Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-22 00:00:00

01 серпня 2008 року, позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем вона знаходиться в шлюбі з 02 жовтня 1999 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 351. позивач зазначила, що шлюб у неї перший. Від даного шлюбу у позивача та відповідача є донька - [PERSON], [INFO]. Підставою для розірвання шлюбу, позивач вказала, що життя між ними не склалося, бо вони мають різні погляди на шлюб, сім'ю. Відповідач живе своїми інтересами, у нього на першому плані друзі, сім'ї уваги не приділяє, вихованням дитини не займається. На цій підставі у подружжя постійно виникають сварки. В результаті вони стали чужими один для одного, відповідач живе своїм життям. Позивач зазначила, що раніше вона вже зверталась з аналогічним позовом та, повіривши обіцянкам відповідача змінити своє відношення до сім'ї, все йому вибачила, намагаючись зберегти сім'ю. зараз між ними ні любові, ні поваги нема. Після розірвання шлюбу дитина залишиться жити з позивачем, а відповідач буде сплачувати аліменти на її утримання. Спір про розподіл спільно нажитого майна подружжя вирішить добровільно. Позивачем вказано, що вони з відповідачем працюють. На підставі викладеного, позивач прохає суд розірвати шлюб з [PERSON], витрати пов'язані з оплатою судового збору та держмита при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС покласти на відповідача, з урахуванням його вини в розірванні шлюбу та майнового і сімейного стану позивача. Зобов'язати відповідача надати довідку про свої доходи, бо позивач не має змоги надати суду таку довідку. В судовому засіданні, 23 вересня 2008 року, позивач підтримала позовні вимоги, просила розірвати шлюб з відповідачем, та подала до суду письмову заяву, якою прохала не стягувати з відповідача на її користь, понесені нею, при зверненні до суду з даним позовом, судові витрати і покласти саме на неї - сплату державного мита, при отриманні в органах РАГСу, свідоцтва про розірвання шлюбу. Позивач вказала, що спору про розподіл сумісно нажитого майна та місця проживання дитини, між нею та відповідачем не має і шлюб у неї перший, дошлюбне прізвище - [PERSON]. Відповідач у судове засідання не зґявився, про те, від його імені, до суду подано заяву від 23 вересня 2008 року, в якій він вказав, що позов позивача визнає, на розлучення згоден і спору про місце проживання дитини між ними не має та прохав слухати справу за його відсутності. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановленого, що сторони з 02 жовтня 1999 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, про що зроблено актовий запис № 351 (а.с.№4). Від даного шлюбу вони мають дину: доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.№14). Згідно о свідоцтва про народження на позивача (а.с.№15) судом встановлено, що шлюб у неї з відповідачем перший і її дошлюбне прізвище - [PERSON]. Відповідно до пояснень, які надано позивачем та письмової заяви відповідача, судом було достовірно встановлено, що сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подружні стосунки припинились, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо один від одного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом було з»ясовано, що між сторонами не має спору про розподіл сумісно нажитого майна та місця проживання дитини, якщо шлюб буде розірвано. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Витрати по оплаті державного мита при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає можливим покласти на позивача, згідно її заяви, а відповідача від вказаних витрат - звільнити. Згідно до п. 6 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. З огляду на матеріалами справи, судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду було сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи на суму в 07 грн. 50 коп. (а.с.№2) та судовий збір (державне мито) на суму в 08 грн. 50 коп. (а.с.№1). Однак, як вже судом було вище зазначено, позивачем подано до суду письмову заяву якою вона прохає суд не стягувати на її користь з відповідача, понесені нею при зверненні до суду з даним позовом судові витрати. Положенням ч. 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Outcome: approved