Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача 18695,45 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, 15375,00 грн. у відшкодування моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою та понесені судові витрати, з яких 3000,00 грн. витрати на правову допомогу, обгрунтовуючи це тим, що з вини відповідача сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої їй заподіяно матеріальну шкоду, яка не була покрита страховиком, що становить: 5324,45 грн. - неотримані доходи за період з липня по жовтень 2006 року; 450,00 грн. - вартість послуг експерта; 305,00 грн. транспортні послуги по перевезенню та 12616,00 грн. - різниця між вартістю пошкодженого автомобіля і вартістю новопридбаного. Також, на думку позивача, їй заподіяно моральної шкоди, яка полягає в фізичних та моральних стражданнях, що спричинили негативні емоції і переживання, які призвели до погіршення стану здоров`я і, як наслідок, тривалого лікування в зв`язку з отриманням під час ДТП тілесних ушкоджень. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов з викладених в ньому підстав та просив позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив в задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши, що позовні вимоги є незаконними, непідтверджені доказами, необгрунтовані, заявлені з порушенням норм матеріального права, без урахування ряду обставин, які мають суттєве значення для справи, а отже жодних підстав для задоволення позову не вбачається. Представник третьої особи повторно не з`явився в судове засідання, про день час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. З урахуванням думки представника позивача та представника відповідача, які не заперечували проти розгляду справи у відсутність представника третьої особи, суд визнав можливм розглянути справу за відсутності представника третьої особи на підставі наявних в справі доказів. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Довідки № 35/264 від 19.07.2006 року Спеціальної роти ДПС по забезпеченню заходів в аеропорту „БОРИСПЛІЬ” полку ДПС УДАІ в Київській області, ДТП сталася внаслідок порушення водіями [PERSON] та [PERSON] вимог ПДР, про що були складені протоколи про адміністративне правопорушення. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 15.09.2006 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, однак звільнено від адміністративної відповідальності в зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності. Як вбачається з матеріалів справи, автомобіль позивача був застрахований в АСТ «Вексель» за Договором добровільного страхування наземного транспорту № 202-46/06 від 22.02.2006 року. Після настання страхового випадку (ДТП) АСТ «Вексель» було сплачено позивачу страхове відшкодування за пошкоджений автомобіль [NUMBER]. Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода відшкодовується винною особою, і для цього слід довести: протиправні дії, нанесену шкоду, її розмір, причинно-наслідковий зв'язок між протиправними діями та нанесеною шкодою, вину винної особи з вказівкою на її форму. Згідно із ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Частиною 2 ст. 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи. Пленумом Верховного Суду України в п. 9 постанови № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» також визначено, що коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна. Позивач просить суд стягнути з відповідача матеріальну та моральну шкоду, посилаючись та не, що вона була нанесена останнім в результаті ДТП, однак суд не може погодитись з тим, що відповідач зобов`язаний сплатити позивачу неотриманні доходи з липня по жовтень 2006 року в сумі 5324,45 грн.; вартість послуг експерта 450,00 грн.; транспортні послуги про перевезенню 305,00 грн.; різницю між вартістю пошкодженого автомобіля і вартістю новопридбаного 12616,00 грн., оскільки вказані суми не є матеріальними збитками і причино-наслідкового зв'язку з вказаним ДПТ не мають виходячи з наступного. Заявлені позивачем збитки в сумі 12616,00 грн. як різниця між вартістю пошкодженого автомобіля і вартістю новопридбаного необґрунтовані, так як у позивача був до ДТП у власності не новий автомобіль, що не заперечувалось в судовому засіданні сторонами. Вказані у позові витрати на послуги експерта не підтверджені доказами, так як позивач не сплачував ніяких послуг експерта і висновку експерта до суду не подавав. На підтвердження витрат на транспортні послуги про перевезенню в сумі 305,00 грн. позивач подав копії квитанцій, однак з даних документів не вбачається, що перевезення проводилося по транспортуванню ушкодженого автомобіля Тойота з місця ДТП і договору з даними положеннями не подано до суду. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 25/186 судово-медичних даних, які б свідчили про отримання [PERSON] будь-яких тілесних ушкоджень в результаті ДТП 12.07.2006 року немає. При цьому, слід зазначити, що заслуговують на увагу твердження представника відповідача про те, що під час зіткнення позивач не перебувала у своєму автомобілі, а тому при зіткненні автомобілів не могла отримати фізичних ушкоджень здоров'я, оскільки відповідно до довідки про ДТП, потерпілих в результаті ДТП не було. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про непідтвердженість факту отримання позивачем тілесних ушкоджень в результаті ДТП, а тому вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди у зв'язку з ушкодженням здоров'я є необґрунтованими і не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. Більш того, оскільки факт отримання позивачем тілесних ушкоджень в результаті ДТП в судовому засіданні не підтвердився, то й вимоги про відшкодування неотриманих доходів з липня по жовтень 2006 року в сумі 5324,45 грн. є не обґрунтованими і задоволенню не підлягають. Водночас, суд, при прийнятті даного рішення, приймає до уваги ту обставину, що позивач отримала страхове відшкодування за пошкодження автомобіля внаслідок ДТП, а отже запордіяна позивачу матеріальна шкода відшкодована в повному обсязі. Підсумовуючи викладене, слід зазначити, що суд, за наслідками повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, дотримуючись при цьому принципів розумності та справедливості, приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги є безпідставними, не доведеними і такими, що не грунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому не можуть бути задоволені. Разом з цим, оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, то у відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України з позивача на користь відповідача підлягають стягненню понесені останнім і документально підтверджені судові витрати (витрати на проведення судової експертизи) в сумі 2229,32 гривень. Також, у відповідності до ч. 6 ст. 154 ЦПК України суд вбачає за можливе одночасно з постановленням судового рішення вирішити питання про скасування вжитих заходів забезпечення позову. Враховуючи викладене,

Outcome: approved