Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-04 00:00:00

У вересні 2008 року орган опіки та піклування Вознесенської районної державної адміністрації в інтересах малолітнього [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав в якому зазначав, що відповідачі є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] року народження. Також вказував, що батьки протягом тривалого часу ухиляються від виконання своїх обов’язків по вихованню сина, а саме: не піклуються про стан здоров’я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, не займаються вихованням та не здійснюють матеріального утримання [PERSON] . В зв’язку з цим [PERSON] знаходиться на вихованні та утриманні своєї бабусі – [PERSON] Враховуючи вказані обставини, орган опіки та піклування просив позбавити відповідачів батьківських прав щодо свого сина. В подальшому позивач заявив додаткові вимоги про передачу малолітнього на опікування органу опіки та піклування Вознесенської райдержадміністрації. Ухвалами суду від 14 жовтня 2008 року до участі в розгляді справи допущено представника Вознесенської міжрайонної прокуратури та залучено в якості третіх осіб без самостійних вимог – службу в справах дітей Вознесенської райдержадміністрації та [PERSON] В судовому засіданні представник позивача свої вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення, аналогічні зазначеним в позові. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з’явилися, судом належним чином про час та місце розгляду справи повідомлені, причину неявки суду не повідомили. Представники Вознесенської міжрайонної прокуратури Миколаївської області та служби в справах дітей Вознесенської районної державної адміністрації - в судовому засіданні не заперечували проти задоволення позовних вимог. Третя особа без самостійних вимог – [PERSON] - в судове засідання не з’явилася, судом належним чином про час та місце розгляду справи повідомлена, причину неявки суду не повідомила. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення представника позивача, представників третіх осіб, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд прийшов до наступного. Так, судом встановлено, що відповідачі є батьком та матір’ю малолітнього [PERSON] , [INFO] року народження (а.с.4). Як вбачається з матеріалів справи малолітній знаходиться на утриманні та вихованні [PERSON] (а.с.5-6). Відповідачі є дієздатними особами, мають житло, проте не працюють, прибутків окрім допомоги по догляду за дитиною до трьохрічного віку не отримують, за місцем проживання характеризуються з негативної сторони (а.с.5, 7-11, 24). Разом з тим [PERSON] , [PERSON] протягом тривалого часу ухиляються від виконання своїх обов’язків по вихованню сина, а саме: не піклуються про стан здоров’я [PERSON] , фізичний, духовний та моральний розвиток дитини, не займаються вихованням та не здійснюють його матеріального утримання. Вказані обставини знайшли своє повне підтвердження усіма письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи. Водночас про ухилення відповідачів від виконання батьківських обов’язків свідчить також те, що останні не надали суду доказів, що підтверджують поважність причин їх невиконання в минулому та жодним чином не виявили бажання виконувати їх в майбутньому. Відповідно до вимог ст.ст.150, 155, 180 СК України, батьки зобов’язані виховувати дитину, піклуватися про здоров’я дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток останньої, що є найважливішими обов’язками матері і батька, а також повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 12 Закону України „Про охорону дитинства” від 26 квітня 2001 року передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов’язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров’я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов’язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов’язків по вихованню дитини. За таких обставин, приймаючи до уваги письмовий висновок органу опіки та піклування Вознесенської районної державної адміністрації Миколаївської області від 16 вересня 2008 року, суд вважає доцільним позбавити [PERSON] , [PERSON] батьківських прав щодо їхнього малолітнього сина [PERSON] . Відповідно до вимог ч.4,5 ст. 167 СК України, в разі ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Оскільки на час розгляду справи судом не виявлено близьких родичів малолітнього, які виявили бажання опікуватися ним, водночас відсутній висновок органу опіки та піклування щодо можливої особи опікуна, тому дитина підлягає передачі на опікування органу опіки та піклування Вознесенської районної державної адміністрації. В силу ч.ч. 1-3 ст. 88 ЦПК України з відповідачів також підлягають стягненню в рівних частках 7,5 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи на користь державного бюджету Вознесенського району та 8,5 грн. державного мита на користь місцевого бюджету Щербанівської сільської ради.

Outcome: approved