Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

В липні 2008 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказав, що з 18.08.2005 року він працює у відповідача слюсарем по видаленню органічних добрив. За березень та квітень 2008 року керівництво підприємства з ним не розрахувалося. Просить суд стягнути на його користь борг по заробітній платі в сумі 1406 грн. 21 коп. та 500 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. В судовому засіданні позивач підтримав свій позов та пояснив, що в березні 2008 року він по дорозі на роботу придбав у незнайомого йому водія вантажного автомобіля дизельне пальне ємкістю близько 40 літрів, яке поставив у підсобному приміщенні. Директор підприємства виявив це пальне і хотів відвезти в господарство, але він забрав каністри додому. Заяву про придбання пального він керівництву підприємства не подавав, крадіжки не вчиняв, до тракторів не має ніякого відношення. З врахуванням того, що в довідці вказана сума доходу за березень-квітень без податків та зборів, згоден, що відповідач утримав з його заробітної плати 936 грн. 25 коп. Надав суду довідку про вагітність дружини і просить врахувати її при визначенні суми моральної шкоди. Представник відповідача Кисленко Галина Андріївна позов не визнала і пояснила, що 02.03.2008 року директор СТОВ «Батьківщина» [PERSON] виявив, що [PERSON] викрав 35 літрів дизельного пального. Оскільки [PERSON] добровільно не відшкодував збитки наказом від 23.05.2008 року дизельне пальне було продано позивачу, але в п'ятикратному розмірі. Заяву про придбання пального [PERSON] не подавав. Доказів того, що [PERSON] отримував пальне під звіт та допустив перевитрату в неї немає. Розглянувши матеріали справи, заслухавши сторони, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] працює у СТОВ «Батьківщина» з 18.08.2005 року слюсарем по видаленню навозу, що підтверджується записом в його трудовій книжці та довідками відповідача. Наказом по СТОВ «Батьківщина» № 78-а від 23.05.2008 року за крадіжку диз. пального ємкістю 35 літрів продано [PERSON] по ціні 5,35 грн. в 5-ти кр.розмірі на суму 936,25 грн. Довідкою СТОВ «Батьківщина» підтверджується, що в травні 2008 року за крадіжку дизельного пального з [PERSON] було утримано 936,25 грн. Згідно ч.1 та ч.2 ст.130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством , і за умови, коли така шкода, заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Відповідно до ч.2 ст.136 КЗпП України розпорядження власника або уповноваженого ним органу має бути зроблено не пізніше двох тижнів з дня виявлення заподіяної працівником шкоди і звернено до виконання не раніше семи днів з дня повідомлення про це працівникові. Стаття 138 КЗпП України зазначає, що для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених статтею 130 цього Кодексу. В судовому засіданні факт крадіжки позивачем дизельного пального у відповідача не знайшов свого підтвердження. Згідно листа Бахмацького РВ УМВС від 12.09.2008 року письмового звернення директора СТОВ Батьківщина» [PERSON] з приводу крадіжки дизельного пального в березні 2008 року не надходило. Відповідач також не довів, що дизельне пальне [PERSON] отримав під звіт чи допустив його перевитрату при виконанні трудових обов'язків. Таким чином, суд вважає, що утримання із заробітної плати [PERSON] є незаконними і зроблені відповідачем з порушенням законних прав позивача на своєчасну оплату праці. За ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Враховуючи обставини справи та вимоги розумності і справедливості, суд вважає, що розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача повинен становити 300 грн.

Outcome: partial