Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-19 00:00:00

У червні 2008 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю [INFO] про стягнення вартості майнового паю, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO]року померла її матір [PERSON]після смерті якої залишилося спадкове майно у виді майнових паїв у майні ЗАСТ «Любоіванівське». [INFO]року вона отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане Арбузинською державною нотаріальною конторою, а [INFO] року Любоіванівською сільською радою їй було видано свідоцтво про право власності на майновий пай на суму 22531 грн., в тому числі з урахуванням її особистого майнового паю на суму 6926 грн. Рішенням загальних зборів від 14 грудня 2000 року ЗАСТ «Любоіванівське» було ліквідоване, а майновий пай ліквідаційною комісією передано СТОВ [INFO], тому вона прохає стягнути з відповідача вартість майнового паю у розмірі 22531 грн. та судові витрати. Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, а також пояснила, що у 2001 році між нею та відповідачем було укладено договір оренди майнового паю строком на 5 років, за умовами якого відповідач повинен щорічно сплачувати позивачу орендну плату у розмірі 2% вартості паю на рік. Щодо майнового паю, який вона отримала у спадок після смерті матері окремий договір оренди майнового паю не укладався, але вона з 2004 року отримувала від відповідача орендну плату у розмірі 2% вартості паю на рік. Відповідач запропонував їй продати свій майновий пай за умови відшкодування 10% його вартості, тому вона відмовилася від укладення такої угоди. Представник позивача підтримав вимоги позивача. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, пояснив, що у 2001 році співвласниками майна бувшого ЗАСТ «Любоіванівське» відповідачу було передано в оренду строком на 5 років майно відповідно до письмового договору, відповідно до умов якого відповідач сплачував орендну плату. Строк дії договору закінчився. З багатьма співвласниками були укладені договори про викуп у них майна, але позивач від укладення такої угоди відмовився. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до архівної довідки за вих. [NUMBER]від [INFO] року ЗАСТ «Любоіванівське» Арбузинського району ліквідоване, правонаступника немає. Наявні у справі акти передачі майнового паю від ЗАСТ «Любоіванівське» Арбузинського району до відповідача суд не приймає до уваги, оскільки вони не підписані відповідачем. Також самим позивачем підтверджується укладення договору оренди майнового паю з відповідачем у 2001 році у складі товариства співвласників майна бувшого ЗАСТ «Любоіванівське» строком на 5 років з умовами сплати щорічно орендної плати у розмірі 2% вартості паю, строк дії якого закінчився на момент розгляду справи у суді. Позивач є власником майнового паю розміром 22531 грн., що є часткою у пайовому фонді бувшого ЗАСТ «Любоіванівське» відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай серії МК-01-11 [NUMBER] виданого [INFO] року Любоіванівською сільською радою. Вказане свідоцтво підтверджує право на частку майна члена підприємства у пайовому фонді, виражену у грошовій формі і не є документом, що підтверджує право власності на конкретне майно. Право на майно відповідно до статей 7, 9, 23 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» підтверджується іншими документами - рішенням комісії з організації вирішення майнових питань, що виникають в процесі реформування аграрного сектору економіки, яка крім іншого, складає списки осіб, які мають право на майновий пай та визначає структуру пайового фонду майна та рішеннями загальних зборів членів колективного підприємства, які затверджують відповідні рішення комісії. Саме загальними зборами остаточно вирішується питання щодо виділення власнику майнового паю конкретного майна. Оскільки таких рішень про виділ частки майна у натурі не приймалося, а також судом не встановлено факту отримання відповідачем від ліквідованого підприємства грошових коштів як частки майна його членів та наявності зобов'язань у відповідача перед позивачем у межах складу й вартості переданого йому в оренду майна, з урахуванням того, що майно, яке перебувало у спільній власності членів спілки співвласників майна було відчужено частиною власників без згоди усіх співвласників, що свідчить про наявність спору між ними, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Outcome: dismissed