Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача НАСК „Оранта” про стягнення боргу та відшкодування шкоди. В позові зазначив, що 12 січня 2002 року уклав з відповідачем договір про страхування тварин (бичка віком 2 роки) на страхову суму 800 гривень. Потім 01 березня 2002 року уклав додатковий договір на цього ж бичка на страхову суму 400 гривень. 30 жовтня 2002 року застрахований ним бичок загинув і відповідач виплатив йому 800 гривень страхового відшкодування. Представник позивача позовні вимоги підтримав частково і просить стягнути з відповідача суму 400 гривень та витрати на юридичну допомогу в сумі 700 гривень. Від стягнення основного боргу з врахуванням індексу інфляції на загальну суму 442 гривні та відшкодування моральної шкоди відмовився. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явився. Про розгляд справи був повідомлений своєчасно та належним чином про що свідчить поштове повідомлення. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, оцінивши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення. З пояснень свідка [PERSON] вбачається, що вага бичка, який загинув в 2002 році, становила 400 кг. З пояснень свідка [PERSON]. вбачається, що на день страхування бичок був здоровий і відповідав своїй вазі 400 кг. Судом встановлено, що відповідно до договорів страхування від 12 січня 2002 року та 01 березня 2002 року [PERSON] застрахував бичка віком 2 роки на загальну суму 1200 гривень. 30 жовтня 2002 року застрахована тварина позивача загинула. Як вбачається із страхового свідоцтва про страхування будівель і тварин, що належать громадянам від 12.01.2002 року (а.с.5) [PERSON] застрахував бичка віком 2 роки на страхову суму 800 гривень. Згідно страхового свідоцтва про страхування тварин, що належать громадянам від 01.03.2002 року (а.с.8) [PERSON] додатково застрахував бичка віком 2 роки на страхову суму 400 гривень. Згідно видаткового касового ордеру №733 від 21.11.2002 року [PERSON] отримав страхове відшкодування в сумі 800 гривень. Загальна страхова сума позивачу за загибель тварини була визначена відповідно до ст.9 Закону України „Про страхування” де передбачено, що розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Згідно заяви від 31.10.2002 року [PERSON] подав тільки одне страхове свідоцтво про страхування тварин і будівель, що належать громадянам, а тому [PERSON]. і було виплачено за загибель бичка страхове відшкодування в сумі 800 гривень. Страхове свідоцтво про страхування тварин, що належать громадянам від 01.03.2002 року не було подане, а тому рішення про виплату 400 гривень страхового відшкодування Рівненською обласною дирекцією НАСК „Оранта” не приймалося. Суд не приймає до уваги довідку правління Зарічненської РСС від 10.09.2002 року (а.с.22), де вказано, що станом на 01.09.2002 року в системі споживчої кооперації закупівельні ціни на велику рогату худобу в живій вазі становлять яловичина вищої вгодованості 3 гривні та середньої вгодованості 2 гривні 70 копійок, оскільки в протоколі про загибель (вимушений забій) застрахованої тварини від 01.11.2002 року (а.с.7) вгодованість тварини не вказана. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved