overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-13 00:00:00

Представник позивача [PERSON]. у судовому засіданні позов [PERSON]. підтримала та просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON]. на користь [PERSON]. у відшкодування матеріальної шкоди 4128грн., а також 350 грн. витрат за проведену товарознавчу експертизу, 51грн. оплаченого судового збору, 500 грн. витрат на правову допомогу та 30грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи, посилаючись на те, що автомобіль марки Mitsubishi Pajero Sport, реєстраційний [NUMBER]належить позивачу [PERSON]. на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 24.01.2007 року. 25.03.2008 року о 11год. 20хв. по вул..Т.Шевченка в м.Бориславі відповідач [PERSON]., керуючи транспортним засобом ГАЗ - 3110, державний номерний знак [NUMBER] на стоянці автомобілів, рухаючись заднім ходом, допустив наїзд на автомобіль позивача Mitsubishi Pajero Sport, д.н. [NUMBER], який знаходився позаду, та залишив місце ДТП, працівників про факт ДТП не повідомив. Постановою Бориславського міського суду від 27.03.2008 року [PERSON]. визнано винним за ст..122-2, 124 КУпАП та накладено адмінстягнення у виді штрафу у сумі 170грн. Згідно висновку спеціаліста №13/2008 експертного автотоварознавчого дослідження за заявою [PERSON]. від 24.04.2008 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Mitsubishi Pajero Sport, реєстраційний [NUMBER]становить 4128 грн. Витрати по складанню висновку спеціаліста складають 350 грн. Таким чином, матеріальна шкода склала 4478 грн. Автомобіль [PERSON]. був новим, у технічно справному стані, без пошкоджень, а внаслідок неправомірних дій відповідача автомобіль вимагає ремонту та втратив товарну вартість. Позивач [PERSON]. у судове засідання не з"явився. Відповідач [PERSON]. у судовому засіданні позов [PERSON]. визнав та не заперечує проти стягнення з нього у відшкодування матеріальної шкоди 4128грн., а також 350 грн. витрат за проведену товарознавчу експертизу, 51грн. оплаченого судового збору, 500 грн. витрат на правову допомогу та 30грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін чи інших осіб, тому суд приймає визнання відповідачем позовних вимог і приходить до висновку про задоволення позову. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб з [PERSON] , зареєстрований 21.09.1996року, від якого мають неповнолітню дитину, [INFO] Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів, що призвело до втрати взаємоповаги та взаємопорозуміння з питань ведення господарства, уклада сім’ї, через що виникали постійні сварки. Фактично шлюбні відносини припинили з квітня 2008р., спільне господарство не ведеться. Шлюб фактично не існує і збереження сім’ї вважає неможливим. Майнового спору немає. Просить стягнути судовий збір з нього. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав наведених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з’явився. Про час та місце розгляду справи належно повідомлявся. Причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача, суд постановляє заочне рішення у справі, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд вважає можливим розглядати справу на підставі наявних доказів. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21.09.1996року, від якого мають неповнолітню дитину, [INFO] Спільне життя сторони припинили, через несумісність характерів, що призвело до втрати взаємоповаги та взаємопорозуміння з питань ведення господарства, уклада сім’ї, через що виникали постійні сварки. Фактично шлюбні відносини припинили з квітня 2008р., спільне господарство не ведеться. Майнового спору немає. Спір про місце проживання дитини відсутній. Суд вважає, що при даних обставинах шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Витрати при реєстрації розірвання шлюбу суд вважає за необхідне віднести на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-13 00:00:00

[PERSON] . 03.09.2008р. звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] . на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що з відповідачем проживали однією сім’єю без реєстрації шлюбу з 1999р., та мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] ., та [PERSON] , [INFO] ., які проживають разом з позивачем та перебувають на її повному утриманні. В добровільному порядку коштів на утримання дітей відповідач не надає, [INFO] [NUMBER] Запорізької області, не працює, має мінливий дохід, тому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей до їх повноліття у розмірі 800 гривень. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі на підставах, які викладені у позовній заяві та пояснила, що відповідач допомоги не надає, вона проживає разом з неповнолітніми дітьми, не працює. Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі, в своїй заяві просив справу розглядати без його участі. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, з урахуванням всіх істотних обставин по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Батьки зобов’язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.ст.182, 184 СК України, враховує стан здоров’я та матеріальне становище дитини, наявність у платника аліментів непрацездатних батьків та інші обставини, які мають істотне значення. Відповідно до ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового розміру для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст.184 цього кодексу, тобто у випадку при визначенні розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 58 Закону України „Про державний бюджет” затверджений на 2008 рік, прожитковий мінімум на одну дитину віком до 6 років з 01 жовтня 2008р. становить 557грн., а на дитину від 6 до 18 років – 701грн. В судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] ., та [PERSON] , [INFO] . (а.с.4). Згідно довідки за місцем проживання, позивачка проживає зі своїми неповнолітніми дітьми за адресою м.Запоріжжя, [ADDRESS] (а.с.3, 8). Таким чином, з урахуванням всіх обставин, які мають істотне значення для вирішення спору, виходячи з встановленого мінімального прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, суд приходить до висновку, що позов законний, та підлягає задоволенню, оскільки батьки зобов’язанні в рівній мірі приймати участь в утриманні дитини. Відповідно до ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у справі по стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-13 00:00:00

У липні 2008 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 2006 року, від якого мають сина – [PERSON] , [INFO] року народження. Відповідач ухиляється від утримання дитини, добровільно не надає допомоги на утримання сина. Просила стягнути з нього аліменти у розмірі частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.07.2008 року і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не з’явилася, надавши письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягала. Відповідач до суду не з’явився, про день та час слухання справи завчасно повідомлявся в встановленому законом порядку. Повідомлень про причини неявки, клопотань про відкладення справи до суду не надав. У зв’язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Між сторонами склалися цивільні правовідносини, врегульовані ст.ст.180, 182, 183, 191 СК України. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов’язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред’явлення позову. Судом встановлено, що знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 2006 року, від якого мають сина – [PERSON] , [INFO] року народження. Відповідач ухиляється від утримання дитини, добровільно не надає допомоги на утримання сина. Таким чином, суд дійшов висновку, що позов є належним до задоволення, оскільки відповідач не виконує, передбаченого ст.180 СК України обов’язку по утриманню свого неповнолітнього сина, але за станом здоров’я і матеріального становища останній має можливість сплачувати аліменти.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-13 00:00:00

В серпні 2008 р. позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить визначити частки співвласників у спільній сумісній власності у квартирі [ADDRESS]. У попереднє судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву в якій вимоги позову підтримала та просила задовольнити і слухати справу за їй відсутністю. У попереднє судове засідання відповідач не з'явився, надав заяву в якій вимоги позову підтримав та просив задовольнити і слухати справу за їй відсутністю. Третя особа в судове засідання не з'явився, надала заяву в якій вимоги позову підтримала та просила задовольнити і слухати справу за їй відсутністю. За ухвалою суду справа розглядалася за відсутністю сторін під час попереднього розгляду за правилами ст. 174 ЦПК України. Вивчивши доводи позову й матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 30.12.1994р. службою приватизації житлово-комунального відділу заводу “Океан” м. Миколаєва, реєстровий № А 0996, зареєстрований в КП ММБТІ 19.11.1999 року, за реєстровим № 12557, належить на праві спільної сумісної власності [PERSON]та [PERSON] , який згідно з свідоцтвом про смерть помер [INFO] . При видачі свідоцтва про право власності на житло частки співвласників визначені не були. Виходячи з рівності прав співвласників, частки власників у спільній сумісній власності на квартиру становлять 1/2 частину за кожним. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 1-3,8,12 Закони України “Про приватизацію державного житлового фонду” , ст. ст. 15, 48 Закону України “ Про власність” ст.ст. 355-357, 364, 368, 372 ЦК України, вважає заявлений позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, визначивши частку співвласників [PERSON]та [PERSON] у квартирі[ADDRESS] в рівних частинах.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу мотивуючи це неможливістю подальшого спільного проживання. Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 27.07.1985 року. Від даного шлюбу спільних дітей не мають. Збереження сім'ї не можливе, як і спільне проживання. Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак від неї надійшла письмова заява, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак від нього надійшла письмова заява, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує у їх задоволенні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст.105 Сімейного Кодексу України - «шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду». Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, суд вважає необхідним шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-13 00:00:00

21 серпня 2008 року позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем 2 квітня 2004 року зареєструвала шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, [INFO]. З відповідачем склались важкі відношення. Розлад сімейного життя стався через суперечки та нерозуміння один одного. Зараз проживають окремо, фактично шлюбні відносини припинені з серпня 2008 року. Вважає, що шлюб розпався остаточно, на примирення не згодна. У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги у повному обсязі, дала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просила задовольнити позов. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував, пояснив, що проживають з позивачкою окремо, дитина проживає із нею, на розірвання шлюбу згоден. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 2 квітня 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції міста Маріуполя Донецької області 2 квітня 2004 року, актовий запис 120. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 21 серпня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції міста Маріуполя Донецької області, актовий запис 637, [PERSON] народився [INFO], батьками якого у свідоцтві зазначені сторони по справі. Шлюб перший. Згідно ст. 110 Сімейного кодексу України один із членів подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. З урахуванням наведеного суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги [PERSON]про розірвання шлюбу. Витрати по розірванню шлюбу, з урахуванням матеріального становища сторін, суд покладає на позивачку. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-13 00:00:00

[PERSON] . звернулася до суду з позовом до [PERSON] . про розірвання шлюбу. Посилається на те, що з відповідачем перебуває в шлюбі з [INFO] року, зареєстрованому виконавчим комітетом [INFO] Чернівецької області по актовому запису № [NUMBER] . Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину – [PERSON] , [INFO] року народження, який на даний час проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Спільним сімейним життям з відповідачем прожили до травня 2008 року. Сім`я розпалася по причині пияцтва відповідача. Миритися не бажає. Просить суд ухвалити рішення, яким шлюб між нею та відповідачем розірвати, від сплати витрат, пов’язаних з реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАЦС, її звільнити. Позивачка в судове засідання не з’явилася, однак, подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності. Позов підтримує повністю, просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання також не з‘явився та про причини своєї неявки суд не повідомив, незважаючи на те, що вчасно та належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. При таких обставинах, судом розглянуто справу за відсутності сторін на підставі наявних в справі доказів. Судом встановлено, що [INFO] р. між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом [INFO] Чернівецької області по актовому запису за № [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу 1-МИ № [NUMBER] . Від шлюбу у сторін є неповнолітня дитина – [PERSON] , [INFO] р.н., що підтверджується свідоцтвом про його народження 1-МИ № [NUMBER] . Сторони припинили сімейні відносини, відновлювати їх позивачка не бажає, збереження шлюбу суперечить її інтересам. За таких обставин, позовні вимоги підлягають до задоволення зі стягненням з відповідача суми судового збору. На підставі ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить достроково стягнути з відповідачів борг за кредитним договором в сумі 10 060 грн. 32 коп., посилаючись на те, що відповідачі взяли не себе зобов'язання за договором кредиту та договорами поруки відповідати за невиконання обов'язків по сплаті кредиту за кредитним договором, але прийняті на себе обов'язки не виконують, що є підставою для дострокового стягнення заборгованості по кредиту. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги зменшила, просила стягнути з відповідачів достроково суму 7 992,43 грн, підтримала позовні вимоги за підставами вказаними в позові, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] . позовні вимоги визнав, відповідачі [PERSON] ., [PERSON] . позовні вимоги не визнали, посилаючись на те, що [PERSON] . спроможний виконати свої зобов'язання за кредитним договором, та оскільки строк виконання договору не закінчився, виконання зобов'язань поручителів не настало. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, надані докази дійшов до наступного. Згідно ст.ст. 526,530 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватися належним чином і в установлені законом строки. Виходячи з вимог ч.2 ст. 1054, ч.2 ст. 1050 та ст. 650 ЦК України, наслідками порушення зобов'язання щодо повернення чергової суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Судом встановлено, що між ВАТ "Райфазен Банк Аваль" та [PERSON] 17.02.2006року був укладений кредитний договір № 014/25/176 на суму 2 500 доларів США, яку він отримав та зобов'язався повернути до 17.02.2009 року зі сплатою кредиту щомісячно в розмірі 1/36 від суми отриманого кредиту, погашення відсотків за користування кредитом здійснюється щомісячно . В забезпечення вказаного кредитного договору між Банком та [PERSON] ., а також між Банком та [PERSON] . були укладені договори поруки від 17.02.2006року за умовами якого поручителі прийняли на себе зобов'язання відповідати за невиконання боржником умов кредитного договору, за яким було видано кредит, заборгованість по якому складає 7 992,43грн., що підтверджується наданим розрахунком перевіреним в судовому засіданні. Борг за договором кредиту ніким не сплачено до теперішнього часу, що надає позивачу право звернення про дострокове стягнення боргу з відповідачів. В силу вимог ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Суд не погоджується з запереченнями відповідачів, які є поручителями за кредитним договором, оскільки їх заперечення спростовуються нормами ст.ст. ЦК України, кредитного договору та договорами поруки. За таких обставин, в силу ст.ст. 553, 1054 ЦК України, вимоги позивача є законними та обґрунтованими й підлягають задоволенню. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України, з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 50,30 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 6.07.2007р від якого вони мають неповнолітню дитину – [PERSON] , [INFO] р.н, що перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Просить суд стягнути з нього аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 450 грн щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити позов. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги законними та обґрунтованими, у зв’язку з чим вони підлягають задоволенню з таких підстав: Згідно ст.180 СК України, батьки зобов’язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 6.07.2007р від якого вони мають неповнолітню дитину – [PERSON] , [INFO] р.н, яка перебуває на утриманні позивачки, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Враховуючи ці обставини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-13 00:00:00

[PERSON] є власником мопеда ТХМ-50 СТ-В, який придбав 13 травня 2008 року за 5000 грн. 29 червня 2008 року в 19 год. відповідач [PERSON], взяв з дозволу позивача мопед и став рухатися, будучи в стані алкогольного сп” ягніння, по вул.. Кар'єрній в напрямку вул.. К.Маркса м. Пологи . Приблизно о 18 год. 30 хв. [PERSON]. не справився з керуванням мопеда в зв'язку з чим впав і травмувався. В наслідок транспортної пригоди було пошкоджено мопед. Згідно зробленому Українським експертним центром „Експерт-Сервіс-Авто” звіту № 377 від 10.09.2008 року вартість відновлюваного ремонту мопеда становить 3133 грн. 75 коп., втрата товарного вигляду становить 301 грн. Крім того, за проведення товарознавчого дослідження позивач сплатив 450 грн., поніс судові витрати в розмірі 81 грн., за надання юридичної допомоги сплатив 120 грн. та сплатив 14 грн. за виклик відповідача телеграмою, що підтверджується квитанціями, доданими до справи. Таким чином, загальна сума матеріальних збитків завданих [PERSON] позивачеві[PERSON] становить 4100 грн. 18 коп. В зв'язку з тим, що відповідач добровільно не відшкодовує завдану шкоду, позивач [PERSON]. 29.09.2008 року пред'явив до нього позов про стягнення майнової та моральної шкоди. В судовому засіданні позивач, підтримавши позовні вимоги і давши пояснення по справі, просить стягнути з відповідача майнову шкоду в розмірі 3899 грн.18 коп. та моральну шкоду в розмірі одна тис. грн.. Відповідач [PERSON]. позов позивача визнав і давши пояснення по справі, просить вимоги [PERSON]. задовольнити. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та давши оцінку доказам, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст.,ст. 1166,1167, 1192 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що їхнє подружнє життя з відповідачем не склалося через несхожість характерів та поглядів на життя, у зв'язку з чим між ними постійно виникали сварки та суперечки. Їхня сім'я фактично розпалася, так як з лютого місяця 2008 року вони припинили подружні стосунки. За таких обставин вважає, що примирення між ними неможливе, оскільки вони втратили почуття поваги й кохання один до одного, а тому наполягає на розірванні шлюбу. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву, в якій проти розірвання шлюбу не заперечив, просить справу слухати за його відсутності. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони вступили в шлюб 16 червня 1997 року, який був зареєстрований Дідушицькою сільською радою Стрийського району Львівської області, актовий запис № 5. Від шлюбу народився син Володимир, 17.07.1997 року народження, який на даний час проживає і надалі залишиться проживати з позивачкою. Сім'я розпалася, так як з лютого місяця 2008 року сторони припинили подружні стосунки і разом не проживають. Між сторонами часто виникали сварки і непорозуміння у зв'язку з різницею в характерах і поглядах на життя. Сторони втратили почуття поваги і любові один до одного, поновлювати сімейні стосунки та миритись сторони не бажають. Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розлучення та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам сторін та малолітньої дитини, тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved