Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на нежитлові приміщення № 247, загальною площею 324,5 кв.м. та № 246, загальною площею 124,4 кв.м. за будівельною адресою: м. Київ, вул. Щорса, 32, корпус Д (поштова адреса: м. Київ, вул. Щорса, 32-Г). В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 20.01.2003 року між ним та відповідачем був укладений інвестиційний договір № В-4/1 про участь у будівництві об'єкта. За умовами названого договору та додаткових угод до нього, позивач зобов'язувався здійснити участь у фінансуванні будівництва нежитлових приміщень № 247 та № 246 за будівельною адресою: м. Київ, вул. Щорса, 32, корпус Д (поштова адреса: м. Київ, вул. Щорса, 32-Г), а відповідач зобов'язувався передати позивачу у власність вказані нежитлові приміщення. Позивач повністю виконав всі договірні зобов'язання перед відповідачем і сплатив на його користь грошові кошти в розмірі 714235,00 грн. та 276000,00 грн., що підтверджується довідками виданими відповідачем. 28.09.2006 року будинок було введено в експлуатацію, що підтверджується актом державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта. Оскільки будинок було введено в експлуатацію, а питання про оформлення права власності на нежитлові приміщення вирішено не було, то такі дії відповідача, на думку позивача, не дають змоги оформити право власності на об'єкт нерухомості, в результаті чого порушується право власності позивача на належні йому нежитлові приміщення. В попередньому судовому засіданні позивач підтримав позов з викладених в ньому підстав та просив позов задовольнити. Представник відповідача в попередньому судовому засідання позов визнав та не заперечував проти визнання за позивачем права власності на нежитлові приміщення. Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В попередньому судовому засіданні відповідач визнав позов, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а від так суд вправі відповідно до ч. 4 ст. 130 та ст. 174 ЦПК України постановити рішення про задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що 20.01.2003 року між позивачем та відповідачем був укладений інвестиційний договір № В-4/1 про участь у будівництві об'єкта. За умовами вказаного договору та додаткових угод до нього, позивач зобов'язувався здійснити участь у фінансуванні будівництва нежитлових приміщень № 247 та № 246 за будівельною адресою: м. Київ, вул. Щорса, 32, корпус Д (поштова адреса: м. Київ, вул. Щорса, 32-Г), а відповідач зобов'язувався передати позивачу у власність вказані нежитлові приміщення. Позивач повністю виконав всі договірні зобов'язання перед відповідачем і сплатив на його користь грошові кошти в розмірі 714235,00 грн. та 276000,00 грн., що підтверджується довідками виданими відповідачем. 28.09.2006 року будинок було введено в експлуатацію, що підтверджується актом державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта. Згідно з пунктом 2 інвестиційного договору відповідач повинен був передати у власність позивача вказані нежитлові приміщення після повного розрахунку останнього, проте документи, необхідні для оформлення права власності на об'єкт нерухомості позивачу не передані, а питання про передачу нежитлових примізщень за укладеним договором не вирішене. Такі дії відповідача не дають позивачу змоги оформити право власності на об'єкт нерухомості, в результаті порушується право власності позивача на об`єкт нерухомості. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. На підставі вищенаведеного суд дійшов висновку, що позивач повністю виконав свої зобов'язання за укладеним з відповідачем договором, здійснивши повну оплату відповідно до його пайової участі за таким договором, тому й набув права власності на вказані об'єкти нерухомості на законних підставах. Оскільки суд задовольняє позов, то згідно із ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1700,00 грн. судового збору та 30,00 грн. у відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 1730,00 грн. у відшкодування судових витрат. Враховуючи викладене,

Outcome: approved