Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-06 00:00:00

До суду з позовом звернулось ТОВ «[INFO]» та мотивуючи тим, що [PERSON], [PERSON], [PERSON]., [PERSON] на земельній ділянці, яку вони орендують самочинно збудували нерухоме майно, яке перешкоджає їм користуватись зазначеною земельною ділянкою, просять виселити їх із самочинно збудованого будинку № [ADDRESS] знести його та знесення самочинної будівлі покласти на ТОВ «[INFO]». Представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідачі позов не визнали мотивуючи тим, що їм не має куди виїжджати та їм не запропонували нерухомість у яку б вони мли можливість переїхати. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «[INFO]» (далі - Позивач) є орендарем земельної ділянки площею 4,5 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] Вказана земельна ділянка використовується Позивачем на підставі договору оренди землі від[NUMBER] р. (а.с. 4-6). Відповідно до умов договору оренди земельна ділянка використовується Позивачем для розташування житлової забудови. Строк оренди - до 01.01.2011 р. Таким чином, Позивач є законним користувачем земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] Судом встановлено, що на орендованій Позивачем земельній ділянці знаходиться самочинна будівля, якій присвоєна адреса:[ADDRESS] Згідно довідки житлово-експлуатаційної дільниці № 1 м. Іллічівська № [NUMBER] (а.с. 19) у самочинній будівлі №[ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (далі - Відповідачі). Суд вважає, що будівля №[ADDRESS] є самочинною. Відповідно до ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України будівля є самочинною за наявності хоча б однієї з наступних ознак: якщо вона збудована або будується на земельній ділянці, не відведеній для цієї мети; якщо будівництво ведеться без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; якщо будівництво здійснене з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Таким чином, за наявності вказаних ознак законодавство України визначає будівлю як самочинну. Ці ознаки за законом є самодостатніми та не потребують встановлення ніяких додаткових обставин, щоб визнати будівництво самочинним. Надана Відповідачами копія рішення виконавчого комітету Іллічівської міської ради № [NUMBER]. (а.с. 22) не приймається судом як доказ правомірності будівництва. Так, відповідно до п. 2.2. вказаного рішення виконкому Іллічівської міської ради один з Відповідачів ([PERSON]) зобов'язувався до початку будівництва отримати в інспекції державного архітектурно-будівельного контролю м. Іллічівська дозвіл на виконання будівельних робіт. Зазначений дозвіл суду не був наданий. Відповідачі також не надали суду доказів того, що земельна ділянка під будівництво була їм відведена у встановленому порядку. За таких обставин будівля №[ADDRESS] є самочинною. Наявність прописки (реєстрації) у самочинній будівлі та надання їй певної адреси ніяк не змінюють статус будівлі, адже вона продовжує залишатись самочинним будівництвом, як це встановлено у ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України. Суд вважає, що наявність на орендованій позивачем земельній ділянці самочинної будівлі перешкоджає позивачу належним чином користуватися земельною ділянкою. При цьому суд виходить з того, що на орендованій позивачем земельній ділянці ведеться будівництво багатоквартирних будинків, тому наявність самочинної будівлі ускладнює здійснення будівельних робіт. Відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Згідно п. «б» ч. 3 цієї ж статті захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Орендар в установленому порядку має право вимагати усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. Згідно ч. 2 ст. 212 Земельного кодексу України приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 376 Цивільного кодексу України самочинно збудоване нерухоме майно підлягає знесенню особою, яка здійснила будівництво або за її рахунок, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності за особою, яка здійснила самочинне будівництво, або якщо це порушує права інших осіб. Таким чином, чинне цивільне та земельне законодавство України встановлюють як спосіб захисту прав користувача (орендаря) земельної ділянки знесення будівель та споруд, розташованих на орендованій земельній ділянці. Відповідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. У зв'язку з цим суд вважає можливим захистити права Позивача як орендаря земельної ділянки шляхом знесення самочинної будівлі та виселення Відповідача. Суд вважає, що знесення самочинної будівлі та виселення Відповідачів з цієї будівлі не є порушенням житлових прав Відповідачів, оскільки між Позивачем та Відповідачами укладений договір про надання Відповідачам житла (а.с. 18). Крім того, Позивачем подана заява від 15.09.2008 р. (а.с. 17), у якій Позивач заявляє, що він готовий забезпечити житлом Відповідачів відповідно до вимог Житлового кодексу України.

Outcome: approved