Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] заявила позов до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу будинку дійсним та визнання права власності, зазначила, що 20 лютого 2008 року вона з відповідачем домовилася про продаж ним належного йому домоволодіння яке розташовано [ADDRESS]. 20 лютого 2008 року позивачка уклала угоду в простій формі, згідно даної угоди позивачка дала відповідачу 3000 (три тисячі) гривень за проданий ним житловий будинок. Гроші передані в повному обсязі. Про отриманні кошти відповідач надав її розписку та зобов'язався протягом місяця переоформити даний будинок на позивачку. Після чого вона неодноразово зверталась до відповідача з проханням нотаріально оформити вказаний житловий будинок. Однак відповідач постійно ухиляється від оформлення даного договору купівлі -продажу. Тому позивачка змушена звернутись до суду та просити суд визнати за нею договір купівлі-продажу будинку дійсним та визнати за нею право власності на житловий будинок. Відповідач [PERSON] позов визнає, про що суду надав заяву із клопотанням розглянути справу без його участі. Судом встановлено такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Із Розписки від 20 лютого 2008 року, написаної власноручно [PERSON] встановлено, що 20 лютого 2008 року між сторонами у простій письмовій формі укладено правочин, за яким [PERSON] дійсно отримав від [PERSON] 3000 (три тисячі) гривень за проданий ним житловий будинок, а позивачка купила належний [PERSON] на праві приватної власності житловий будинок із надвірними спорудами, розташований за адресою [ADDRESS]. Із копії технічного паспорта на житловий будинок, Довідки-Характеристики житлового будинку встановлено, що право власності на житловий будинок [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON]. Оцінюючи усі докази, що є у справі у їх сукупності, беручи до уваги доводи позивачки, які підтверджені письмовими доказами, суд вважає встановленим, що позивачка виконала свої зобов'язання, так як сплатила [PERSON]відповідну суму, яка була обумовлена при укладенні правочину, а саме 3000 (три тисяч) гривень, [PERSON] свої зобов'язання не виконав, так як отримавши кошти, передавши документи на житловий будинок та сам житловий будинок в розпорядження позивачці не оформив договір належним чином, а саме не оформив його нотаріально, ухилившись від явки до нотаріальної контори. Відповідно до ст.220 ч.2 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Враховуючи наведене, суд має підстави для визнання договору купівлі-продажу житлового будинку, укладеного 20 лютого 2008 року між позивачкою [PERSON] та [PERSON], дійсним. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, а тому є підстави для визнання за позивачкою права власності на житловий будинок із надвірними спорудами що розташоване [ADDRESS]. З урахування наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для задоволення позову у повному обсязі. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані ст.ст.220,328, 377, 655 ЦК України. При вирішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, суд за правилами ст.88 ЦПК України має підстави присудити позивачці за рахунок відповідачки понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved