Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 07.08.1999 року, від спільного подружнього життя мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки не надає, сплачує аліменти на утримання дитини від попереднього шлюбу, тому просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/6 частини від всіх видів доходів відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, підтвердила викладене у позові, доповнивши, що проживає з відповідачем окремо з травня 2008 року, подружні стосунки з ним припинено, спільне господарство не ведеться. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позов не є засобом для зменшення розміру аліментів, що сплачуються відповідачем на користь першої дружини. Відповідач у судове засідання не з'явився, у письмовій заяві просив суд розглянути справу за його відсутності, позов визнав повністю. Третя особа у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини нез'явлення не повідомила, клопотання про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. У попередньому судовому засіданні третя особа була присутня та заперечувала проти задоволення позову, вважаючи його засобом для зменшення розміру аліментів, що стягуються з відповідача на її користь, однак доказів на підтвердження даних обставин суду не надала. Судом досліджені наступні докази: копія посвідчення інваліда війни, копія посвідчення про призначення пенсії за інвалідністю, копія свідоцтва про одруження, копія свідоцтва про народження, довідка про перебуванні дитини на утриманні матері, медичні довідки, копія свідоцтва про народження [PERSON] , письмова заява [PERSON] , копія акту державного виконавця від 14.10.2008 року. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 серпня 1999 року відділом РАЦС Лисичанського міського управління юстиції, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5). Від спільного подружнього життя мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , батьком у свідоцтві про народження якої вказаний відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). Відповідач на утримання доньки [PERSON] матеріальної допомоги не надає, що не заперечується сторонами. Відповідач зобов'язаний до сплати аліментів на користь третьої особи на утримання доньки [PERSON] , що не заперечується сторонами. Задовольняючи позов, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, відповідач зобов'язаний утримувати малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Третьою особою не надано доказів на підтвердження факту спільного проживання та ведення спільного господарства сторонами. Відповідно до акту державного виконавця від 14.10.2008 року (а.с.38) за місцем проживання позивачки факт спільного проживання сторін та ведення спільного господарства з відповідачем відсутній. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи матеріальний стан відповідача, який не працює та є інвалідом війни 3 групи згідно копій посвідчень (а.с.3,4), а також те, що відповідач сплачує аліменти на утримання доньки [PERSON] на користь третьої особи, суд вважає обгрунтованим розмір аліментів у 1/6 часці від всіх видів його доходів щомісячно. Таким чином, суд доходить висновку про обгрунтованість позовних вимог. Згідно ст. 88 ЦПК України, оскільки позивачка та відповідач, як інвалід війни, звільнені від сплати судового збору відповідно до п.5 та п.18 Декрету КМУ «Про державне мито», то судовий збір у сумі 51 грн. відноситься на рахунок держави. З відповідача підлягають стягненню на користь держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ у сумі 7,50 гривень згідно ст. ст. 81, 88 ЦПК України. На підставі викладеного, ст. ст. 180-183, 191 СК України,

Outcome: approved