Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-14 00:00:00

[PERSON]. звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин та факту набуття громадянства України обґрунтовуючи її тим, що є громадянином Польщі, але з 20 квітня 2001 року проживає в с.Веселівка Бобринецького району Кіровоградської області та перебуває у цивільному шлюбі з жителькою цього села [PERSON]. з якою мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Так, як він є батьком дитини, але у свідоцтві про народження сина він записаний батьком зі слів матері, тому просить офіційно встановити факт родинних стосунків між ним та його сином, встановлення якого також необхідно йому для набуття громадянства України у відповідності до пункту 9 статті 6 Закону України “Про громадянство України”. В судовому засіданні [PERSON]. та його представник [PERSON]. заяву підтримали та просили її задовольнити в повному обсязі посилаючись на обставини викладені в ній. В судовому засіданні представник зацікавленої особи - Степурський О.М. заявлені вимоги в частині встановлення факту родинних відносин не заперечив, а заявлені вимоги, щодо набуття громадянства [PERSON]. пояснив, що дана вимога не підлягає задоволенню з тих підстав, що набуття громадянства України іноземними особами встановлюється не через суд, а відповідно до Закону України “Про громадянство України”. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що позивач [PERSON]. протягом останніх шести років проживав на території України та в них сумісно [INFO]народився син [PERSON]. Те, що позивач є його батьком підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Вони неодноразово звертались до інспектора ГГіРФО Бобринецького РВ УМВС з метою набуття [PERSON] громадянства України, але їм відмовляли по незрозумілим причинам і тому, на даний час позивач [PERSON]. не має громадянства України. Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у справі та вивчивши матеріали справи вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити повністю виходячи із наступного. Відповідно ч.2 ст.125 Сімейного Кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається : 1) за заявою матері та батька дитини; 2) за заявою чоловіка, який вважає себе батьком дитини; 3) за рішенням суду. Зі свідоцтва про народження [PERSON] [NUMBER] виданого 20 квітня 2007 року вбачається, що в Книзі реєстрації народжень 9 листопада 2001 року зроблено відповідний актовий запис за №6 де зазначено батьком [PERSON], громадянина Польщі, а матір”ю [PERSON]. Факт належності заявника до громадянства республіки Польща підтверджується паспортом [NUMBER]. Як встановлено із пояснень заявника , він не перебуває у зареєстрованому шлюбі із громадянкою України [PERSON]. З довідки відділу реєстрації актів цивільного стану №848/03.3-73 від 02.10.2008 року слідує, що 18 квітня 2007 року на підставі заяви [PERSON] про визнання батьківства внесені зміни та доповнення до актового запису №6 про народження [PERSON] де у графі 1,3 прізвище дитини змінено з “[PERSON]” на “[PERSON]” та по батькові з “[INFO]” на “[INFO]”, у графах 11-15 записано батьком [PERSON], [INFO], громадянин Польщі. Оскільки запис про батька дитини [PERSON] у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до п.2) ч.2 ст.125 СК України, тобто за його власною заявою, то цей запис і встановлює факт родинних стосунків між ним та сином і додатково його встановлювати за рішенням суду не потрібно. Щодо встановлення факту набуття заявником громадянства України, то такі вимоги також є не обґрунтованими, оскільки за змістом ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, перелік яких визначений у частині першій вказаної статті та відповідно до її другої частини також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. А так, як підстави та порядок його набуття визначаються Законом України “Про громадянство України”, відповідно до якого питання щодо розгляду заяв про прийняття до громадянства України віднесені до компетенції комісії при Президентові України з питань громадянства, а прийняття рішень про оформлення набуття громадянства України за підставами, передбаченими пунктами 1,2,4-10 статті 6 вказаного Закону віднесено до компетенції Міністерства закордонних справ України, то вимоги [PERSON] про встановлення факту громадянства України в судовому порядку задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed