Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом до Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області посилаючись на те, що 16 травня 2008 року вона отримала державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,1704 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, виданий на підставі рішення 24 сесії п'ятого скликання Супрунівської сільської ради від 18 квітня 2008 року. Зазначила, що відповідно до рішення виконавчого комітету Супрунівської сільської ради №103 від 20 травня 2008 року їй надано дозвіл на будівництво житлового будинку і господарських будівель та згідно довідки тієї ж ради житловому будинку присвоєно [ADDRESS]. Вказала, що без отримання дозволу на виконання будівельних робіт, будівельного паспорту, проекту забудови побудувала будинок. Після звернення до КП „Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району” з заявою про реєстрацію права власності на нерухоме майно, в реєстрації їй було відмовлено у зв'язку з тим що будівництво було здійснено самочинно. В судовому засіданні при попередньому розгляді справи позивач [PERSON] позовні вимоги повністю підтримала, підтвердила зазначені в позові обставини, надавши всі можливі докази на їх підтвердження. Представник відповідача - Супрунівської сільської ради Полтавського району надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, а справу просив розглянути без його участі. Представник третьої особи - Комунального підприємства „Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району” в судове засідання не з'явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі. Суд з'ясувавши думку позивача, вважає за можливе ухвалити рішення по справі при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №362376, виданого [PERSON] на підставі рішення 24 сесії п'ятого скликання Супрунівської сільської ради від 18 квітня 2008 року, їй передано у власність земельну ділянку площею 0,1704 га в с.Мильці Супрунівської сільської ради Полтавського району для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (а.с.4). Відповідно до рішення №103 від 20 травня 2008 року виконавчого комітету Супрунівської сільської ради [PERSON] дозволено будівництво житлового будинку індивідуального житлового будинку, господарських будівель і споруд [ADDRESS] на приватизованій земельній ділянці після отримання дозволу на виконання будівельних робіт та оформлення будівельного паспорту, виготовлення проекту забудови та отримання дозволу на виконання будівельних робіт (а.с.5). На вказаній земельній ділянці без відповідної документації на забудову [PERSON] побудувала житловий будинок, господарські будівлі та споруди, і відповідно до технічного паспорту, який був виготовлений КП „Бюро технічної інвентаризації та містобудування”, інвентаризаційна справа №1-11624-08, вона є власницею нерухомого майна, яке розташоване [ADDRESS] (а.с.6). Рішенням реєстратора від 30 липня 2008 року [PERSON] було відмовлено в реєстрації прав власності на вказане нерухоме майно, оскільки будівництво здійснено самочинно (а.с.13,14). Згідно архітектурно-будівельного висновку від 29 липня 2008 року розташування будівлі [ADDRESS] не суперечить державним будівельним нормам України ДБН 360-92** „Містобудуванн. Планування і забудова міських і сільських поселень”. Планувальне та конструктивне вирішення будівлі літера „А1-1” відповідає діючим на даний час державним будівельним нормам ДБН В.2.2-15-2005 „Житлові будинки. Основні положення”, що дає можливість визнати вказану будівлю одноквартирним житловим будинком, придатним для постійного проживання з житловою площею 61,4 кв.м (а.с.16,17). Відповідно до ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та охоронювані законом інтереси інших осіб. На підставі викладеного, ст.ст.15, 319, 331, 375, 376, 392 ЦК України,

Outcome: approved