Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до ВАТ „Чернігівське РТП” про стягнення боргу. Позивач в позові зазначає, що 02.07.2008 року між нею та відповідачем укладено договір безпроцентної позики. Відповідно до даного договору позивач передала, а відповідач отримав 171255,50 грн. В умовах договору зазначено, що позичальник повертає кошти в триденний строк після письмового звернення позичкодавця. 06 серпня 2008 року, позивач письмово звернулася до відповідача з вимогою повернути їй суму позики. Однак, 09.08.2008 року отримала лист від голови правління ВАТ „Чернігівське РТП”, в якому повідомляється про те, що на підприємстві відсутні грошові кошти, тому вони не можуть повернути позику. Враховуючи вищезазначене, позивач просить суд стягнути з відповідача, ВАТ „Чернігівське РТП” борг за договором позики від 02.07.2008 року в сумі 171255,50 грн. та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача,[PERSON] на позові наполягав, надавши пояснення щодо обставин позовної заяви. Представник відповідача, голова правління ВАТ „Чернігівське РТП”, [PERSON] позовні вимоги визнав в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається. Судом встановлено, що 02.07.2008 року між[PERSON]. та ВАТ „Чернігівське РТП” укладено договір безпроцентної позики. /а.с.5/ Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позичкодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним з моменту передавання грошей. Згідно договору від 02.07.2008 року позивач передала, а відповідач отримав позику в сумі 171255,50 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру /а.с.6/. Стаття 628 ЦК України, передбачає, що зміст договору становлять умови визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. В умовах договору, п.4.3 зазначено, що позичальник повертає кошти в триденний строк після письмового звернення позикодавця. /а.с. 5/ Відповідно до ст. 629 ЦК України , договір є обов'язковим для виконання сторонами, а в статті 631 ЦК України, зазначено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. 06 серпня 2008 року, позивач письмово звернулася до відповідача з вимогою повернути їй суму позики. /а.с. 7/ Але, 09.08.2008 року отримала лист від голови правління ВАТ „Чернігівське РТП”, в якому повідомляється про те, що на підприємстві відсутні грошові кошти, тому вони не можуть повернути позику. /а.с. 8/ Однак, згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлений договором. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги[PERSON]. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved