрахунок фізично не могла, про що позивач не заперечував і за розрахунком пізніше приходив особисто. Вона особисто провела з ним розрахунок, про що він в її присутності поставив свій підпис в платіжних відомостях. Розрахунок вона проводила, виходячи з його посадового окладу згідно штатного розпису в сумі 5050 грн. з вирахування податків. За січень 2008р. зарплата склала 4142,26 грн., за один день лютого- 240,48 грн., за 5 днів невикористаної відпустки- 841,67 грн. Всього- 5224,51 грн., за мінусом обов»язків платежів позивачу повинні були сплатити 5034,04 грн., що і було зроблено. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника, виплата всіх сум, що йому належать, провадиться в день звільнення. Згідно ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст.116 цього Кодексу при відсутності спору про їх розмір підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається. Як встановлено в судовому засіданні,[PERSON] 01.02.2008р. отримав на руки трудову книжку, при цьому давав свою згоду на те, щоб розрахунок на руки отримати пізніше, не в день звільнення. Позивачем не доведено, що при звільненні він не давав такої згоди, що свідчить про те, що його трудові права при звільненні відповідачем не були порушені В задоволенні вимог про стягнення моральної шкоди також слід відмовити, оскільки моральна шкода позивачем суду не доведена. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed