overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-24 00:00:00

[INFO] позивачка з цією позовною заявою звернулась до суду. В судовому засіданні просила суд стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що від подружнього життя із відповідачем [INFO] вона народила дочку [PERSON] , в свідоцтві про народження, якої відповідач записаний батьком. На даний час дочка знаходиться на її повному утриманні, відповідач добровільно не виконує свій батьківський обов’язок не надає допомоги на утримання дитини, хоча має можливість надавати таку допомогу, оскільки він матеріально забезпечений працює в ювелірній фірмі « [INFO] » та має високий, стабільний дохід, тому вона вимушена звернутися до суду. Відповідач в судовому засіданні заявлений позов визнав частково, пояснив, що згоден сплачувати аліменти на утримання дитини, але платити аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно він невзмозі. Тому просить стягувати з нього аліменти в розмірі ? частини заробітку щомісячно. Суд заслухавши пояснення сторін вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню зі слідуючих підстав. Зазначені правовідносини регулюються ст. 182 ч. 2 СК України відповідно до, якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні встановлено, що відповідач має постійне місце роботи, його дохід має регулярний характер, він має змогу надавати допомогу на утримання дитини, тому з урахуванням думки відповідача, який просить стягувати із нього аліменти в розмірі ? частини заробітку щомісячно суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, починаючи з дня подання заяви до суду. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-24 00:00:00

Позивач [PERSON]звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить шлюб між ними розірвати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що між ним та відповідачкою [INFO], відділом реєстрації актів цивільного стану Славутського міськрайонного управління юстиції, було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис [NUMBER]. Від спільного сімейного прживання дітей немає. Спільне життя з відповідачкою виявилось невдалим, оскільки вони різні за характером люди, у них різні погляди на життя, життєві проблеми. За час подружнього життя постійно виникали непорозуміння, докори та образи. Через це шлюб фактично розпався. Разом сторони не проживають близько двох місяців. Відповідач не має наміру відновлювати сімейні стосунки. Майнового спору між подружжям не має. Позивач [PERSON]в судовому засіданні позов підтримав, просить його задоволити, в своїх поясненнях послався на обставини, викладені в позовній заяві, просить шлюб розірвати. Відповідачка [PERSON] позов визнала, суду пояснила, що подальше збереження шлюбу не можливе, просить шлюб розірвати. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Відповідно до п. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та моральним засадам суспільства. Витрати по реєстрації розірвання шлюбу покласти на позивача. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 104 ч. 2, 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в червні 2008 року до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У судовому засіданні позивач позов підтримав, пояснив, що 01 жовтня 1994 року зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] року народження. Спільне життя не склалося через втрату взаємних почуттів, постійні сварки, спільне господарство не ведеться, просить шлюб розірвати. Відповідач з позовом згідна, підтвердила пояснення позивача і пояснила, що крім сварок та непорозумінь між ними виникають бійки, просить шлюб розірвати. Судом встановлено: Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 01.10.1994 року (а.с.5). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] року народження (а.с.6), спору про місце мешкання дитини, як і про поділ майна, у сторін не виникає. Сім'я сторін розпалася, ніякого спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, позивач не має наміру відновлювати сімейні стосунки. Міри, прийняті судом для збереження сім'ї, виявились безрезультатними. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-24 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення фактів, що має юридичне значення, в якій вказує,що [INFO] помер [PERSON], [INFO] померла [PERSON]. Після їх смерті відкрилася спадщина на належну їм на праві особистої власності, на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 9 серпня 1993 року Свердловською міською радою, 1/4 частину житлового будинку [ADDRESS]. Вона спадкоємиця за заповітом на майно померлих [PERSON] і [PERSON]. Вона звернулася в нотаріальну контору для оформлення свідоцтва про право на спадщину, однак нотаріус не може його видати, тому що при вивченні документів були встановлені невідповідності у документах і їй було запропоновано звернутися до суду усунути ці невідповідності. Так, у свідоцтві про право на спадщину за заповітом, посвідченого 16 липня 2002 року 1-ю Свердловською міською радою, не зазначено розмір загальної та житлової площі 1/4 частини житлового будинку. Згідно технічного паспорта, складеного 1.07.2008 року Свердловським МБТІ, розмір загальної площі 1/4 частини житлового будинку [ADDRESS], становить 35.2 кв.м, розмір її житлової площі становить 2 3.0 кв.м. Змін житлової та загальної площі зазначеної частини житлового будинку не було. Викладене в заяві підтверджується доданими документами. У зв'язку з чим заявник просить постановити рішення, яким встановити факти: що дійсний розмір загальної площі 1/4 частини житлового будинку [ADDRESS], становить 35.2 кв.м.; що дійсний розмір житлової площі 1/4 частини житлового будинку [ADDRESS], становить 23.0 кв.м. У судовому засіданні заявник підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. Представник зацікавленої особи Свердловського МБТІ в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений, про причини неявки суду не повідомив. Крім того, факт, що дійсний розмір загальної площі 1/4 частини житлового будинку [ADDRESS], становить 35.2 кв.м.; що дійсний розмір житлової площі 1/4 частини житлового будинку [ADDRESS], становить 23.0 кв.м. підтверджується дослідженими в залі судового засідання доказами: - копією паспорта заявника(а.с.5); - копію свідоцтва про смерть [PERSON], який помер [INFO] (а.с. 7); - копію свідоцтва про смерть [PERSON], яка померла [INFO] (а.с. 8); - копією заповіту [PERSON](а.с. 9); - копією заповіту [PERSON].(а.с. 10); - копією свідоцтва про право на спадщину (а.с. 11); - копією технічного паспорту на садибний(індивідуальний) житловий будинок на ім'я [PERSON] (а.с.12-14). Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення факту, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що дійсний розмір загальної площі 1/4 частини житлового будинку [ADDRESS], становить 35.2 кв.м.; що дійсний розмір житлової площі 1/4 частини житлового будинку [ADDRESS], становить 23.0 кв.м. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і в обгрунтовування позовних вимог пояснив, що між ним та відповідачем по дійсній справі було укладено шлюб, який зареєстровано 19.05.2000 року у виконкомі Червонопартизанської міської ради Луганської області, актовий запис № 18. Від спільного життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З 20.08.2008 року сторони припинили підтримувати шлюбні відносини й проживають окремо. Причина розпаду родини в тім, що вони психологічно несумісні люди, у них різні погляди на сімейне життя, на ґрунті цього в родині постійно виникали сварки й скандали, у результаті цього сторони втратили інтерес один до одного і це привело до неможливості проживання однією родиною. Позивач вважає, що їхні шлюбно - сімейні відносини з відповідачем припинилися остаточно й примирення не буде. Подальше спільне життя й збереження родини не можливі. Даний шлюб у відповідача перший, у нього другий. Дитина після розірвання шлюбу буде поживати з відповідачем. Угоду про утримання дитини між сторонами не досягнуто. Спільно нажите майно сторони поділять добровільно. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні, просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, поклавши судові витрати на нього. Відповідач у судовому засіданні позов визнала, згодна на розірвання шлюбу. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно ст. 110 п.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Із свідоцтва про одруження (а.с.5) вбачається, що [PERSON] та [PERSON] одружились 19.05.2000 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 18, після одруження прізвище чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Із свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] народився [INFO], в графі батько записаний [PERSON], мати - [PERSON].(а.с.6) У судовому засіданні було встановлено, що сторони припинили шлюбно - сімейні відносини з 20.08.2008 року. Причиною руйнування сім'ї є те, що сторони психологічно несумісні люди, у них різні погляди на сімейне життя в результаті чого сторони втратили інтерес та повагу один одного й це призвело до неможливості спільного проживання. Таким чином, на підставі вищевикладеного суд вважає, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу є недоцільним, оскільки суперечить інтересам сторін. Суд вважає необхідним судовий збір у розмірі 17 грн. при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з позивача по справі, відповідача від сплати судового збору звільнити. На підставі ст. ст. 110-112 СК України,ст. 88 ЦПК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення в її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В попередньому судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю, зіславшись на мотиви, викладені у позовній заяві. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав та проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки у попередньому судовому засіданні з'ясовано, що позовні вимоги визнані відповідачем. Дані позовні вимоги також доводяться матеріалами цивільної справи, які у попередньому судовому засіданні не досліджувалися, оскільки докази, що зібрані по справі відповідають фактичним обставинам і відповідачем не заперечуються. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менший ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. На підставі викладеного, суд дійшов до переконання, що позов слід задоволити, стягнувши з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повнолітнього віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-24 00:00:00

31 березня 2006 року позивач звернувся з позовом до [PERSON] ., [PERSON] . та МПП торгівельної фірми [INFO] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 13 листопада 2003 року ЗАТ КБ «ПриватБанк» надало [PERSON] кредит на купівлю автомобіля в сумі 91704 грн строком до 13 листопада 2008 року включно. В забезпечення повернення кредиту [PERSON] . згідно договору поруки від 13 листопада 2003 року [PERSON] . та МПП торгівельна фірма [INFO] зобов’язалися відповідати перед ЗАТ КБ «ПриватБанк» за виконання [PERSON] . зобов’язань за кредитним договором у повному обсязі. Станом на 30 березня 2006 року [PERSON] . має заборгованість перед банком по поверненню відсотків у розмірі 274,39 грн, прострочені відсотки 21721,77 грн та пені 9342,21 грн, а разом 31338,37 грн, яку у добровільному порядку не сплачує, тому позивач просить стягнути цю суму з відповідачів у солідарному порядку. 19 червня 2006 року позивач уточнив позовні вимоги і просив стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором станом на 16 червня 2006 року: прострочений кредит – 20075,27 грн, прострочені відсотки – 25719,34 грн, пеня – 12046,92 грн, всього 57841,53 грн. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги і просив стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 57841,53 грн з [PERSON] ., оскільки [PERSON] . помер, а МПП торгівельна фірма [INFO] , власником якої був [PERSON] ., ліквідована. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст.49 Закону України «Про банки та банківську діяльність», ст.ст.553, 554, 625, 629, 1054 ЦК України. У судовому засіданні встановлено, що 13 листопада 2003 року між КБ "ПриватБанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір [NUMBER] , згідно умов якого [PERSON] був наданий кредит на суму 91704 грн строком 60 місяців по 13 листопада 2008 року. [PERSON] . зобов’язався повернути кредит, сплатити проценти, комісійну винагороду в обумовлені договором строки (а.с.9-10). Також 13 листопада 2003 року між КБ "ПриватБанк" та [PERSON] був укладений договір поруки (а.с.8), згідно якого [PERSON] . зобов’язалася відповідати перед КБ «ПриватБанк» як солідарний боржник у разі невиконання [PERSON] . умов кредитного договору. Сума заборгованості за кредитним договором підтверджується розрахунком (а.с.28-29). Судові витрати, понесені позивачем при подачі позовної заяви, підлягають стягненню з відповідача [PERSON] . Виходячи з розміру позовних вимог, що підлягають задоволенню, сума судового збору повинна складати 578,41 грн. При подачі позовної заяви позивачем був сплачений судовий збір в сумі 313,40 грн, кошти на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн (а.с.5-6). Сума недоплаченого судового збору 578,41 – 313,40 = 265,01 грн підлягає стягненню з відповідача [PERSON] . на користь держави. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом посилаючись на те, що, він згідно свідоцтва про право власності від 20.08.2007р. є власником 93/100 жилого будинку [ADDRESS] . Відповідачам – [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . 7/100 ч. згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.08.2008р.. Земельна ділянка складає 975кв.м. На теперішній час виникла потреба реально розподілити домоволодіння та визначити порядок користування земельною ділянкою. В судовому засіданні [PERSON] підтримав свої вимоги викладенні в позові, просить суд реально розподілити домоволодіння та визначити порядок користування земельною ділянкою, згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи Відповідачі не заперечують проти запропонованого позивачем варіанту розподілу домоволодіння та визначення порядку користування земельною ділянкою. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступного: Судом встановлено, що домоволодіння [ADDRESS] належить: [PERSON] – 93/100 частина, згідно свідоцтва про право власності від 20.08.2007р.., [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . 7/100 ч. згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.08.2008р. . Жилий будинок розташований на земельній ділянці загальною площею 975кв.м. Згідно ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно ст. 88 Земельного Кодексу України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди- у судовому порядку. Участник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками. Висновком судової будівельно-технічної експертизи запропоновано варіант реального розподілу домоволодіння та визначення порядку користування земельною ділянкою між співвласниками. Дана експертиза складена за спільною угодою сторін та по порядку користування, який склався, також вона не суперечить інтересам сторін, санітарним і протипожежним нормам. У зв’язку з наведеним, суд вважає, можливим задовольнити вимоги [PERSON] провести реальний розподіл домоволодіння та визначити порядок користування спірною земельною ділянкою згідно висновку експертизи На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-24 00:00:00

