overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, розташоване [ADDRESS]. Вказавши, що згідно Договору купівлі-продажу від 04.12.1998 року їй на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями. З метою поліпшення житлових та побутових умов нею на протязі 2000 року на присадибній ділянці самочинно, без дозволу виконкому та без оформлення технічної документації було побудовано сарай «Д» розміром 4,20х9.50 м. Згідно акта обстеження, складеного 11.04.2008 року спеціалістами КП «Архітектурно-інвентаризаційне бюро Золочівського району» будівля вважається самочинно побудованою. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, представник відповідача в судове засідання надав заяву в якій проти позовної заяви [PERSON] не заперечує. Суд, заслухавши пояснення позивачки, прийнявши до уваги заяву представника відповідача, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У відповідності до п. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній якщо це не порушує права інших осіб. Згідно Договору купівлі-продажу від 4 грудня 1998 року [PERSON] продав, а [PERSON] купила житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с.Гуринівка Золочівського району Харківської області. Згідно технічної документації, експертного висновку протипожежного стану виданого начальником сектору державного пожежного нагляду Золочівського РВ ГУ МНСУ в Харківській області вищезазначеною будівлею користувалися 8 років і вона відповідає будівельно-технічним, санітарним та протипожежним нормам і може бути узаконена згідно закону. З наданої Великорогозянською сільською радою заяви вбачається, що самочинно збудована будівля знаходиться на земельній ділянці позивачки. У домоволодіння [PERSON] сусіди відсутні. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на їх малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі &frac14; частини від усіх видів заробітку щомісяця до досягнення ним повноліття. Однією сім”єю вони не проживають з липня 2007 року, спільного господарства не ведуть. Відповідач покинув родину та співмешкає з іншими жінками. Матеріальної допомоги на утримання сина не надає, угоди щодо добровільної сплати аліментів між ними не досягнуто. Самотужки утримувати дитину їй тяжко. В судове засідання відповідач не з”явився, про час та день слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення судових повісток. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, вислухавши позивачку, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ст.180 Сімейного Кодекса України батьки зобов”язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Зі свідоцтва про народження [NUMBER], виданого відділом РАЦС Золочівського РУЮ Харківської області 29.11.2005 року, видно, що [PERSON] народився [INFO], його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.3). Дитина проживає з матір”ю [ADDRESS], знаходиться на її утриманні (а.с.5). Згідно ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері (батька), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно дост. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються з дня пред”явлення позову. Оскільки відповідно ст.4 п.5 Декрету Кабінету Міністрів України позивачі за позовами про стягнення аліментів звільняються від сплати державного мита, тому, згідно ст.88 ЦПК України, з відповідачки необхідно стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на їх малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі &frac14; частини від усіх видів заробітку щомісяця та &frac14; частину від всіх видів заробітку на її утримання до досягнення сином трирічного віку. Змінивши в судовому засіданні свої позовні вимоги, просить суд стягнути аліменти лише на утримання сина. Вказала, що однією сім”єю вони не проживають з 15.07.2008 року, спільного господарства не ведуть. Відповідач проживає окремо в м.Харкові, працює в ТОВ „ФУК Малтюроб” молодшим оператором, отримує заробітну плату, але матеріальної допомоги на утримання сина не надає, його вихованням не займається, угоди щодо добровільної сплати аліментів між ними не досягнуто. Самотужки утримувати дитину їй тяжко, оскільки отримує невелику допомогу по догляду за дитиною. В судове засідання відповідач не з”явився, про час та день слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, вислухавши позивачку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст.180 Сімейного Кодекса України батьки зобов”язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Зі свідоцтва про народження [NUMBER] видно, що [PERSON] народився [INFO], його батьками є [PERSON] та [PERSON](а.с.2). Дитина проживає з матір”ю [ADDRESS] (а.