Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-19 00:00:00

Відкрите акціонерне товариство ВТБ Банк в особі Луцької філії Відкритого акціонерного товариства ВТБ Банк звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, покликаючись в позовній заяві на те, що 09.08.2007 року між ВАТ ВТБ Банк та [PERSON] було укладено кредитний договір № 20.00.001009, згідно з яким позивач надав відповідачеві кредит в розмірі 2000грн., з процентною ставкою за користування кредитом 30 % річних, а відповідач взяв на себе зобов'язання сплачувати позивачеві нараховані проценти за кредитом і повністю погасити заборгованість за кредитом не пізніше 08.02.2009р. Проте відповідач [PERSON]. з вересня 2007 року взяті на себе зобов'язання відповідно до умов договору не виконував, внаслідок чого загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 2819, 04 грн. Відповідно до п.4.4 кредитного договору він зобов'язаний повністю повернути кредит та сплатити нараховані відсотки незалежно від настання строку погашення кредиту. Відповідно до п.9.2 кредитного договору у разі прострочення своїх зобов'язань щодо сплати відсотків відповідач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення, що становить 31, 16 грн. Просить у позовній заяві та стягнути з [PERSON] у користь ВАТ ВТБ Банк заборгованість за кредитним договором на загальну суму 2819 грн. 04 коп. і судові витрати у справі. У судовому засіданні представник позивача Шевчук Г.О. збільшила позовні вимоги та просить стягнути з відповідача у користь ВАТ ВТБ Банк в особі Луцької філії Відкритого акціонерного товариства ВТБ Банк заборгованість за кредитним договором у розмірі 2981, 58 грн., покликаючись на викладені у позовній заяві обставини і докази. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоч про час і місце судового засідання був повідомлений судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд вважає можливим ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, беручи до уваги, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 09.08.2007 року між ВАТ ВТБ Банк та [PERSON] було укладено кредитний договір № 20.00.001009, згідно з яким позивач надав відповідачеві кредит в розмірі 2000грн., з процентною ставкою за користування кредитом 30 % річних, а відповідач взяв на себе зобов'язання сплачувати позивачеві нараховані проценти за кредитом і повністю погасити заборгованість за кредитом не пізніше 08.02.2009р. Проте відповідач [PERSON]. з вересня 2007 року взяті на себе зобов'язання відповідно до умов договору не виконував, внаслідок чого станом на 15.09.2008р. загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 2981, 58 грн., що підтверджується розрахунками, випискою з особового рахунку. Відповідно до п.4.4 кредитного договору він зобов'язаний повністю повернути кредит та сплатити нараховані відсотки незалежно від настання строку погашення кредиту. Відповідно до п.9.2 кредитного договору у разі прострочення своїх зобов'язань щодо сплати відсотків відповідач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення, що становить 31, 16 грн. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в строк, встановлений у ньому. Отже, вимоги позивача є обґрунтовані і законні. На підставі ст.ст. 525, 526, 530, 553-554, 610-612, 1054 ЦК України,

Outcome: approved