overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-25 00:00:00

[PERSON]. зврнулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що [PERSON], [INFO], уродженець с. Замагора Верховинського району, який помер [INFO]є батьком її дочки [PERSON], [INFO]. Свою заяву мотивує тим, що з [PERSON]. проживали разом, не реєструючи шлюбу з 2000 року. [INFO][PERSON]. помер. Під час спільного проживання у них народилося двоє дітей : [PERSON],[INFO]та [PERSON], [INFO]. Батьком [PERSON]записаний [PERSON], з яким вона перебувала в зареєстрованому шлюбі до 21 березня 2006 року. Дочка [PERSON] народилася після розірвання шлюбу і в актовому записі батько дитини записаний за її заявою. З [PERSON]. вони проживали однією сім'єю, вели спільне господарство. Чоловік мав намір визнати батьківство відносно обидвох дітей, але не встиг у зв'язку з раптовою смертю. Факт батьківства їй необхідно встановити для оформлення на дитину пенсії по втраті годувальника. В судовому засіданні заявник доводи заяви підтримала і просить її задовольнити. Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідків, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до ст.130 СК Україниу разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Із актового запису про народження [PERSON] за № 6 від 14 травня 2007 року видно, що запис про батька вчинено відповідно до вимог ч.1 ст.135 СК України і її батьком записано [PERSON]. Із свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] видно, що 21.03.2006 року зареєстровано розірвання шлюбу між [PERSON]. та [PERSON]. Довідкою виконкому Замагірської сільської ради за вих.№364 від 11.06.2008 року стверджується, що [PERSON]. помер 10.05.2008 року/актовий запис №4 складений 12.05.2008 року, свідоцтво про смерть серії [NUMBER]/. Допитані судом свідки [PERSON]. та [PERSON]. кожний окремо, ствердили, що їм достовірно відомо про те, що [PERSON]., який помер в травні 2008 року проживав з 2000 року однією сім'єю із [PERSON]. і у них народилось двоє дітей [PERSON],[INFO]та [PERSON], [INFO]. [PERSON]. визнавав себе батьком дітей брав участь у їх утриманні та вихованні. Вказані обставини підтверджуються також довідкою виконкому Замагірської сільської ради за вих.№331 від 26.05.2008 року. Таким чином, суд вважає доведеним факт батьківства [PERSON] , [INFO] відносно [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-25 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернувся до суду із позовом до відповідачки [PERSON]., в якому просить розірвати шлюб, укладений 18 вересня 1999 року Скала-Подільською селищною радою, актовий запис № 20, посилаючись на те, що сімейні стосунки не підтримують впродовж п»яти років. Вказав, що причиною погіршення взаємовідносин став факт відсутності дітей. Фактично відповідачка проживає з іншим чоловіком. Втративши надію зберегти сім»ю, він також має намір укласти шлюб з іншою жінкою. Позивач [PERSON]. в судовому засіданні позов свій підтримав і пояснив, що відповідачка впродовж п»яти років ігнорувала всі його намагання налагодити стосунки, повернутися в сім»ю. Відповідачка не бажає з ним жити, має іншого чоловіка. Оформити розлучення в відділі РАЦС відповідачка також не бажає. А тому просить позов задовольнити. Відповідачка [PERSON]., будучи належно повідомленою про час та місце слухання справи, в судове засідання не з»явилася, про причини неявки суд не повідомила. Позивач не заперечує проти ухвалення судом рішення на підставі наявних у справі доказів. А тому суд ухвалив слухання справи проводити у відсутності відповідачки, провівши заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив слідуючі факти. Сторони зареєстрували шлюб 18 вересня 1999 року, актовий запис № 20 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]). Від шлюбу дітей не мають. Між сторонами виникли непорозуміння, відносини стали неприязними. Більше п»яти років спільно не проживають, не ведуть спільного господарства. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки його намагання налагодити сімейні відносини результату не дали. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. При реєстрації розірвання шлюбу держмито слід стягнути з позивача. На підставі ст.ст.105,110,112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-25 00:00:00

Позивач просить задовольнити позовну заяву, посилаючись на такі докази. 05.04.2008 року придбав у відповідача автомобіль ЗІЛ [NUMBER], вантажний самосвал, 1988 року випуску заплативши за нього 3 750 грн. 00 коп., а відповідач зобов'язався зі своєї сторони провести державну реєстрацію транспортного засобу до 05.05.2008 року, але не виконав цього. І до тепер відповідач ухиляється від належного оформлення документів про право власності на зазначений вище автомобіль на ім'я [PERSON]. На даний час автомобіль знаходиться у позивача, але користуватися ним фактично він не може, оскільки не оформлено право власності на нього. Позивач виконав умови угоди, віддав гроші і прийняв майно, тобто володіє вищезазначеним транспортним засобом, але відповідач передавши транспортний засіб так і не оформив право власності на нього, що перешкоджає позивачу користуватися, розпоряджатися та володіти автомобілем, тобто мати право власності на нього. Все вищевикладене і понудило позивача звернутися з позовом до суду. Позивач у судовому засіданні повністю підтримав позовні вимоги. Від відповідача надійшла заява з проханням розглянути справу у його відсутність, з позовом згоден. Суд, встановивши обставини і визначивши відповідно до них правовідносини, вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та в повному обсязі підтвердженими матеріалами справи. Дійсно 05.04.2008 року [PERSON]. придбав у [PERSON]. автомобіль ЗІЛ [NUMBER], 1988 року випуску, № рами (шасі) [NUMBER], № двигуна [NUMBER], об'єм двигуна 600 см.&sup3; синього кольору, що підтверджується копією акту технічного огляду ТЗ від 30.07.2008 року, сплативши останньому 3 750 грн. 00 коп., в свою чергу, відповідач зобов'язався провести державну реєстрацію транспортного засобу в строк до 05.05.2008 року, але не виконав цього і до тепер, даний факт підтверджується розпискою від 05.04.2008 року за підписом відповідача. Судом встановлено, що позивачем виконані всі умови угоди, але ж відповідач не виконав свого зобов'язання провести державну реєстрацію транспортного засобу згідно обопільної домовленості сторін, що перешкоджає позивачу користуватися, розпоряджатися та володіти автомобілем, а саме мати законне право власності на ЗІЛ [NUMBER]. Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема з угоди. Згідно ст. 392 ЦК України, власник може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-25 00:00:00

14 серпня 2008 року .[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій зазначає, що пропустила шестимісячний строк подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті баби, [PERSON], через незнання передбаченого законом порядку для її прийняття. Просить суд постановити рішення, котрим визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. У попередньому судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених у позовній заяві. Представник відповідача не заперечує проти надання додаткового строку для прийняття спадщини про, що подано заяву про розгляд справи у його відсутності. Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе постановити рішення у попередньому судовому засіданні. Відповідно до ст.130 ч.4 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється рішення в порядку, встановленому ст.174 ч.4 цього ж Кодексу, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом установлено, що [PERSON] є бабою позивачки. Їй за життя належали сертифікат на право на земельну частку (пай) та свідоцтво про право на майновий пай. 09 вересня 2002 року [PERSON] заповіла усе належне їй майно позивачці, про що Осівцівською сільською радою Камінь-Каширського району посвідчено та зареєстровано за № 104 заповіт (а.с.5). Як вбачається із свідоцтва про смерть [NUMBER], [PERSON] [INFO] померла (а.с.9). З цієї дати в силу ст.1220 відкрилась спадщина на належне їй майно. В силу ст.1223 ЦК України [PERSON] має право на спадкування як особа, визначена у заповіті. Відповідно до ст. 1269 ч. 1 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. У встановлений ст.1270 ч.1 ЦК України шестимісячний строк позивачка до нотаріальної контори не звернулася через незнання передбаченого законом порядку прийняття спадщини. Згідно ст.1272 ч.3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для подання заяви про її прийняття. Враховуючи викладене, виходячи із принципу розумності й справедливості, суд визнає причину пропуску строку поважною та визначає додатковий строк до 01 жовтня 2008 року, який буде достатнім для подання позивачкою заяви про прийняття спадщини. З Осівцівської сільської ради Камінь-Каширський районний суд судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи не стягує, оскільки позов сільрадою не оспорюється.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-25 00:00:00

14 серпня 2008 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій зазначає, що пропустила шестимісячний строк подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті матері, оскільки вважала, що прийняла спадщину шляхом постійного проживання із спадкодавцем. Просить суд постановити рішення, котрим визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. У попередньому судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених у позовній заяві. Представник відповідача позов визнав і просить справу розглянути у його відсутності. Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе постановити рішення у попередньому судовому засіданні. Відповідно до ст.130 ч.4 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється рішення в порядку, встановленому ст.174 ч.4 цього ж Кодексу, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом установлено, що матір'ю позивачки є [PERSON]. Їй за життя належали кошти, які зберігаються в ощадбанку України. Як вбачається із свідоцтва про смерть [NUMBER], [PERSON] [INFO] померла. З цієї дати згідно ст.1220 ЦК України відкрилась спадщина на належне їй майно. Згідно ст. 1261 ЦК України [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги за законом. У встановлений ст.1270 ч.1 ЦК України шестимісячний строк позивачка до нотаріальної контори не звернулась, оскільки вважала, що прийняла спадщину шляхом постійного проживання із спадкодавцем. Відповідно до ст.1272 ч.3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, виходячи із принципу розумності й справедливості, суд визнає причину пропуску строку поважною та визначає додатковий строк до 01 жовтня 2008 року, який буде достатнім для подання позивачкою заяви про прийняття спадщини. Позивачка від стягнення з сільської ради витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи відмовилася.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-25 00:00:00

Комунальне підприємство „Обласна психіатрична лікарня” звернулася до суду із заявою, в якій просить надати дозвіл про психіатричний огляд у примусовому порядку [PERSON]. Заява обґрунтована тим, що [PERSON]. агресивно налаштований відносно матері та своєї сестри, неодноразово їх бив, вживає алкоголь. Самостійно до лікаря - психіатра звертатися не хоче. Підстави для висновку про психіатричний догляд у примусовому порядку є свідчення про поведінку [PERSON]., які поступили від представника лікарні. Прокурор заяву підтримує. Суд, заслухавши докази представника лікарні, висновки прокурора, вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки [PERSON]. потребує психіатричного огляду у примусовому порядку, але ухиляється від нього.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-25 00:00:00

ВАТ КБ „Приват Банк” звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 2748 грн. 35 коп. та судових витрат, мотивуючи свої вимоги тим, що 23.02.2007 року між ВАТ КБ „Приват Банк” та [PERSON] було укладено кредитний договір, на підставі якого Банком останньому було надано кредит у сумі 2500 грн. зі сплатою 24 % річних. Але умови кредитного договору [PERSON] не виконуються, сума простроченої заборгованості за кредитом станом на 16.03.2008 року складає 2748,35 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, просив позовні вимоги задовольнити, а справу слухати за його відсутності, про що надав відповідну заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, позовні вимоги визнав, просив справу слухати за його відсутності, про що надав відповідну заяву. Суд перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 23.02.2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк „Приват Банк” та[PERSON]було укладено кредитний договір на підставі якого Банком було надано [PERSON] кредит строком до вересня 2009 року у сумі 2500 грн. з сплатою відсотків закористування кредитом. За розрахунком заборгованості відповідно до кредитного договору від 23.02.2007 заборгованість за кредитом складає 2263,48 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом складає 484,87 грн. Таким чином, між сторонами склалися цивільні правовідносини по виконанню договору. Згідно із ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, які розпоряджаються своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. У відповідності до ст. 509 ЦК України в силу зобов'язання одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 509, 526, 553, 554, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON] [INFO] народження, однак відповідач участі у вихованні дитини не приймає, добровільно матеріальної допомоги не надає, тому просить стягнути на свою користь аліменти на утримання дитини у розмірі 200 грн. У судове засідання позивачка не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, але у судових засіданнях, що відбулися наполягала на заявлених вимогах. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно пояснень, наданих ним начальнику ФДЗ виправної колонії № 11 Россії, позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходилися у зареєстрованому шлюбі до 22.08.2003 року, є батьками неповнолітнього [PERSON] [INFO] народження, про що свідчить свідоцтво про народження. Неповнолітній [PERSON] проживає з матір&cent;ю та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Красногвардійської сільської ради. Статтею 51 ч.2 Конституції України, та статтею 180 Сімейного кодексу України передбачений обов'язок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачений обов'язок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтями 182, 183, 191 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом та присуджуються з дня пред'явлення позову. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивачки, щодо стягнення з відповідача аліментів у розмірі 200 грн., підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню державне мито. На підставі ч.2 ст. 51 Конституції України ст. ст. 180-183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-25 00:00:00

ВАТ КБ „Приват Банк” звернувся до суду із позовом до [PERSON]про стягнення заборгованості у розмірі 2852 грн. 37 коп. та судових витрат, мотивуючи свої вимоги тим, що 26.07.2006 року між ВАТ КБ „Приват Банк” та [PERSON]було укладено кредитний договір, на підставі якого Банком останньому було надано кредит у сумі 2400 грн. зі сплатою 36 % річних. Але умови кредитного договору відповідачем не виконуються, сума простроченої заборгованості за кредитом станом на 21.03.2008 року складає 2852,37 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, просив позовні вимоги задовольнити, а справу слухати за його відсутності, про що надав відповідну заяву. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином, причину неявки не повідомила, заперечень проти позову не надала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 26.07.2006 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк „Приват Банк” та [PERSON]було укладено кредитний договір, на підставі якого Банком було надано останній кредит на 36 місяців у сумі 2400 грн. з сплатою 36 % річних. За розрахунком заборгованості відповідно до кредитного договору від 26.07.2006 заборгованість за кредитом складає 2233,10 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом складає 619,27 грн. Таким чином, між сторонами склалися цивільні правовідносини по виконанню договору. Згідно із ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, які розпоряджаються своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. У відповідності до ст. 509 ЦК України в силу зобов'язання одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 509, 526, 553, 554, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 22.01.2005 року в Лебединському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Сумського обласного управління юстиції вони зареєстрували шлюб, актовий запис № 10. В даний час між сторонами склались неприязні стосунки в зв'язку з несхожістю характерів. Тому позивачка просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. В попередньому судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечив. Вислухавши позивачку, відповідача та вивчивши матеріали справи (а.с. 4-5) суд вважає, що між сторонами мають місце сімейні правовідносини, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, так як в попередньому судовому засіданні було встановлено, що 22.01.2005 року в Лебединському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Сумського обласного управління юстиції позивачка та відповідач зареєстрували шлюб, актовий запис № 10. В даний час між сторонами склались неприязні стосунки в зв'язку з несхожістю характерів. Прийняті міри щодо збереження шлюбу позитивних результатів не принесли, сім'я розпалась остаточно і подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що мають істотне значення. Згідно вимог ст. ст. 104, 110, 112 СК України шлюб може бути припинений шляхом його розірвання, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи те, що відповідач позов визнав в повному обсязі, у відповідності з вимогами ст. 130 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити рішення в попередньому судовому засіданні. Тому суд вважає необхідним вимоги позивачки задовольнити в повному обсязі. На підставі вище наведеного,

Outcome: approved