overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-28 00:00:00

[PERSON]. звернулась до суду з позовом до ТОВ “Миколаївські мануфактури” про стягнення заробітної плати в сумі 3070 гривень 45 копійок та моральної шкоди в сумі 3000 гривень. Мотивує свої вимоги тим, що з 1 липня 2007 року відповідач залишився винен зазначену суму заробітної плати. Крім того не виплатою заробітної плати їй завдано моральних страждань які вона оцінює в 3000 гривень. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просить стягнути з відповідача заборгованість з заробітної плати в сумі 3070 гривень 45 копійок та моральну шкоду в сумі 3000 гривень. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Визнає за позивачем право на стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 3070 гривень 45 копійок. Відшкодування моральної шкоди залишає на розсуд суду. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно представлених документів позивач дійсно працював у відповідача з 20 березня 2007 року. Сума заборгованості підприємства перед працівником підтверджується довідкою відповідача, а також поясненнями сторін. Згідно ст. 115 КЗпП заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Таким чином стягненню з відповідача на користь позивача належить 3070 гривень 45 копійок заборгованості по заробітній платі. За ст. 237-1 КЗпП позивач має право на відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Сторони погодились с тим, що відповідач своєчасно не сплачував позивачу заробітну плату, тому судом встановлено, що законні права [PERSON]. порушені відповідачем. Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди суд враховує, обставини заподіяння такої шкоди, ступінь вини підприємства і вважає, що моральну шкоду слід оцінити в 500 гривень. Згідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави полягають судові витрати у вигляді судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судової справи. Таким чином стягненню з відповідача на користь позивача належить 3070 гривень 45 копійок заборгованості з заробітної плати та 500 гривень моральної шкоди.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-28 00:00:00

[PERSON]. звернулась до суду з позовом до ТОВ “Миколаївські мануфактури” про стягнення заробітної плати в сумі 3897 гривень 11 копійок та моральної шкоди в сумі 4000 гривень. Мотивує свої вимоги тим, що з 1 липня 2007 року відповідач залишився винен зазначену суму заробітної плати. Крім того не виплатою заробітної плати їй завдано моральних страждань які вона оцінює в 2000 гривень. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просить стягнути з відповідача заборгованість з заробітної плати в сумі 3897 гривень 11 копійок та моральну шкоду в сумі 4000 гривень. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Визнає за позивачем право на стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 3897 гривень 11 копійок. Відшкодування моральної шкоди залишає на розсуд суду. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно представлених документів позивач дійсно працювала у відповідача з 3 січня 2006 року. Сума заборгованості підприємства перед працівником підтверджується довідкою відповідача, а також поясненнями сторін. Згідно ст. 115 КЗпП заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Таким чином стягненню з відповідача на користь позивача належить 3897 гривень 11 копійок заборгованості по заробітній платі. За ст. 237-1 КЗпП позивач має право на відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Сторони погодились с тим, що відповідач своєчасно не сплачував позивачу заробітну плату, тому судом встановлено, що законні права [PERSON]. порушені відповідачем. Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди суд враховує, обставини заподіяння такої шкоди, ступінь вини підприємства і вважає, що моральну шкоду слід оцінити в 500 гривень. Згідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави полягають судові витрати у вигляді судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судової справи. Таким чином стягненню з відповідача на користь позивача належить 3897 гривень 11 копійок заборгованості з заробітної плати та 500 гривень моральної шкоди.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-28 00:00:00

[PERSON]. звернулась до суду з позовом до ТОВ “Миколаївські мануфактури” про стягнення заробітної плати в сумі 4064 гривень 75 копійок та моральної шкоди в сумі 2000 гривень. Мотивує свої вимоги тим, що з 1 липня 2007 року відповідач залишився винен зазначену суму заробітної плати. Крім того не виплатою заробітної плати їй завдано моральних страждань які вона оцінює в 2000 гривень. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просить стягнути з відповідача заборгованість з заробітної плати в сумі 4064 гривень 75 копійок та моральну шкоду в сумі 2000 гривень. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Визнає за позивачем право на стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 4064 гривень 75 копійок. Відшкодування моральної шкоди залишає на розсуд суду. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно представлених документів позивач дійсно працювала у відповідача з 5 січня 2006 року. Сума заборгованості підприємства перед працівником підтверджується довідкою відповідача, а також поясненнями сторін. Згідно ст. 115 КЗпП заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Таким чином стягненню з відповідача на користь позивача належить 4064 гривні 75 копійок заборгованості по заробітній платі. За ст. 237-1 КЗпП позивач має право на відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Сторони погодились с тим, що відповідач своєчасно не сплачував позивачу заробітну плату, тому судом встановлено, що законні права [PERSON]. порушені відповідачем. Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди суд враховує, обставини заподіяння такої шкоди, ступінь вини підприємства і вважає, що моральну шкоду слід оцінити в 500 гривень. Згідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави полягають судові витрати у вигляді судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судової справи. Таким чином стягненню з відповідача на користь позивача належить 4064 гривні 75 копійок заборгованості з заробітної плати та 500 гривень моральної шкоди.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-28 00:00:00

[PERSON]. звернулась до суду з позовом до ТОВ “Миколаївські мануфактури” про стягнення заробітної плати в сумі 3017 гривень 71 копійки та моральної шкоди в сумі 2000 гривень. Мотивує свої вимоги тим, що з 1 липня 2007 року відповідач залишився винен зазначену суму заробітної плати. Крім того не виплатою заробітної плати їй завдано моральних страждань які вона оцінює в 2000 гривень. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просить стягнути з відповідача заборгованість з заробітної плати в сумі 3017 гривень 71 копійку та моральну шкоду в сумі 2000 гривень. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Визнає за позивачем право на стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 3017 гривень 71 копійки. Відшкодування моральної шкоди залишає на розсуд суду. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно представлених документів позивач дійсно працювала у відповідача з 11 січня 2006 року. Сума заборгованості підприємства перед працівником підтверджується довідкою відповідача, а також поясненнями сторін. Згідно ст. 115 КЗпП заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Таким чином стягненню з відповідача на користь позивача належить 3017 гривень 71 копійка заборгованості по заробітній платі. За ст. 237-1 КЗпП позивач має право на відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Сторони погодились с тим, що відповідач своєчасно не сплачував позивачу заробітну плату, тому судом встановлено, що законні права [PERSON]. порушені відповідачем. Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди суд враховує, обставини заподіяння такої шкоди, ступінь вини підприємства і вважає, що моральну шкоду слід оцінити в 500 гривень. Згідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави полягають судові витрати у вигляді судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судової справи. Таким чином стягненню з відповідача на користь позивача належить 3017 гривень 71 копійка заборгованості з заробітної плати та 500 гривень моральної шкоди.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому зазначила, що 29 травня 1998 року вона вступила в шлюб з [PERSON], [INFO]. Шлюб був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану міської ради м. Запоріжжя, актовий запис № 284. За твердженням позивачки, під час сумісного життя з відповідачем вона народила доньку [PERSON],[INFO]. Далі в позові позивачка зазначає, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, а сумісне життя неможливим. Як зазначено у позові, відповідач не поважає позивачку як жінку і дружину, не забезпечує сім'ю, не працює і не бажає працювати. За твердженням позивачки, на протязі останніх чотирьох років вона з відповідачем спільно не проживає, у кожного з них своє особисте життя. Позивачка вважає примирення з відповідачем неможливим, а надання їм строку для примирення - недоцільним. В позові позивачка просить суд шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин. Про час і місце слухання справи судом був повідомлений своєчасно. Справа за згодою позивачки на підставі ст. 224 ЦПК України розглянута судом заочно у відсутність відповідача. Вислухавши пояснення позивачки, а також ретельно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 29 травня 1998 року [PERSON] вступила в шлюб з [PERSON]. Шлюб був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану міської ради м. Запоріжжя, актовий запис № 284. Як вбачається з пояснень позивачки, спільне життя у сторін не склалося, шлюбні відносини фактично припинилися ще в 2004 році. З того часу сторони сумісно не живуть, спільне господарство не ведуть і ніяких відносин не підтримують. Позивачка на примирення не згодна, вважає його і подальше сумісне життя з відповідачем неможливим, а надання їм строку для примирення недоцільним. За таких обставин суд вважає за необхідне позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки, в якому зазначив, що 23 червня 1995 року він уклав шлюб з [PERSON], [INFO]. Шлюб був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Новомиколаївського району Запорізької області, актовий запис № 15. За твердженням позивача, під час сумісного життя з відповідачкою остання народила доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Далі в позові позивач зазначає, що в останні роки між ним і відповідачкою постійно виникають сварки з приводу різних поглядів кожного з них на сімейне життя та ведення спільного господарства, в зв'язку з чим вони припинили спільне проживання і ведення господарства і вже сім років проживають окремо, не спілкуючись друг з другом. В позові позивач просить суд шлюб, зареєстрований між ним та відповідачкою розірвати. Відповідачка позов визнала повністю і пояснила суду, що вона згодна на розірвання шлюбу з позивачем, вважає примирення і відновлення родинних стосунків з позивачем неможливим. Визнання позову відповідачкою не суперечить закону і не порушує чиїх-небудь прав або законних інтересів. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням вищезазначеного суд приходить до висновку щодо необхідності задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому зазначила, що 5 лютого 2000 року вона вступила в шлюб з [PERSON], [INFO]. Шлюб був зареєстрований Трудівською сільською радою Новомиколаївського району Запорізької області, актовий запис № 01. За твердженням позивачки, під час сумісного життя з відповідачем вона народила сина [PERSON], [INFO]. Як зазначено у позові, спільне життя у позивачки з відповідачем не склалося. З вини відповідача сумісне життя і збереження сім'ї стали неможливими. За твердженням позивачки, відповідач зловживає алкогольними напоями та азартними іграми, сім'ю матеріально не забезпечує. Далі в позові позивачка зазначає, що після її неодноразових прохань вести себе гідно, як нормальний сім'янин, відповідач час від часу так і робить, але не надовго, в зв'язку з чим вона вважає примирення з відповідачем неможливим. Як зазначено у позові, відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги на її утримання не надає. За твердженням позивачки відповідач працює у м. Запоріжжя і має стабільний заробіток. В позові позивачка просить суд шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем розірвати, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO], у розмірі ј частки його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення [PERSON] повноліття. Відповідач в судовому засідання позов [PERSON] до нього визнав повністю і пояснив суду, що він не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачкою, аліменти в розмірі, зазначеному позивачкою в позові, сплачувати згоден. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує чиїх-небудь прав або законних інтересів. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням вищезазначеного суд приходить до висновку щодо необхідності задоволення позову [PERSON] до[PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-28 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Червонохвильської сільської Ради для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини у вигляді грошового вкладу в [NUMBER] ХОУ ВАТ «Державний ощадний банк України», що залишився після померлого 05.03.2004 р. батька [PERSON]. Позивач пояснив, що у встановлений законом строк не звернувся до нотаріальної контори через те, що про наявність заповіту на його ім'я взнав лише в червні 2008 р., коли йому передали ощадну книжку. Ці причини пропуску строку він просив визнати поважними і визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини в один місяць. Відповідач позов визнав повністю. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи , суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що 05.03.2004 р. в [ADDRESS] Харківської обл. помер [PERSON](а.с.6).. Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді грошового вкладу в ТВБВ ХОУ ВАТ «Державний ощадний банк України»(а.с.8). Із заповідального розпорядження вбачається, що померлий заповідав належний йому грошовий вклад сину [PERSON]. Родинні відносини сторін підтверджуються копією свідоцтва про народження(а.с.7). На момент смерті спадкодавця [PERSON] проживав в іншому селі і не міг знати про наявність заповідального розпорядження, що підтверджується довідкою Червонохвильської сільської Ради від 1.07.2008 р. [NUMBER]. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкодавця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В зв'язку із чим суд вважає можливим визнавши причини пропуску [PERSON] строку для прийняття спадщини поважними і визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини в один місяць починаючі із наступного дня після набрання цим рішенням чинності.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-28 00:00:00

Позивачка[PERSON] звернулася до суду з позовом до[PERSON] про стягнення аліментів. На підтвердження позовних вимог позивачка зазначила, що 17 липня 1998р. між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований виконкомом Гродівської сільради Красноармійського району Донецької області, актовий запис[NUMBER] на теперішній час сторони мешкають окремо, спільнегосподарство не ведеться. Від шлюбу сторони мають сина-[PERSON][INFO]р. народження, який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач працює на ДП”Селидіввугілля” Шахта “1/3 Новогродівська”, ГРОЗом. Аліменти відповідач нікому не сплачує, на його утриманні ніхто не знаходиться, стан здоров”я відповідача задовільний. У попередньому судовому засіданні позивачка[PERSON] підтримала свої позовні вимоги, просила задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON]в судове засідання з”явився, позов визнав, про що свідчить заява в справі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав: Судом встановлено, що 17 липня 1998р. між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований виконкомом Гродівської сільради Красноармійського району Донецької області, актовий запис[NUMBER] на теперішній час сторони мешкають окремо, спільнегосподарство не ведеться. Від шлюбу сторони мають сина-[PERSON][INFO]р. народження, який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач працює на ДП”Селидіввугілля” Шахта “1/3 Новогродівська”, ГРОЗом. Аліменти відповідач нікому не сплачує, на його утриманні ніхто не знаходиться, стан здоров”я відповідача задовільний. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати: судовий збір у розмірі 51,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30,00 грн. На підставі викладеного, керуючсь ст.ст. 198-200 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 79, 88, 208-209, 213, 214, 215-218, ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-28 00:00:00

Позивач[PERSON]вернулася до суду з позовом до відповідача[PERSON].про розірвання шлюбу, вказавши в обґрунтування своїх позовних вимог, що з відповідачем по справі вступила в юридичний шлюб 17 липня 1998 року, шлюб зареєстрований виконкомом Гродівської сільради, Донецької області , актовий запис[NUMBER]. Від шлюбу мають сина Олександра,[INFO]р.н. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем припиненні у березні 2008 року. Сумісне життя не склалося через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, втрату спільних інтересів та розбіжність поглядів на устрій подружнього життя., сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведеться. Вважаючи збереження сім'ї неможливим, позивачка просить шлюб з відповідачем розірвати. Позивачка у судове засідання з”явилась, на задоволенні позову наполягає. Відповідач у судове засідання з'явився, позов визнав в повному обсязі, про що в справі є заява. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд встановив, що сторони по справі вступили в шлюб 17 липня 1998 року, зареєстрований виконкомом Гродівської сільради, Донецької області , актовий запис[NUMBER]. Від шлюбу мають сина Олександра,[INFO]р.н. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем припиненні у березні 2008 року. Сумісне життя не склалося через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, втрату спільних інтересів та розбіжність поглядів на устрій подружнього життя., сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведеться. Вважаючи збереження сім'ї неможливим, позивачка просить шлюб з відповідачем розірвати. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-28 00:00:00

Позивачка [PERSON]. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. На підтвердження позовних вимог позивачка зазначила, що 25.04.06р. між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований виконкомом Новотроіцької сільради Красноармійського району Донецької області, актовий запис[NUMBER], на теперішній час сторони мешкають окремо, спільнегосподарство не ведеться. Від шлюбу сторони мають сина-[PERSON], [INFO]р. народження, який проживає з позивачко. Та знаходиться на її утриманні. Боржник працює на ВАТ”ВК”Красноармійська-Західна[NUMBER]”, ТОВ”Вуглетехнік”, ділянка РВУ, т№ 0835. Аліменти відповідач нікому не сплачує, на його утриманні ніхто не знаходиться, стан здоров”я відповідача задовільний. У попередньому судовому засіданні позивачка [PERSON]. підтримала свої позовні вимоги, просила задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON]. в судове засідання з”явився, позов визнав, про що свідчить заява в справі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав: Судом встановлено, що 25.04.06р. між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований виконкомом Новотроіцької сільради Красноармійського району Донецької області, актовий запис[NUMBER], на теперішній час сторони мешкають окремо, спільнегосподарство не ведеться. Від шлюбу сторони мають сина-[PERSON], [INFO]р. народження, який проживає з позивачко. Та знаходиться на її утриманні. Боржник працює на ВАТ”ВК”Красноармійська-Західна[NUMBER]”, ТОВ”Вуглетехнік”, ділянка РВУ, т№ 0835. Аліменти відповідач нікому не сплачує, на його утриманні ніхто не знаходиться, стан здоров”я відповідача задовільний. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати: судовий збір у розмірі 51,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30,00 грн. На підставі викладеного, керуючсь ст.ст. 198-200 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 79, 88, 208-209, 213, 214, 215-218, ЦПК України, суд,-

Outcome: approved