Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області про скасування рішення 21 сесії 05 скликання Якушинецької сільської ради від 26.12.07 року „Про відмову у наданні земельної ділянки у власність гр. [PERSON]” та зобов'язання вчинити дії. В позовній заяві позивач зазначає, що в грудні 2007 року ним було подано заяву до Якушинецької сільської ради щодо надання безоплатно у власність земельної ділянки площею 0,01 га під будівництво індивідуального гаража. Заява була розглянута 26 грудня 2007 року, та відповідно до рішення 21 сесії 05 скликання Якушинецької сільської ради відмовлено в наданні земельної ділянки. Заявою від 10.12.2008 року позивач уточнив свої позовні вимоги. Позивач вважає рішення протиправним та просить суду скасувати рішення 21 сесії 05 скликання Якушинецької сільської ради від 26.12.07 року „Про відмову у наданні земельної ділянки у власність гр. [PERSON]”, зобов'язати Якушинецьку сільську раду Вінницького району погодити місце розташування земельної ділянки та надати дозвіл гр. [PERSON] на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в розмірі передбаченому для безоплатної передачі у власність для будівництва індивідуального гаража, що розташована в [ADDRESS] В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача позову не визнав і заперечував проти його задоволення, пояснивши, що рішення 21 сесії 05 скликання Якушинецької сільської ради від 26.12.07 року „Про відмову у наданні земельної ділянки у власність гр. [PERSON]” є законним та таким, що прийняте з дотриманням вимог діючого земельного законодавства. Крім того пояснив що на земельній ділянці яку вказав позивач ростуть дерева породи акація, які виконують санітарно-захисну функцію, а тому із зазначених підстав сесія сільської ради відмовила позивачу в наданні земельної ділянки для будівництва індивідуального гаража, просить суд в задоволенні позову відмовити. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких міркувань. Судом встановлено, що в грудні 2007 року позивачем було подано заяву до Якушинецької сільської ради щодо надання йому безоплатно у власність земельної ділянки площею 0,01 га під будівництво індивідуального гаража. Вимоги передбачені п. 6 ст. 118 Земельного кодексу України з боку позивача виконані в повному обсязі. Рішення 21 сесії 05 скликання Якушинецької сільської ради „Про відмову у наданні земельної ділянки у власність гр. [PERSON]” відмовлено в наданні земельної ділянки позивачу. Заперечення відповідача, про те що на земельній ділянці ростуть дерева породи акація, які виконують санітарно-захисну функцію спростовуються наступними доказами, а саме як вбачається із плану топографічної зйомки в М1:500 земельна ділянка, яку бажає отримати у власність позивач розташовується між зеленими насадженнями. Відповідно до інформації Служби автомобільних доріг у Вінницької області (довідка №2040 від 06.11.08 року) ширина смуги відводу становить 9 метрів від осі дороги. Як вбачається із плану топографічної зйомки місце розташування земельної ділянки є поза межами смуги відводу під'їзної дороги до с. Зарванці. Конкретний розмір земельної ділянки, склад угідь які будуть запропоновані до вилучення можливо визначити лише відповідно до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Встановленим в суді фактам відповідають правовідносини, що виникли із земельних відносин, що регулюються Земельним кодексом України, актами цивільного законодавства України, які не суперечать положенням ЗК України та які регулюють встановлені судом відносини сторін. Дані правовідносини регулюються: - ч. 2 ст. 1 Земельного кодексу України якою встановлено, що право власності на землю гарантується; - п. б) ч.1 ст. 81 Земельного кодексу України, згідно з якою передбачено, що громадяни України набувають права власності на земельну ділянку на підставі безоплатної передачі із земель державної та комунальної власності; - ст. 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни набувають права власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням, органів місцевого самоврядування. - ст. 121 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара. Приймаючи рішення 21 сесії 05 скликання Якушинецької сільської ради від 26.12.2007 року „Про відмову у наданні земельної ділянки у власність [PERSON]” сільською радою не зазначено жодної правової підстави, яка б свідчила на неможливість надання земельної ділянки позивачеві. Земельний кодекс України не визначає підстави для відмови у передачі земельної ділянки у власність, тому відповідно до ч. 8 ст. 8 ЦПК України застосуванню підлягає ч. 11 ст. 123 ЗК України, яка передбачає, що рішення про відмову має містити мотивовані пояснення з посиланням на відповідні положення нормативно-правових актів, затвердженої містобудівної документації та документації із землеустрою. Оскаржуване рішення таких посилань не містить. Обґрунтування представника відповідача, наведене в судовому засіданні, про наявність на земельній ділянці дерев породи акація, які виконують санітарно-захисну функцію є безпідставним та таким що не підтвердженні належними матеріалами справи. Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, що не було зроблено відповідачем.

Outcome: approved