с.5). Згідно ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері (батька), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються з дня пред”явлення позову. Оскільки відповідно ст.4 п.5 Декрету Кабінету Міністрів України позивачі за позовами про стягнення аліментів звільняються від сплати державного мита, тому, згідно ст.88 ЦПК України, з відповідачки необхідно стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на двох неповнолітніх дітей. Зазначила, що з 1995 року по 15.02.2006 року вона перебувала в шлюбі з [PERSON]. Від цього шлюбу вони мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею і знаходяться на її утриманні. Домовленості між колишнім подружжям про участь [PERSON] в утриманні їх дітей не було, участі в вихованні дітей він не приймає. ЇЇ колишній чоловік є фізично здоровою, працездатною і матеріально забезпеченою людиною, інших дітей, непрацездатних батьків він не має. Просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на дітей: [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини від його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісячно до повноліття дітей. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивачки визнав в повному обсязі. Пояснив, що згоден виплачувати щомісячно аліменти на своїх дітей: [PERSON], та [PERSON] до їх повноліття. Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Із ксерокопії свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON] видно, що їх батьком є [PERSON]. Ст. 180 Сімейного Кодексу України передбачає що, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При ухиленні батьків від цього обов'язку, кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку. Із довідки № 2092 від 15.07.2008 року, наданої Золочівською селищної Радою Золочівського району Харківської області видно, що [PERSON] проживає разом із своїми дітьми: [PERSON] та [PERSON] і вони знаходяться на утриманні своєї матері. Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] є працездатною людиною, хронічних захворювань та непрацездатних батьків не має, стягнень по виконавчим листам з відповідача не здійснюється. У зв'язку з наведеним, з урахуванням вище зазначених обставин, які мають істотне значення по справі, суд вважає, що відповідач [PERSON] за своїм станом здоров'я та матеріальним становищем в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання своїх неповнолітніх дітей. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути і судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-11 00:00:00

КП „Кременчукводоканал” звернулося в суд з позовом до [PERSON]., [PERSON]. про стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, дав пояснення, що КП”Кременчукводоканал” відповідачам надаються послуги з водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] , які в свої чергу зобов'язані своєчасно, не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяцем, оплатити вартість наданих послуг. Відповідачі надані послуги з водопостачання та водовідведення не оплачують, станом на 01.09.2008 року мають заборгованість в сумі 2247грн. 06коп.. Прохає стягнути з [PERSON]., [PERSON] . на користь КП ”Кременчукводоканал” заборгованість по оплаті наданих послуг в сумі 2247грн. 06коп. та повернення судових витрат - витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30грн. 00коп.. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, про причини неявки суду не повідомили. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що відповідачам надаються КП”Кременчукводоканал” послуги з водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] , останні в свої чергу зобов'язані своєчасно, не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяцем, оплатити вартість наданих послуг. Відповідачі надані послуги з водопостачання та водовідведення не оплачують, станом на 01.09.2008 року мають заборгованість в сумі 2247грн.06коп.. Суд вважає, що позивачем дійсно надавалися відповідачам послуги з водопостачання та водовідведення, а відповідачі їх не оплачують, тому необхідно стягнути з останніх на користь позивача заборгованість в сумі 2247грн. 06коп. та понесені судові витрати на інформаційно-техне забезпечення розгляду справи. Суд також вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-11 00:00:00

[PERSON] . звернулася в суд з позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В позовній заяві позивачка вказала, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 29.03.2003 року, рішенням суду від 30.09.2008 року шлюб між ними розірваний. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]народження, яка проживає з нею. Оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дочки в добровільному порядку не надає, прохає суд стягувати з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO]народження, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, кожного місяця до її повноліття, також прохає суд слухати справу та винести рішення в її відсутність. Відповідач позовні вимоги визнав повністю. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши відповідача, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 29.03.2003 року по жовтень 2008 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO]народження, яка проживає з позивачкою. Відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої доньки в добровільному порядку не надає. Відповідно до ст. 180 СК України “батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття”. Суд вважає необхідним стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]народження, в розмірі ј частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, кожного місяця до її повноліття, а також стягнути з відповідача на користь держави судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Великобабчанської сільської ради, третя особа - Чугуївська держнотконтора, та просить винести рішення, яким визнати за нею право власності на житловий будинок, розташований [ADDRESS], та земельну ділянку при будинку площею 0,2460га, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері, [PERSON]. В позовній заяві позивач зазначила, що її матері, [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований [ADDRESS], та земельна ділянка при ньому площею 0,2460га, що підтверджується довідкою Великобабчанської сільської ради № 409 від 30.05.2003 року та довідкою Чугуївського відділу земельних ресурсів. 16.11.1999 року мати заповідала їй та братові, [PERSON], все своє майно, яке буде належати їй на день смерті. Заповіт посвідчено секретарем виконкому Великобабчанської сільської ради, реєстровий № 30 від 16.11.1999 року. [INFO] її мати померла. На момент її смерті заповіт не змінювався та не відмінявся. Її брат, [PERSON], помер [INFO], так і не встигнувши прийняти спадщину. В передбачений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини вона не зверталася, так як вважала, що є спадкоємцем за заповітом, та їй не потрібно цього робити. Однак, вона фактично прийняла спадщину, так як вступила у володіння та користування спадковим майном, проводила поточні ремонти, обробляла земельну ділянку. У судове засідання позивач не з”явилася, однак надала до суду заяву, згідно якої позов підтримала повністю, просила суд його задовольнити та слухати справу у її відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з”явився, однак надав до суду заяву, згідно якої позов визнав повністю та просив розглянути справу у його відсутності. Представник третьої особи у судове засідання не з”явилася, однак надала до суду заяву, згідно якої не заперечувала проти задоволення позову та просила розглянути справу у її відсутності. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні попереднього судового засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов, з урахуванням поновлення строку позовної давності, підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє повне підтвердження в ході слухання справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-11 00:00:00

Позивач ЗАТ “Ей-І-Ес Рівнеенерго” звернулося до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення заборгованості за спожиту електоенергію в сумі 932 грн. 85 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подали до суду заяву про розгляд справи без її участі та погодилися на заочний розгляд справи, про що вказали в поданій до суду письмовій заяві. Позовні вимоги викладені в позовній заяві підтримують повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заявлені вимоги обгрунтованими. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що станом на 01.08.2008р. за відповідачем рахується заборгованість за спожиту електоенергію в сумі 932 грн. 85 коп., що підтверджується зміною показників лічильника, які виявлені під час контрольного обходу. Відповідно до пп.19,20 Правил користування електричною енергією для населення зат. Постановою КМУ №1357 від 26.07.1999 року, споживачі зобов'язані щомісячно оплачувати використану елетроенергію відповідно до діючих тарифів та у встановлені строки. Крім цього, у відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та виморг цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Таким чином, суд приходить до висновку, що заборгованість за спожиту електоенергію в сумі 932 грн. 85 коп. підлягає стягненню на користь позивача. У відповідності до ст.88 ЦПК України підлягають відшкодуванню понесені позивачем судові витрати, а саме державне мито в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-11 00:00:00

В вересні 2008 року позивачка звернулася з позовом до відповідача, в якому просить розірвати договір довічного утримання від 27.04.2004 року, укладений між нею та її чоловіком [PERSON] з одного боку та відповідачем з другого боку, посилаючись на те, що відповідач не виконував та не виконує всі передбачені цим договором умови. В попередньому судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги, в подальшому просить розглядати справу у її відсутність, за участю свого представника. Представник позивачки підтримала заявлені позовні вимоги. Відповідач в попередньому судовому засіданні визнав позовні вимоги позивачки, подав суду про це письмову заяву, а також просить розглядати справу у його відсутність. Зі згоди представника позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутність відповідача, що відповідає положенням ст..224 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивачки, перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст..744 ЦК України /2001 року/ за договором довічного утримання одна сторона передає у власність другій стороні /набувачеві/ жилий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме чи рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та /або/ доглядом довічно. Відповідно до ст..755 ЦК України / 2003 року/ договір довічного утримання може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини. Судом встановлено, що 27 квітня 2004 року між [PERSON], [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з другої сторони був укладений договір довічного утримання, посвідчений 27.04.2004 року державним нотаріусом 4 Харківської держнотконтори, за реєстровим номером №2-1516. згідно з умовами якого [PERSON] та [PERSON] передали у власність [PERSON] належну їм двокімнатну квартиру [ADDRESS], а [PERSON] зобов'язується довічно утримувати їх, забезпечувати їх харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою та залишити в їх довічному безкоштовному утриманні цю квартиру. Розмір матеріальної допомоги визначено сторонами в 185 грн. на кожного/а.с.5/. З пояснень позивачки в попередньому судовому засіданні, її представника, та виходячи з визнання позову відповідачем встановлено, що відповідач з моменту укладення договору не виконував та не виконує жодної з умов цього договору, а тому є всі підстави для розірвання цього договору, зазначені в ст..755 ЦК України. В порядку ст..88 ЦК України суд стягує з відповідача на користь держави оплату держмита в сумі 90 грн. 12 к. та на користь позивачки понесені нею витрати на судово-інформаційне забезпечення суду в розмірі 7 грн.50к. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-11 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду до відповідачки, в яком просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що сім'я розпалася і подальше спільне життя неможливе. Відповідачка позов визнала, про що надала суду письмову заяву, при цьому пояснила, що дійсно іх родина дійсно розпалася та поновлена бути не може. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визначенні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04 жовтня 2003 року, від цього шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. В період шлюбу міжду сторонами виникали конфлікти з різних причин, в результаті чого з січня 2008 року сторони мешкають окремо, шлюбні відносини між ними припинені .Почуття любові та взаємоповаги між сторонами втрачені. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому шлюб необхідно розірвати. Таким чином, визнання відповідачем пред”явленного позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Витрати, пов'язані з одержанням свідоцтва про розірвання шлюбу суд покладає на позивача за його бажанням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-11 00:00:00

Позивач просить задовольнити позовну заяву, посилаючись на такі докази. [INFO] помер батько позивачки - [PERSON] залишивши заповіт, завірений Єфремівською сільською радою Первомайського району Харківської області 11.08.2006 року, яким заповів позивачці все своє майно. Такий самий в той-же день заповіт склала мати позивачки - відповідачка по справі, тому після смерті свого чоловіка відмовляється приймати свою частку спадкового майна, яке складається з майнового паю члена КСП та земельної ділянки. Тому позивачка просить визнати за нею право власності на майновий пай члена КСП на суму 6877 грн. та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,9336 Га, розташовану на території Єфремівською сільської ради Первомайського району Харківської області. Після його смерті залишилася спадщина - земельна ділянка площею 6,1831 Га, яка розташована на території [ADDRESS] Спадкоємцями після смерті чоловіка є позивачка та її неповнолітній син - [PERSON] Позивачка спадщину приймати не бажає, тому просить визнати право власності на дану земельну ділянку за її неповнолітнім сином - [PERSON] Відповідачка до судового засідання з'явилася, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Суд, встановивши обставини і визначивши відповідно до них правовідносини, вважає позовні вимоги законними, обґрунтованим та в повному обсязі підтвердженими матеріалами справи. Дійсно, [INFO] помер батько позивачки - [PERSON]залишивши заповіт, завірений Єфремівською сільською радою Первомайського району Харківської області 11.08.2006 року, яким заповів позивачці все своє майно. Такий самий в той-же день заповіт склала мати позивачки - відповідачка по справі, тому після смерті свого чоловіка відмовляється приймати свою частку спадкового майна, яке складається з майнового паю члена КСП та земельної ділянки. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадковістю є перехід прав та обов'язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини та не припинені внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця.

Outcome: approved