Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на незареєстрований житловий будинок та господарчі споруди, посилаючись на те, що [PERSON] являється власником земельної ділянки площею 0,0358 га, розташованої за адресою: [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу від 13 червня 2007 року. На цій земельній ділянці він збудував житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями за дозволом виконавчого комітету Лозівської міської Ради за рішенням № 542 від 31 липня 2007 року. 22 жовтня 2007 року він отримав дозвіл на виконання будівельних робіт відповідно до проектної документації. Відповідно до висновку комунального підприємства “Архітектурне бюро м. Лозова” місце будівництва зведених об`єктів та розташування їх на земельній ділянці задовольняє будівельним вимогам. Але акт державної приймальної комісії про прийняття закінченого будівництвом об`єкта в експлуатацію не підписаний представником санитарно-епідеміологічної станції. В зв'язку з викладеним представник позивача звернувся до суду і просить визнати за [PERSON] право власності на незареєстрований житловий будинок з господарськими та будівлями. 15 жовтня 2008 року представник позивача надав суду додаткову позовну заяву, в якій зазначив, що 16 липня 2008 року було створено державну приймальну комісію з прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом двоповерхового чотирикімнатного житлового будинку з господарчими спорудами та будівлями. Акт приймальної комісії про прийняття закінченого будівництвом об′єкта в експлуатацію підписано членами державної приймальної комісії, крім державного санітарного лікаря, тому прохає суд визнати за позивачем право власності на незареєстровані житловий будинок загальною площею 174,80 кв. м, житловою площею 95,70 кв. м та господарчі споруди та будівлі без акту вводу в експлуатацію. Представник відповідача - виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області, проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечував. Представники третіх осіб - Комунального підприємства “Архітектурне бюро м. Лозова” та Лозівського бюро технічної інвентаризації, проти задоволення позовних вимог [PERSON] також не заперечували. Представник третьої особи -Лозівської районної санітарно-епідеміологічної станції, проти задоволення позовних вимог позивача не заперечував та пояснив, що за результатами державної санітарно-епідеміологічної експертизи матеріалів щодо відповідності збудованого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] встановлено, що на даний момент вони відповідають вимогам діючого санітарно-епідеміологічного законодавства України і можуть бути використані у заявленій сфері застосування. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення та думку учасників судового розгляду, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки серії [NUMBER] від 13 червня 2007 року [PERSON] являється власником земельної ділянки площею 0,0358 га, яка розташована за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. Комінтерну, 39, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] та копією вказаного договору. Згідно рішення № 542 від 31 липня 2008 року Лозівської міської ради Харківської області позивачу було надано дозвіл на будівництво нового житлового будинку, гаража, господарчих споруд та будівель за вищевказаною адресою. Відповідно дозволу на виконання будівельних робіт за № 42 від 22 жовтня 2007 року на вказаній земельній ділянці, відповідно до проектної документації, затвердженої за № 37 від 22 жовтня 2007 року відділом містобудування та архітектури виконавчого комітету Лозівської міської ради, позивачем було збудовано двоповерховий чотирикімнатний житловий будинок загальною площею 174,80 м2, житловою площею - 95,70 м2 , фундамент - бет. блоки, матеріали стін - бет. блоки, покрівля - андулін, перекриття - з/б, внутр. об′єм - 2,90м, 2,68м, будівельний об′єм - 757 м3, господарчі споруди та будівлі (гараж, колодязь, огорожа). В процесі розгляду даної справи було встановлено, що житловий будинок та господарчі споруди і будівлі побудовані на цій земельній ділянці без погодження з державною санітарно-епідеміологічною службою. Позивачем не була погоджена з даною службою проектно-кошторисна документація на будівництво житлового будинку і відповідний висновок на проект будівництва не був отриманий. Робочий проект Лозівською СЕС не був погоджений з наступних причин : питний колодязь та місцеві каналізаційні очисні споруди запроектовано було розмістити на одній ділянці, що є порушенням Державних будівельних норм; шахтний колодязь запроектовано побудувати на відстані 4 м від будівлі житлового будинку, а при нормативній відстані 20 м.; місцеві каналізаційні очисні споруди запроектовані на відстані 3 м до сусіднього житлового будинку, при нормативній відстані відповідно до Державних будівельних норм - 8 м.; гараж на 1 легковий автомобіль запроектовано розмістити на відстані 3,2 м від сусіднього житлового будинку, а при нормативній відстані - 10 м. Станом на 15 жовтня 2008 року позивачем було виконано всі умови другого проекту, тобто ним був демонтований колодязь, крім того гараж згідно технічних документів зарєєстрований як сарай, акт обстеження земельної ділянки з розташованими на ній будівлями та спорудами, протокол та висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи щодо можливості збереження та експлуатації зазначених будинку та споруд за призначенням він надав в судовому засіданні. Згідно п. 1.9 ДБН 79-92 «Будівлі, що споруджені без проекту та з непогодженими відхиленнями від проекту, вважаються об′єктами самовільної забудови. Відповідно до висновку КП «Арзітектурне бюро м. Лозова» місце будівництва об′єктів самочинного будівництва, а саме: житлового будинку, сараю з цегли для зберігання інвентарю площею 23м2 та надвірної вбиральні з водонепронекним вигребом, та розташування їх на земельній ділянці задовольняє будівельним вимогам і можливість для подальшої експлуатації вказаних будівель є, що підтверджується висновком комунального підприємства. Згідно експертного висновку ГУ МНС України в Харківській області з питань наглядово-профілактичної діяльності, порушень вимог пожежної безпеки не виявлено. Крім того, за результатами державної санітарно-епідеміологічної експертизи матеріалів щодо відповідності збудованого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] встановлено, що вони відповідають вимогам діючого санітарно-епідеміологічного законодавства України і можуть бути використані у заявленій сфері застосування, викладене підтверджується актом обстеження земельної ділянки з розташованими на ній будівлями та спорудуми, копією висновку та копією протоколу державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 23 жовтня 2008 року № 3.1/384-псн. Викладене підтверджується матеріалами справи. Відповідно ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved