Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-10 00:00:00

Позивач в своїй заяві вказує, що у відповідності із умовами укладених між ЗАТ ” УМЗ” і відповідачем договорів №№3200633, 3200648, 3200673 від 25.11.2006 року “Про надання послуг мобільного зв'язку” та Додаткової угоди до нього, остання користувалася послугами стільникового радіотелефонного зв'язку і зобов'язана регулярно оплачувати вартість обслуговування мобільних телефонів, включаючи щомісячну абонентну плату. Але відповідачка своїх зобов'язань не виконує і за нею в період з 01.06.2007 року по 26.08.2007 року виникла заборгованість, яка складається із основної заборгованості за послуги мобільного зв'язку, пені за прострочення сплати за послуги та договірної санкції , яку позивач і просить стягнути. В судове засідання представник позивача надіслав заяву , в якій підтримує позовні вимоги та просить суд розглянути справу у його відсутність . Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги визнала в частині стягнення основного боргу та не визнала суми договірної санкції, оскільки вважає її надмірно великою та такою, що не відповідає засадам розумності та справедливості . Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав: Так 25.11.2006 року між сторонами були укладені договори №№3200633, 3200648, 3200673 „Про надання послуг стільникового зв'язку та додаткових угод до договорів, в п.1.3 яких передбачається стягнення штрафу на випадок дострокового припинення договору, до якого входить і несвоєчасна сплата за надання послуг в розмірі 2 грн. 74 коп. за кожен день, що залишився до закінчення терміну дії договору, починаючи з дня несплати коштів. В зв'язку з призупиненням користування мобільним телефоном, відповідачка перестала сплачувати абонентську плату. На даний час, згідно розрахунку позивача, заборгованість по оплаті послуг мобільного зв'язку становить 215,06 грн. На цю суму заборгованості нарахована пеня в сумі 1,85 грн., виходячи з облікової ставки НБУ- 8, 5% річних. Враховуючи, що відповідачка заключила договори терміном на 365 днів , а користувалася мобільним зв'язком не весь час дії договорів , на ці дні з розрахунку 2 грн.74 коп. за один день був нарахований штраф в сумі 1915, 26 грн. Тобто, загальна сума штрафу в декілька разів перевищує основну суму заборгованості по абонентській платі і ніяк не залежить від суми боргу, а тільки в кількості днів коли абонент перестав користуватися мобільним зв'язком. Причому договір абсолютно не враховує з яких причин абонент не вносить плату за послуги зв'язку. Такі договори та додаткові угоди до нього суперечать поняттям зобов'язанням закріплених в ст.ст.509, 627 ЦК України де вказано, що зобов'язання сторін мають ґрунтуватися на засадах добросовісності та справедливості. Більш того, договір, а особливо додаткова угода до нього складені таким чином, що з нього не можна визначити строки застосування штрафних санкцій, які самі по собі є надмірними. Стягнення штрафних санкцій , які перевищують розмір основного боргу не можна визнати справедливим, тому суд вважає достатнім стягнути штрафні санкції в розмірі 100 грн., що буде відповідати засадам розумності і справедливості, як це передбачено поняттям зобов'язання.

Outcome: partial