Позивач просить суд стягнути з відповідачів заборгованість по квартирній платі і комунальні послуги в сумі 3187 гривень 44 коп., посилаючись на відмову віповідача сплачувати заборгованість в добровільному порядку. Крім того , просить стягнути з відповідача всі судові витати. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з’явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.23-25), про причини неявки суду не повідомив, в зв»язку з чим суд вважає за можливе, згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно ст.224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] що знаходиться на балансі Управління житловими будинками Управління справами Верховної Ради України (а.с.5). В даній квартирі зареєстровані та проживають [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Згідно ст.ст.67,68 Житлового кодексу України наймачі і власники житлових приміщень повинні вчасно і в повному обсязі сплачувати плату за тримання будинку і прибудинкових територій і комунальні послуги. Відповідач свої обов”язки по сплаті заборгованості по квартирній платі і комунальні послуги вчасно не виконував, в зв”язку з чим допустив заборгованість в сумі 3187 грн.44 коп.(а.с.6). Позивач неодноразово попереджав відповідача про необхідність сплатити борг, і шомісячно надсилав квітанції з зазначеним боргом та поточними платежами. Весь час відповідач користувався усіма комунальними послугами і не відмовлявся від робіт, що надаються згідно Положення про утримання будинку і прибудинкових територій.. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства. До того ж, 29 липня 2005 року Постановою Кабінету Міністрів України №664 громадянам було надано можливість погашення заборгованості за житлово-комунальні послуги за рахунок знецінених грошових заощаджень в установах Ощадного банку колишнього СРСР , в разі сплати поточного боргу. Оскільки [PERSON] в добровільному порядку суму заборгованості не погасила, суд вважає за необхідне стягнути з неї на користь Управління житловими будинками Управління справами Верховної Ради України заборгованість по квартирній платі і комунальні послуги в сумі 3187 (три тисячі сто вісімдесят сім) гривень 44 коп. Крім того, з відповідачів підлягають стягненню судові витрати в розмірі 81 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-24 00:00:00

В позові та судовому засіданні позивач просила розірвати шлюб між нею і відповідачем, зареєстрований 24лютого2007 року від якого вони дітей не мають . Посилається на те, що спільно проживали до 01.04.2008 року, так як відповідач став байдужий до неї і заявив, що він має іншу жінку і не бажає проживати з нею. Через відділ РАЦС відповідач розірвати шлюб відмовляється . На примирення вона не згодна, шлюб вони розривають вперше , спору про розподіл майна немає справу просила розглянути в її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився подавши до суду заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, поскільки сторони в шлюбі проживали нетривалий час, від шлюбу дітей не мають, на примирення не згодні. За таких обставин збереження сім'ї неможливе і шлюб необхідно розірвати, поклавши витрати на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що в с.Більшовик по вул.Чорноморській, біля бази відпочинку “Вікторія” за згодою Виконавчого комітету Круглоозерської сільської ради, позивачкою було побудовано кафе з літнім майданчиком, житловий будинок сезонно-літнього призначення та туалет. Проектно-технічну документацію позивачка не виготовляла. На початку року звернулася до бюро технічної інвентаризації з метою оформлення права власності на вищезазначене нерухоме майно, однак отримати правовсановлюючого документу не зможе, оскільки будівництво здійснювала без належним чином затвердженої проектно-технічної документації. Тому просить суд визнати за нею право власності на самочинне будівництво. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги на підставах, що вказані в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про те направив до суду заяву в якій позов визнав повністю. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Статтею 376 ЦК України передбачено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі. В судовому засіданні встановлено, що позивачка побудувала кафе з літнім майданчиком, житловий будинок сезонно-літнього призначення та туалет за згодою відповідача.

Outcome: approved