Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-10 00:00:00

Харківський міжрайонний природоохоронний прокурор в інтересах держави в особі Головного державного управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Харківській області, Червонооскільської сільської ради звернувся до суду з позовом до громадянина [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної водним живим ресурсам, в якому повідомив, що 10 квітня 2008 року відповідач у справі громадянином [PERSON] на Червонооскільському водосховищі (поблизу с.Червоний Оскіл), на території Червонооскільської сільської ради Ізюмського району Харківської області здійснено грубе порушення правил рибальства, яке виразилось у незаконному вилові риби плітки у кількості 208 екземплярів загальною вагою 8 кг в період нересту та з перевищенням добової норми вилову. Зазначеним державі заподіяно шкоди на суму в розмірі 2121 гривень 60 копійок. В судовому засіданні представники позивачів у справі: Головного державного управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Харківській області та Червонооскільської сільської ради позовні вимоги підтримали і наполягали на відшкодуванні заподіяної шкоди в розмірі 2121 гривень 60 копійок. Відповідач у справі [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог не заперечував та пояснив, що дійсно 10 квітня 2008 року ним було виловлено риби загальною вагою 8 кг. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Досллідивши матеріали справи, вислухавши сторони, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 38 Закону України „Про охорону навколишнього природного середовища” використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів. Законодавством України громадянам гарантується право загального використання природних ресурсів для задоволення життєво необхідних потреб (естетичних, оздоровчих, рекреаційних, матеріальних тощо) безоплатно, без закріплення цих ресурсів за окремими особами і надання відповідних дозволів, за винятком обмежень, передбачених законодавством України. В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України,- на інших умовах. Відповідно до ст.27 Закону України „Про тваринний світ” у порядку загального використання об”єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством , дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об”єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених првил рибальства і водокористування. В інших випадках любительське і спортивне рибальство здійснюються на праві спеціального використання об”єктів тваринного світу, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України відповідно до цього та інших законів. Згідно з п.4 Тимчасового порядку ведення рибного господарства і здійснення рибальства, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 вересня 1996 року № 1192, ведення рибного господарства та рибальство повинні здійснюватись з додержанням вимог щодо виконання встановлених норм, лімітів (квот), термінів і правил використання водних живих ресурсів. Відповідно до п.9 Порядку здійснення любительського і спортивного рибальства, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 липня 1998 року. № 1126, вимоги щодо здійснення любительського і спортивного рибальства та застосування знарядь і способів лову (добування), норми, заборонені місця і його терміни, встановлюються правилами люьительського і спортивного рибальства за басейно-територіальним принципом, які затверджуються Держкомрибгоспом за погодженням з Мінекобезпеки. В п.п.4.14.3 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.99р. (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 квітня 1999 року за №269/3562), вказано, що на період нересту рибиу всіх водосховищах, а також озерах з 1 квітня по 10 червня забороняється лов риби. Однак, [PERSON] здійснював вилов риби в саме цей період. Крім того, загальна вага виловленої відповідачем риби становила 8 кг, що є порушенням вимог також п.4.6 Правил любительського і спортивного рибальства про те, що одній особі дозволяється вилов риби на одну добу перебування на водоймі у твких кількостях: на водоймах загального користування - 3 кг, на водоймах, закріплених за громадськими об”єднаннями, а також тих, де впроваджене платне рибальство -5 кг. Вивезення з водойми риби та безхребетних - як у свіжому, так і в обробленому вигляді,- незалежно від терміну перебування на водоймі дозволяється в розмірі не більше за добову норму, за винятком випадків, коли вага однієї рибини перевищує встановлену норму вилову. Про виявлення зазначеного факту незаконного вилову риби громадянином [PERSON] державним інспектором рибоохорони 10.04.2008 р. за № 1605 та складено протоколи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.85 ч.4 КУпАП (грубе порушення правил рибальства) та матеріали адміністративної справи 22.04.2008 р за № 815-05-01 направлені до Ізюмського міськрайонного суду Харківської області для розгляду. Відповідно до вимог ст.13 Конституції України, ст.5 Закону України „Про твринний світ” об”єкти тваринного світу, які перебувають у стані природної волі і знаходяться в межах території України, її континентального шельфу та виключної (иорської) економічної зони, є об”єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника об”єктів тваринного світу, які є природним ресурсом загальнодержавного значення, здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Відповідно до ст. 63 Закону України „Про тваринний світ” підприємства, установи, організації та громадяни зобов”язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодаства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку та розмірах, встановлених законодавством. Згідно роз”яснень п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України „ 17 від 10.12.2007р. „Про судову практику про злочини та інші правопорушення проти довкілля” якщо вилучену у правопорушника продукцію реалізовано до розгляду справи у судовому засіданні, суд, враховує вартість реалізованого при вирішенні цивільного позову. Якщо ж незаконно добута продукція не була вилучена, а використана чи реалізована самим правопорушником або стала непридатною, суд вирішує питання про стягнення її вартості. Незаконно виловлена риба не реалізовувалась, відповідно до пояснення [PERSON] у нього не вилучалась, у зв”язку з чим з відповідача повинна бути стягнута її вартість. В п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 17 від 10.12.2007 р. „Про судову практику про злочини та інші правопорушення проти довкілля” зазначено, що привизначенні розміру шкоди, заподіяної водним живим ресурсам, застосовуються такси, затверджені постановами Кабінета Міністрів України від 19.01.1998 р.№ 32 „Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів риб та інших об”єктів водного промислу”ю Згідно з додатком № 1 до вищевказаної постанови „Такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами та особами без громадянства цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водних об”єктах України” розраховано розмір шкоди, заподіяної відповідачем водним живим ресурсам, який становить 2121 гривень 60 копійок. Відповідно до ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Відповідно до ст.47,68,69 Закону України „Про охорону навколишнього природногосередовища” заподіяна державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства шкода підлягає відшкодуванню у повному обсязі і стягується до місцевого бюджету. Згідно зі ст. 59 Закону України „Про тваринний світ” пред”явлення позовів про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціями та громадянами внаслідок порушення законодавтсва про охорону, використання і відтворення об”єктів тваринного світу, відноситься до компетенції спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів, мисливського господарства та полювання, рибного господарства та їх територіальних органів, тобто позивачем може бути головне державне управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Харківській області. Виловом риби забороненими знаряддями лову (сітками), без дозволу на промисел та в нерестовий період завдана шкода державним інтересам, необхідність їх захисту покладає на прокуратуру обов”язок предсставництва інтересів держави відповідно до ч.2 сссст. 121 Конституції України. Відповідно до ст.20 Закону Ураїни “Про прокуратуру” при здійсненні прокурорського нагляду за додержанням і застосуванням законів прокурор має право звертатися до суду із заявою про захист прав і законних інтересів громадян, держави, а також підприємств та інших юридичних осіб. Статтею 36-1 зазначеного Закону визначено підстави представництва прокурором інтересів держави, а саме: наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або державою. В даному випадку предстаництво здійснюється шляхом звернення до суду з позовом про захист прав юридичної особи, а саме головного державного управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Харківській області у зв”язку з порушенням інтересів держави.

Outcome: approved