Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-17 00:00:00

В провадженні Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з [INFO] року позивачка [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] [INFO] року шлюб між сторонами розірвано. Розлучення зареєстровано в органах реєстрації актів цивільного стану по м. Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис [NUMBER] . За період шлюбу сторони набули наступне майно : - квартиру [ADDRESS] , яка, згідно довідки [PERSON] [NUMBER] від [INFO] року, зареєстрована за [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва на право власності на житло, виданого [INFO] року органом приватизації - Трикратським сільським будівельним комбінатом, вартістю [INFO] (станом на [INFO] року); - садовий будинок [ADDRESS] , який, згідно довідки [PERSON] [NUMBER] від [INFO] року, зареєстрований на праві приватної власності за [PERSON] , на підставі свідоцтва на право власності на садовий будинок від [INFO] року, виданого згідно рішення виконкому Бузької сільської ради Вознесенського району Миколаївської області за [NUMBER] від [INFO] року, вартістю 89 056 грн.; - гараж, який розташований в гаражно - будівельному кооперативі [PERSON] та знаходиться в користуванні [PERSON] , вартістю [INFO] - транспортний засіб марки [INFO] , державний номер [NUMBER] , який, згідно довідки Вознесенської РЕГ 5-го МРВ ВДАЇ УМВС України в Миколаївській області з [INFO] року зареєстрований за [PERSON] , вартістю [INFO] грн.; - кошти, які зберігаються в Вознесенському відділенні [PERSON] на відкритому на ім’я відповідача рахунку; - кошти, які зберігаються в Філії – Вознесенське відділення [NUMBER] [PERSON] на відкритому на ім’я відповідача компенсаційному рахунку [NUMBER] з залишком вкладу [INFO] Посилаючись на викладене, а також на те, що сторони не можуть поділити вказане майно добровільно, позивачка просила провести поділ спірного майна між нею та відповідачем, визнавши за нею право власності на квартиру [ADDRESS] , виділивши у власність відповідачу інше спільне майно подружжя. В подальшому уточнивши позовні вимоги, позивачка [PERSON] просила визнати право власності за нею та відповідачем, по Ѕ частини за кожним на: - квартиру [ADDRESS] ; - садовий будинок [ADDRESS] ; - транспортний засіб марки [INFO] , державний номер [NUMBER] ; - кошти, які зберігаються в Вознесенському відділенні [PERSON] на відкритому на ім’я відповідача рахунку; - кошти, які зберігаються в Філії – Вознесенське відділення [NUMBER] [PERSON] на відкритому на ім’я відповідача компенсаційному рахунку [NUMBER] з залишком вкладу [INFO] В судовому засіданні позивачка [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі. При цьому додала, що сума грошових внесків на рахунку у Вознесенському відділенні [PERSON] , на яку вона має право в порядку поділу спільного майна подружжя, становить [INFO] коп. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з’явився. Згідно заяви, що надійшла на адресу суду, просив розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача в судовому засіданні вважала, що позовні вимоги [PERSON] в частині поділу квартири, садового будинку, автомобіля, коштів, що зберігаються в Філії – Вознесенське відділення [NUMBER] [PERSON] на компенсаційному рахунку [NUMBER] , є обґрунтованими, тому не заперечувала проти їх задоволення в частині, запропонованої позивачкою. Тоді як у задоволенні вимоги щодо поділу коштів, які зберігалися на рахунку, відкритому в Вознесенському відділенні [PERSON] , просила відмовити з наступних підстав: • Вказані кошти були особистою власністю відповідача, оскільки на час відкриття відповідного рахунку сторони фактично припинили шлюбні відносини; • після зняття відповідачем коштів з обумовленого рахунку, останнім у добровільному порядку половину з них було передано позивачці. Заслухавши показання свідків, дослідивши та оцінивши матеріали цивільної справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до ст.11 ЦПК України, суд дійшов до наступного. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року Вознесенським Райбюро ЗАГСу Миколаївської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] . [INFO] року між сторонами зареєстровано розлучення в відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис [NUMBER] . Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч.2 ст.60 СК України). При цьому, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності та в разі його поділу, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ст. 63, ч.1 ст. 70 СК України). Так, як вбачається з матеріалів справи подружжям [PERSON] за час шлюбу набуто наступне майно: - квартира [ADDRESS] , вартістю [INFO] (станом на травень 2008 року); - садовий будинок [ADDRESS] , вартістю [INFO] ; - автомобіль марки [INFO] , державний номер [NUMBER] , вартістю, за оцінкою позивачки, [INFO] Також, у Філії – Вознесенське відділення [NUMBER] [PERSON] на ім*я відповідача відкритий компенсаційний рахунок [NUMBER] з залишком вкладу [INFO] Те, що вказане майно має статус спільного сумісного майна подружжя, останніми в судовому засіданні не оспорювалося. За таких обставин, виходячи з вищевикладеного, п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» та за відсутності будь – яких доказів про існування домовленості між сторонами щодо майна, суд вважає, що за позивачкою слід визнати право власності на Ѕ частину садового будинку [ADDRESS] , автомобіля марки [INFO] , державний номер [NUMBER] , грошової суми на компенсаційному рахунку [NUMBER] у Філії – Вознесенське відділення [NUMBER] [PERSON] ( [INFO] : 2 = 1878 грн. 65 коп. ) Крім цього, суд вважає, що кошти, які зберігалися на відкритому на ім’я відповідача [PERSON] рахунку [NUMBER] в Вознесенському відділенні [PERSON] , в сумі 9 000 грн. станом на [INFO] року, що вбачається з витягів з належних останньому рахунків та додатково знайшло своє підтвердження відповідно до показань свідка [PERSON] також є об’єктом спільної сумісної власності подружжя. Доводи представника відповідача про те, що відповідні внески до даної банківської установи були здійснені відповідачем після фактичного припинення шлюбних відносин з позивачкою суд не приймає до уваги, оскільки спростовуються наявною в матеріалах справи копією постанови Вознесенського МРВ УМВС від [INFO] року про відмову в порушенні кримінальної справи, з встановленням періоду фактичного окремого проживання сторін по справі, а до показань свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] суд відносить критично в силу їх суперечливості та характеру відносин, що склалися між ними та позивачкою, відповідачем. Між тим, вказані кошти поділу між сторонами не підлягають, оскільки були зняті відповідачем з вищевказаного рахунку в період перебування в шлюбі з позивачкою, але при припиненні подружніх стосунків з нею. За таких обставин та, враховуючи те, що відповідач належними та допустимими засобами доказування не довів факту передачі позивачці половини вказаних коштів, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] половину обумовленої вище суми, тобто 4 500 грн. 00 коп. Вирішуючи питання стосовно поділу квартири [ADDRESS] , суд приймає до уваги те, що остання, згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого [INFO] року органом приватизації –Трикратським сільським будівельним комбінатом, вже належить сторонам на праві спільної власності, тому підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] в цій частині суд не вбачає. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві – пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві було відмовлено. Так, позивачкою, відповідно до наявних у матеріалах справи квитанцій понесені судові витрати: 580 грн. 21 коп. судового збору, 30 грн. 00 коп. витрат на інформаційно – технічне забезпечення розгляду справи. Відповідачем понесені витрати по оплаті правової допомоги сумі 600 грн. 00 коп. Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] підлягають стягненню судові витрати в сумі 500 грн. 00 коп. ( 82 % - відсоток задоволення позовних вимог), тоді як з позивачки на користь відповідача, виходячи з вказаного, - 108 грн. 00 коп. Враховуючи можливість взаємозаліку вищевказаних сум з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 392 грн. 00 коп. Крім того, з позивачки [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 58 грн. 12 коп., оскільки останній був сплачений не в повному обсязі, виходячи з розміру заявлених позовних вимог.

Outcome: partial