Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-12 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду 29 вересня 2008 року з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № НАХRRХ15680355 від 30.06.2007 року відповідач отримав кредит у розмірі 3072,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 30.12.2008 року. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється у наступному порядку - щомісяця у період сплати, за який приймається період з «20» по «25» число кожного місяця, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти в сумі 224,43 гривень для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. Відповідач порушив закон і умови договору, бо не виконав належним чином прийняті зобов'язання. Наслідками порушення останнім зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 12.09.2008 року має заборгованість - 2300,96 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 2259,24 грн.; з заборгованості по процентам за користування кредитом - 41,54 грн.; з пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 0,18 грн. У зв'язку з викладеним представник позивача звернувся до суду і просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору, а також стягнути судові витрати. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов позивача визнав у повному обсязі про що подав свій письмовий відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що взятих на себе зобов»язань за кредитним договором не виконував своєчасно, оскільки знаходився в лікарні, однак знає про свій обов»язок по виконанню взятих на себе зобов»язань. При цьому відповідач вказав, що за станом здоров»я він пільгами з держави не користується, офіційно не працевлаштований, і на обліку в цен6трі зайнятості н6е перебуває. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 30 червня 2007 року між ЗАТ КБ ”ПриватБанк” і [PERSON]був укладений договір № НАХRRХ15680355, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 3072,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 30.12.2008 року. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється у наступному порядку - щомісяця у період сплати, за який приймається період з «20» по «25» число кожного місяця, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти в сумі 224,43 гривень для погашення заборгованості за Кредитом. Відповідач порушив закон і умови договору, бо не виконав належним чином прийняті зобов'язання. Наслідками порушення останнім зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 12.09.2008 року має заборгованість - 2300,96 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 2259,24 грн.; з заборгованості по процентам за користування кредитом - 41,54 грн.; з пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 0,18 грн. Все вищевикладене підтверджується копією заяви позичальника, копією умов надання споживчого кредиту фізичним особам (далі - Умов) та розрахунком суми заборгованості (а.с.№4-6). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, ст. 1050 ЦК України зазначається, що «якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позивач має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів». Згідно п. 4.2 Умов, при порушенні Позичальником зобов'язань із погашення Кредиту, Позичальник сплачує Банку відсотки за користування Кредитом у подвійному розмірі від розміру зазначеному у Тарифах та Заяві. Розраховані відповідно до зазначеного пункту Умов відсотки сплачуються Позичальником окремо понад зазначену у Заяві суми щомісячного платежу по Кредиту, разом з несплаченим залишком попереднього щомісячного платежу. Відповідно до п.5.1 при порушенні відповідачем яких-небудь зобов'язань по погашенню процентів відповідач повинен сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки платежу. Таким чином суд дійшов висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно до п.6 ч.1 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 51 гривні, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 гривень, сплачені позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved