overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що вона є спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON]. [PERSON]. померла [INFO]. Позивачка прийняла спадщину, зокрема, доглядала за спадковим майном і не знала, що треба подати заяву в нотаріальну контору в шестимісячний строк про прийняття спадщини, а тому пропустила визначений законом строк для прийняття спадщини. Просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідач подав суду заяву в якій позов визнає та просить розглянути справу за її відсутності. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно з ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно копій свідоцтв про смерть [PERSON]. померла [INFO] . Згідно заповіту посвідченого Губинською сільською радою [PERSON]. є спадкоємцем після смерті [PERSON]. Судом встановлено, що позивачка [PERSON]. є спадкоємецею на спадкове майно після смерті [PERSON]. Отже суд вважає, що позивачка пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини, також те що вона пропустила незначний термін та враховуючи волю спадкодавця за заповітом суд вважає, що їй слід визначити додатковий строк, достатній для прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

Сторони по справі зареєстрували свій шлюб 10 серпня 1997 року в Бранівській сільській раді Горохівського району Волинської області, актовий запис №07. Від даного шлюбу народилося двоє дітей син [PERSON][INFO] народження та дочка [PERSON][INFO] народження. В зв'язку з тим, що життя між сторонами не склалося, сторони по справі постійно сваряться тому позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, на розлучення згідний. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що шлюб між сторонами розпався, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Витрати пов'язанні з одержанням свідоцтва про розірвання шлюбу в сумі 17 грн покладає на відповідача так як на її утриманні неповнолітні діти.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до суду про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON][INFO]народження та дочки [PERSON][INFO]народження які перебувають на її утриманні. Свій позов позивачка обгрунтовує тим, що 10 серпня 1997 року було укладено шлюб між сторонами. Від даного шлюбу народилося двоє дітей син [PERSON]та дочка [PERSON]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, ухиляється від виконання своїх обов'язків. Позивачці важко одній утримувати дітей. Просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі по 50 гривень щомісячно на кожну дитину починаючи з дня подачі заяви до їх повноліття. В суловому засідання позивачка змінила позовні вимоги і просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1\3 частки від заробітку. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, згідний сплачувати аліменти в розмірі 1\3 частки від заробітку. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно копії свідоцтва про одруження видно, що сторони по справі уклали шлюб 10 серпня 1997 року. Згідно копій свідоцтв про народження видно, що [PERSON] [INFO]народження та [PERSON][INFO]народження, їхніми батьками є [PERSON] , [PERSON] . Згідно довідки №1417 від 24 вересня 2008 року, виданої Бранівською сільською радою, вищевказані діти перебувають на утриманні позивачки [PERSON].. Судом встановлено, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей позивачці не надає, а тому суд позов задовольняє та стягує аліменти у твердій грошовій сумі 1\3 частки заробітку щомісяця. Суд стягує аліменти з дня подачі заяви, тобто з 25 вересня 2008 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до відповідачів про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Мотивує свій позов тим, що вона та її сестра [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. Позивач не вступила у встановлений законом строк через те, що у вказаний період почувалась погано у зв'язку з інвалідністю. Просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини. Відповідачі в судовому засіданні позов визнали повністю, просять його задоволити. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно з ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] . Згідно копії заповіту №71 від 21.09.2000 року видно, що позивач є спадкоємецею після померлої [PERSON] .. Заповіт не зімнено і не скасовано. Отже судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємецею на спадкове майно після смерті [PERSON] і пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини- хворіла в зв'язку з інвалідністю, а тому, суд вважає, що їй слід визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

Позивачі звернулись з позовом до Мар'янівської селищної ради Горохівського району Волинської області з позовом про визначення індивідуальної частки у майні. Мотивуючи свій позов тим, що [INFO] помер [PERSON], який є чоловіком [PERSON]., та батьком [PERSON] . та [PERSON] . За заповітом посвідченим Мар'янівською селищною радою 09.12.1999 року позивачі є спадкоємцями після смерті [PERSON]. в тому числі й приватизованої квартири, яка знаходиться в [ADDRESS]. Однак, в БТІ не вказано частки в приватизованій квартирі, яка спадкується. Відповідачем подано до суду заяву про визнання позову, просить позов розглядати за відсутності представника відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Згідно з ч.1., ст. 368 ЦК України - спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно з ч.2., ст. 371 ЦК України - у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно Свідоцтва на право власності на житло №686 від 23.01.1997 року квартира, яка знаходиться в [ADDRESS] - дійсно належить на праві приватної спільної власності [PERSON]та членам його сім'ї [PERSON], [PERSON], [PERSON]. В зазначеному свідоцтві не зазначено на праві спільної чи сумісної власності належить вказана квартира та не передбачено співвідношення розподілу часток власності між членами сім'ї. Згідно довідки Мар'янівської селищної ради від 16.09.08 р. - позивачі є спадкоємцями за законом та за заповітом після смерті [PERSON] та прийняли спадщину шляхом спільного проживання. Згідно заповіту посвідченого Мар'янівською селищною радою 09.12.1999 року позивачі є спадкоємцями після смерті [PERSON]. в тому числі й приватизованої квартири, яка знаходиться в [ADDRESS]. На зворотній частині заповіту є відмітка внесена селищною радою про те, що заповіт не змінено і не скасовано. Судом встановлено, що в Свідоцтві на право власності на житло №686 від 23.01.1997 року квартира, яка знаходиться в [ADDRESS] - дійсно належить на праві приватної спільної власності [PERSON]та членам його сім'ї [PERSON], [PERSON] , [PERSON] . В зазначеному свідоцтві не зазначено на праві спільної чи сумісної власності належить вказана квартира та не передбачено співвідношення розподілу часток власності між членами сім'ї. Позивачі прийняли спадщину після смерті [PERSON] . шляхом спільного проживання. Ідеальна частка кожного з трьох позивачів у спадковому майні, а саме приватизованій квартирі, яка знаходиться в [ADDRESS] складає по 1\4.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

Сторони по справі зареєстрували свій шлюб 15 січня 1987 року в Смолявській сільській раді Горохівського району Волинської області, актовий запис №1. В зв'язку з тим, що життя між сторонами не склалося, в сторін різні погляди на життя відповідач часто зловживає алкогольними напоями через, що в домі виникають сварки, позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідач в свойї заяві до суду позов визнав повністю, на розлучення згідний. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що шлюб між сторонами розпався, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Витрати пов'язанні з одержанням свідоцтва про розірвання шлюбу в сумі 25 грн покладає на позивача, за її проханням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

Заявниця звернулася в суд з заявою, в якій просить встановити факт, що її неповнолітня дочка [PERSON] проживала в с.Лемешів Горохівського району Волинської області з [INFO]по весну 1996 року. Мотивує свою заяву тим, що в 5.04.1991 року вона уклала шлюб з [PERSON]., від даного шлюбу народилася донька [PERSON][INFO]народження. Дочка з народження по весну 1996 року проживала в с.Лемешів Горохівського району. Весною 1996 року чоловік заявника вивіз дочку в Киргизьку Республіку до своїх батьків. 15 вересня 2007 року заявник забрала дочку на постійне місце проживання в с.Лемешів Горохівського району. В зв'язку з тим, що в дочки немає документів, які б підтверджували її постійне проживання на території України, вона не може отримати паспорт громадянки України. Просить задовольнити її заяву. Суд вважає, що заява підлягає до задоволення. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Довідкою Лемешівською сільської ради від 16.09.2008 року № 625 стверджується, що [PERSON]дійсно проживала в с.Лемешів Горохівського району з дня народження 1991 року та по весну 1996 рік. Свідок, [PERSON]. в судовому засіданні свердив, що [PERSON]дійсно проживала в с.Лемешів Горохівського району з [INFO]народження по весну 1996 року. Таким чином судом встановлено, що [PERSON]проживала в с.Лемешів Горохівського району Волинської області з [INFO]по весну 1996 року, а тому заяву задовольняє.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

[PERSON]. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що вони з відповідачкою зареєстрували шлюб 07.05.1997 року в Вінницькому міському відділі РАЦС, актовий запис № 805. Від спільного проживання мають сина [PERSON], [INFO] народження. Спільне життя у сторін по справі не склалося, оскільки в них постійно виникали сварки, скандали, конфлікти, спільне господарство разом не ведуть. На даний час проживають окремо і відновлювати стосунки наміру не мають. За таких обставин позивач дійшов до твердого висновку про неможливість подальшого збереження шлюбу з відповідачкою, оскільки шлюб існує формально, сім'я розпалась. В судовому засіданні позивач позов підтримав аргументуючи його мотивами, викладеними в позовній заяві та просить його задоволити. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. Вислухавши пояснення позивача, відповідача по справі, дослідивши матеріали справи , суд вважає, що позов підлягає до задоволення зі слідуючих підстав. Сімейне життя у подружжя не склалося, непорозуміння між ними є тривалими, а не тимчасовими, оскільки вони не ведуть спільне господарство, позивач з відповідачкою не спілкується, так як проживають окремо, ніхто з них не бажає, підтримувати сімейних відносин. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу не є можливим та суперечить інтересам кожного з них. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про продовження строку прийняття спадщини за заповітом після смерті діда [PERSON], який помер [INFO] Мотивовано позов тим, що дізналась про існування заповіту лише в кінці вересня 2008 року від дружини померлого, яка знайшла вдома нотаріально засвідчений заповіт . Просить встановити додатковий строк терміном три місяці для подання заяви до Ковельської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала повністю з підстав визначених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явилась, подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Згідно ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається з копії заповіту, посвідченого 20 липня 2007 року державним нотаріусом Ковельської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за № 1-1432, [PERSON], [INFO], заповів все своє майно,в тому числі квартиру [ADDRESS], [PERSON]. Як вбачається з свідоцтва про смерть [NUMBER] виданого відділом РАЦСу по м.Ковель Ковельського міськрайонного управління юстиції [PERSON] помер [INFO]. Відповідно до ст.1223 ЦК України має місце спадкування за заповітом. Як вбачається з пояснень позивачки, вона не звернулась до державної нотаріальної контори у встановлений законом строк з тих підставі, що не знала про існування заповіту. Суд вважає зазначені причини пропуску строку прийняття спадщини поважними, а тому встановлює позивачці додатковий строк для подачі заяви в нотаріальну контору терміном три місця. Судові витрати по справі залишити за позивачем відповідно до її клопотання. На підставі ст.ст.1223, ч.3 ст.1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 3 серпня 2007 року. Від даного шлюбу дітей не мають. Позивач прохає розірвати шлюб мотивуючи тим, що спільне подружнє життя з відповідачем не склалось і вони з 2 жовтня 2008 року разом не проживають. Вона вважає, що їх сім'я розпалась остаточно і поновлювати шлюбні відносини вони не мають наміру, а тому наполягає на розірванні шлюбу. На примирення не згідна. Позивач у судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги та просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] не заперечує проти задоволення позову, на розлучення згідний. Дослідивши по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони фактично разом не проживають з 2 жовтня 2008 року і поновлювати шлюбні відносини не мають наміру, даний шлюб існує формально, так як фактично сім'я розпалась, на примирення позивач не згідна. При таких обставинах суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам [PERSON], а тому даний шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

ВАТ “Чернівціобленерго” Вижницький РЕМ звернувся у Вижницький районний суд з позовом до [PERSON] “Про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок порушення правил використання електричною енергією”. В позові вказував, що відповідач порушила правила користування електричною енергією, під час перевірки 15 листопада 2005 року працівниками Вижницького РЕМ у господарстві [PERSON] виявлено порушення, а саме: на лічильнику № 9789151 тип СО-И 446 показник 1796 порушені пломби держстандарту, скло видавлено. В судовому засіданні представник Вижницького РЕМ заявлений позов підтримала, посилалась на обставини викладені в позовній заяві, просила стягнути з відповідача на користь Вижницького РЕМ 794 гривні 18 копійок матеріальної шкоди, 51 грн. державного мита та 30 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Відповідач в судове засідання з'явилася, заявлений позов визнала, просила зменшити суму відшкодування збитків у зв”язку з тим, що вона є інвалідом другої групи, про що вона подала до суду письмову заяву. Суд, заслухавши представника Вижницького РЕМ, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що під час перевірки обліку енергії у відповідача виявлено порушення, а саме: на лічильнику № 9789151 тип СО-И 446 показник 1796 порушені пломби держстандарту, скло видавлено, чим заподіяно збитків державі на суму 794 гривня 18 копійок. Ці обставини підтверджені дослідженими доказами. Сума заподіяної шкоди визначена виходячи з “Методики обчислення відшкодування збитків, завданих електропостачальнику внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією для населення”, яка затверджена Постановою національної комісії регулювання електроенергетики України 22.11.99 р. №1416. Посвідченням [NUMBER] виданим Вижницьким Управлінням праці та соціального захисту населення підтверджується той факт, що [PERSON] дійсно являється інвалідом другої групи. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Правилами ст. 1193 ЦК України, передбачено, що суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища. При визначенні розміру відшкодування завданої шкоди суд враховує те, що відповідач проживає у важких матеріально-побутових умовах є інвалідом другої групи. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню. На підставі ст.ст. 901-907, 1166, 1193 ЦК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

ВАТ “Чернівціобленерго” Вижницький РЕМ звернувся у Вижницький районний суд з позовом до [PERSON] “Про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок порушення правил використання електричною енергією”. В позові вказував, що відповідач порушила правила користування електричною енергією, під час перевірки 14 жовтня 2005 року працівниками Вижницького РЕМ у господарстві [PERSON] виявлено порушення, а саме: будинок заживлено без приладу обліку. В судовому засіданні представник Вижницького РЕМ заявлений позов підтримала, посилалась на обставини викладені в позовній заяві, просила стягнути з відповідача на користь Вижницького РЕМ 871 гривню 58 копійок матеріальної шкоди, 51 грн. державного мита та 30 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Відповідач в судове засідання з'явилася, заявлений позов визнала, просила зменшити суму відшкодування збитків у зв”язку з тим, що вона є учасником війни, малозабезпечена, проживає у важких умовах. Свідок, [PERSON], у судовому засіданні підтвердив те, що [PERSON] дійсно проживає у важких матеріально-побутових умовах, є учасником війни. Суд, заслухавши представника Вижницького РЕМ, відповідача, свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що під час перевірки обліку енергії у відповідача виявлено порушення, а саме: будинок заживлено без приладу обліку, чим заподіяно збитків державі на суму 871 гривня 58 копійок. Ці обставини підтверджені дослідженими доказами. Сума заподіяної шкоди визначена виходячи з “Методики обчислення відшкодування збитків, завданих електропостачальнику внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією для населення”, яка затверджена Постановою національної комісії регулювання електроенергетики України 22.11.99 р. №1416. З довідки виконавчого комітету Міліївської сільської ради Вижницького району Чернівецької області № 1743 від 18 вересня 2008 року видно, що [PERSON], 1921 року народження проживає в с. Мілієво (Середній Майдан) Міліївської сільської ради, одинока, пристаріла, учасниця війни, малозабезпечена, проживає у важких матеріально-побутових умовах. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Правилами ст. 1193 ЦК України, передбачено, що суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища. При визначенні розміру відшкодування завданої шкоди суд враховує те, що відповідач проживає у важких матеріально-побутових умовах, є учасником війни, одинока, пристаріла, малозабезпечена. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню. На підставі ст.ст. 901-907, 1166, 1193 ЦК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до Маріупольської міської ради про визнання права власності на самовільне будівництво. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що йому на праві власності належить домоволодіння по [ADDRESS]. У зв'язку з господарською необхідністю ним було самовільно побудовано до складу домоволодіння сіні та переобладнано із кухні жилу кімнату. На даний момент необхідно упорядкувати правовстановлюючі документи на домоволодіння, у зв'язку з чим він звертається до суду. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги повністю, які просив задовольнити. Представник відповідача, діючий на підставі довіреності, у судовому засіданні не заперечував проти задоволення заявлених позовних вимог. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ст. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, який встановлений ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позовних вимог. Матеріалами справи встановлено, що домоволодіння [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] згідно реєстраційного посвідчення БТІ міста Маріуполя на підставі договору на побудову будинку, реєстр 21315. Згідно довідки Маріупольського БТІ від 29 липня 2008 року при обстеженні домоволодіння [ADDRESS] було встановлено факт самовільного будівництва сіней літ. а-2-1 та самовільного переобладнання кухні у жилу кімнату 1-6. Згідно договору на право побудови будинку та безстрокового користування земельною ділянкою від 10 грудня 1959 року земельна ділянка по [ADDRESS] була надана під забудову [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Орджонікідзевського району міста Жданова, який був посвідчений державним нотаріусом [PERSON], реєстровий № 829. За висновком судової будівельно-технічної експертизи № 1704 від 14 жовтня 2008 року конструкції при самовільній побудові сіней літ. а-2-1 та переобладнанні із кухні у жилу кімнату [ADDRESS], не суперечать вимогам державних будівельних норм України. Згідно ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка є власником або користувачем земельної ділянки, на якій було самовільно побудоване нерухоме майно, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно, якщо це не порушує права інших осіб. З урахуванням наведеного суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги [PERSON] до Маріупольської міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво. На підставі ст. 376 ЦК України,

Outcome: approved