Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], які діють також в інтересах малолітньої [PERSON], Чернівецького прикордонного загону, третьої особи служби у справах дітей Чернівецької міської ради про виселення без надання іншого житла. Посилався на те, що на балансі Управління МВС України в Чернівецькій області перебуває житловий будинок, що по [ADDRESS], який за рішенням керівництва використовується як гуртожиток для надання житла особам, що потребують поліпшення житлових умов, до підходу черги на отримання житла. Юридичний статус будинку - житловий будинок для малосімейних. В квартиру № 88 вказаного будинку без належних підстав самоправно вселилась сім'я відповідачів: [PERSON].,[PERSON] та [PERSON]., які зареєстровані такими, що постійно проживають у військовій частині за адресою [ADDRESS]. Факт самовільного вселення було виявлено 11.04.2007 року, після чого відповідачам було надано час для добровільного виселення із самоправно зайнятого житла. Однак, в ході повторної перевірки 15.05.2007 року було виявлено, що відповідачі продовжують проживати в самоправно зайнятій квартирі [ADDRESS], добровільно виселятись відмовляються. Просив виселити відповідачів із самоправно зайнятого ними жилого приміщення: квартири [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення. 15.04.2008 року до участі у розгляді справи у якості співвідповідача залучено Чернівецький прикордонний загін та в якості третьої особи залучено службу у справах дітей Чернівецької міської ради. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, пояснив, що відповідачі самовільно вселились в квартиру [ADDRESS], будь-який правових підстав на вселення у них не було, дозволу власника на проживання у спірній квартирі вони не отримували. Добровільно виселитися з самоправно зайнятого житла сім'я [PERSON] відмовляється, підтвердив обставини, викладені в позовній заяві. Просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON]. позов не визнав. Пояснив, що вони вселились у спірну квартиру на підставі рішення житлової комісії Чернівецького прикордонного загону. Ордер на вселення вони не отримували, квартира [ADDRESS] була надана їм за домовленістю між УМВС України в Чернівецькій області та Чернівецьким прикордонним загоном. Просив в позові відмовити. Відповідач[PERSON] позов не визнала, пояснила, що вони вселились у квартиру [ADDRESS] не самоправно, а на підставі рішення житлової комісії Чернівецького прикордонного загону, ордер на квартиру їм обіцяли в подальшому видати. Просила в позові відмовити. Представник відповідачів [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав. Пояснив, що спірна квартира була надана сім'ї [PERSON] на підставі домовленості між УМВС України в Чернівецькій області та Чернівецьким прикордонним загоном. Відповідачі самовільно спірне житло не займали, а вселились у квартиру згідно рішення житлової комісії Чернівецького прикордонного загону, просив в позові відмовити. Представник відповідача Чернівецького прикордонного загону позов не визнав. Пояснив, що між Чернівецьким прикордонним загоном та УМВС України в Чернівецькій області існували договірні відносини, на підставі чого рішенням житлової комісії від 19.12.2006 року квартира [ADDRESS] була розподілена сім'ї [PERSON]. Відповідачі в подальшому повинні були звернутись до УМВС України в Чернівецькій області для отримання ордеру, однак, ордер їм надано не було. Просив відмовити в позові. Представник третьої особи служби у справах дітей Чернівецької міської ради в судовому засіданні позовні вимоги щодо виселення [PERSON]. - малолітньої дитини, яка є інвалідом з спірного житла заперечив, просив відмовити в позові. Свідок [PERSON]. суду пояснив, що в 1993 році був командиром прикордонного загону, йому відомо що між Чернівецьким прикордонним загоном та УМВС України в Чернівецькій області був укладений договір щодо надання житлових приміщень у будинку [ADDRESS]. Свідок [PERSON]. суду пояснив, що з 2000 року по 2007 рік був комендантом в гуртожитку, що по [ADDRESS]. Сім'я [PERSON] вселилась у квартиру № 88 вказаного будинку неправомірно, ордеру на вселення їм не надавали, за вказаною адресою вони зареєстровані не були. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, третьої особи, пояснення свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що будинок [ADDRESS] перебуває у власності держави та знаходиться у оперативному управлінні УМВС України в Чернівецькій області, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно та довідкою № 13/788 від 03.10.2006 року (а. с. 2, 36). Згідно дослідженого у судовому засіданні протоколу № 12 засідання житлової комісії Чернівецького прикордонного загону від 19.12.2006 року, комісією було вирішено виділити [PERSON] в гуртожитку УМВС України в Чернівецькій області за адресою [ADDRESS] на склад сім'ї з трьох осіб на час служби (а.с.89-91). Рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 24.07.2007 року № 566/13, зазначеному будинку було присвоєно поштову адресу [ADDRESS] (а.с.35). Відповідно до ст.58 Житлового кодексу України, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Як вбачається з пояснень сторін та їх представників, ордеру на квартиру №88, що по [ADDRESS] відповідачам надано не було, дозволу власника квартири в особі УМВС України в Чернівецькій області відповідачі не отримували. Згідно акту обстеження квартири [ADDRESS] від 11.04.2007 року, комісією УМВС України в Чернівецькій області було встановлено факт самоправного вселення та проживання сім'ї [PERSON] у вказаній квартирі (а.с.4). У зв'язку з самоправним вселенням відповідачів у спірне житло, Управлінням МВС України в Чернівецькій області було надіслано попередження відповідачам про необхідність звільнення жилого приміщення, що по [ADDRESS], оскільки їх проживання в зазначеній квартирі є незаконним (а. с. 6). Судом також встановлено, що відповідачі [PERSON]. та[PERSON], відповідно до довідки адресного бюро від 22.05.2007 року, зареєстровані за адресою [ADDRESS](а. с. 3). Однак, сім'я відповідачів [PERSON] продовжує проживати в самоправно зайнятому жилому приміщенні, що по [ADDRESS], добровільно виселитись із вказаної квартири відмовляється (а. с. 5). Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Посилання відповідачів та їх представників на ту обставину, що між Чернівецьким прикордонним загоном та УМВС України в Чернівецькій області існували договірні відносини, на підставі чого рішенням житлової комісії від 19.12.2006 року квартира [ADDRESS] була розподілена сім'ї [PERSON] - не знайшло свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки сторонами не було надано належних доказів на підтвердження вказаної обставини. Згідно ст. 116 Житлового кодексу України, осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. На підставі викладеного, враховуючи ту обставину, що внаслідок самоправного вселення сім'єю [PERSON] в спірне житлове приміщення порушуються права позивача щодо вирішення питання про забезпечення житлом співробітників органів внутрішніх справ, суд приходить до висновку, що позов Управління МВС України в Чернівецькій області до [PERSON].,[PERSON], [PERSON]. обґрунтований та підлягає задоволенню. Зважаючи на ту обставину, що Управлінням МВС України в Чернівецькій області позовні вимоги до Чернівецького прикордонного загону не пред'являлись, суд вважає, що в позові до Чернівецького прикордонного загону слід відмовити.

Outcome: partial