Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-29 00:00:00

Представник позивача просить суд виділити в натурі приміщення в будівлі колишнього клубу, що не ввійшли до статутного фонду ВАТ «Алуштинський ефіроолійний радгосп-завод», загальною площею 123,6 кв.м., у складі: магазин - 20,9 кв.м., складова - 10,4 кв.м., клуб - 72,0 кв.м., клуб - 12,1 кв.м., кабінет - 8,2 кв.м., розташовані за адресою: [ADDRESS], в окремий індивідуальний об'єкт та зобов'язати Виконавчий комітет Гурзуфської селищної ради оформити право власності за Автономною Республікою Крим. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав. Представник відповідача - Виконавчого комітету Гурзуфської селищної ради, у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог. Відповідач - [PERSON]., у судове засіданні неодноразово не з'являвся, був оповіщений про місце, дату і час судового розгляду завчасно та належним чином. В судове засідання на 30 жовтня 2008 року відповідач викликалася через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик в газеті “Урядовий кур'єр” № 198 від 23 жовтня 2008 року відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача. Представники третіх осіб - КП «Ялтинське БТІ» та Верховної Ради Автономної Республіки Крим, у судове засідання засіданні неодноразово не з'явилися, були оповіщені про місце, дату і час судового розгляду завчасно та належним чином, від представника Верховної Ради Автономної Республіки Крим надав суду письмові пояснення згідно з якими позов повністю підтримує. Третя особа - ВАТ «Алуштинський ефіроолійний радгосп-завод», у судове засідання не з'явилася. Про день і час слухання справи сповіщені належним чином завчасно. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі ч. 1 ст.386 ЦК України Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Судом встановлено, що в комунальній власності Автономної Республіки Крим в особі Верховної Ради Автономної Республіки Крим знаходиться ѕ частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. ѕ частки вказаного житлового будинку складаються з нежитлових приміщень клубу загальною площею123,6 кв.м., в тому числіі: магазин - 20,9 кв.м., кладова - 10,4 кв.м., клуб - 72,0 кв.м., клуб - 12,1 кв.м., кабінет - 8,2 кв.м. На праві приватної спільної часткової власності [PERSON]. є власником ј частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Це підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 24.05.2007 р., Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 20.06.2007 р. (а.с. 33-34). Частиною 3 ст. 138 Конституції України до відання АРК віднесено управління майном, що належить Автономній Республіці Крим. Відповідно до Переліку майна, що належить Автономній Республіці Крим, та підлягає приватизації, затвердженого Постановою ВР АРК від 22.11.2006 року № 265-5/06 «Про питання управління майном, що належить Автономній Республіці Крим», вказані приміщення будівлі колишнього клубу загальною площею 123,6 кв.м. внесені до Переліку майна, що належить Автономній Республіці Крим та підлягає приватизації. Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України «Про приватизацію державного майна» та Положенням про Фонд майна АРК, затвердженим Постановою Уряду Автономної Республіки Крим від 2 листопада 1995 року № 325, Фонд майна АРК у межах своєї компетенції здійснює повноваження власника майна у процесі приватизації. 22 грудня 2006 року Фондом майна АРК видано Наказ № 956 «Про прийняття рішення з приватизації майна, що належить Автономній Республіці Крим - будівлі колишнього клубу, що не ввійшла до статутного фонду ВАТ «Алуштинський ефіроолійний радгосп-завод» (а.с. 29). 12 грудня 2007 року Фондом майна АРК на адресу Виконавчого комітету Гурзуфської селищної ради надіслано листа з проханням оформити право власності за Автономною Республікою Крим по об'єкту приватизації - нежитлові приміщення в будівлі колишнього клубу, що не ввійшли до статутного фонду ВАТ «Алуштинський ефіроолійний радгосп-завод», загальною площею 123,6 кв.м., у складі: магазин - 20,9 кв.м., складова - 10,4 кв.м., клуб - 72,0 кв.м., клуб - 12,1 кв.м., кабінет - 8,2 кв.м., розташовані за адресою: [ADDRESS], в окремий індивідуальний об'єкт (а.с.35). Згідно відповіді від 28.12.2007 року на вказаний лист позивача питання оформлення права власності за АР Крим розглянуто 13.12.2007 року та знято з розгляду у зв'язку з ненаданням заяви співвласника [PERSON]. (а.с. 36). Таким чином Фонд майна АРК на сьогодні не має можливості здійснювати законні функції органу приватизації та приватизувати вищезазначений об'єкт нерухомості. В силу ч. 10 п. б ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування України» передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить облік та реєстрація відповідно до закону об'єктів нерухомого майна незалежно від форм власності. Відповідно до ч. 12 п. 6.1.а Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28.01.2003 року за № 6/5 оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна проводиться з видачею свідоцтва про право власності місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування фізичним та юридичним особам на підставі документів, встановлених законодавством, які підтверджують право власності на об'єкти нерухомого майна. Всі необхідні доводи та документи, що підтверджують право власності Автономної Республіки Крим на об'єкт нерухомості, а саме нежитлові приміщення загальною площею 123,6 кв.м., що складають ѕ частки будинку [ADDRESS] , були надані позивачем на розгляд суду. Частиною 1 ст. 317, ч. 1 ст. 319 ЦК України власника наділено правом володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд. Стаття 364 ЦК України каже, що співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно зі ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов'язку в натурі. Відповідно до ст. 10 ЦПК України вказані вище обставини, на які сторона позивача посилалася як на підставу своїх вимог, у судовому засіданні підтверджені та доведені. Таким чином, розглянувши справу в межах пред'явлених позовних вимог, дослідивши повно, безпосередньо та об'єктивно у справі докази, оцінивши належність, допустимість і взаємний зв'язок в сукупності, враховуючи всі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до статті 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливе і неупереджене рішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюванних прав, свобод і інтересів, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved