Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-26 00:00:00

Позивачка та її представник просять стягнути з Хмільницької міської державної нотаріальної контори 60000 гривень завданої моральної шкоди, посилаючись на те, що [INFO]помер батько позивачки, а [INFO]померла її мама і після них відкрилась спадщина. Заяви про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк вона не подавала і фактично вступила в управління спадковим майном. 3 квітня 2004 року її викликала до нотаріальної контори нотаріус Глуздань С.В. і відібрала від неї заяву про те, що вона спадщини не прийняла і на неї не претендує. Таку заяву вона написала, бо її брат [PERSON] попросив про це, пообіцявши, що буде доглядати її та сестру [PERSON], при цьому на це погодились інші брат та сестра - [PERSON] та [PERSON], і уклали договір розподілу спадкового майна після якого весь будинок по[ADDRESS] перейшов до [PERSON]. Однак через деякий час відношення її брата [PERSON]. та його дружини [PERSON]. до неї та до сестри змінились і життя їх стало нестерпним. Це сталось після 23 лютого 2005 року, тобто після того як їх брат по договору дарування подарував своїй дружині будинок їх батьків по[ADDRESS]. Тим, що нотаріус Глуздань С.В. відібрала у неї заяву про відмову від спадщини, вона фактично позбавила цим її житла, оскільки іншого житла для проживання у неї немає. Рішенням Хмільницького міськрайонного суду від 24 жовтня 2006 року визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на ім'я [PERSON],[PERSON], [PERSON]; встановлено факт прийняття нею спадщини після смерті батьків. Протиправними діями нотаріуса Глуздань С.В., а саме: складенням незаконних документів їй завдано моральної шкоди, оскільки вона є інвалідом дитинства, через неправомірні дії страждала, внаслідок чого погіршився стан її здоров'я, про захист свого права зверталась до суду на що потратила своє здоров'я та кошти, її піддавали судово-медичному обстеженню і тому таку шкоду вона оцінила в 60000 гривень. Відповідачка нотаріус Глуздань С.В. проти задоволення позовних вимог заперечує, оскільки вважає, що ніяких протиправних дій відносно позивачки не проводила. Після смерті батьків позивачка у встановлений законом строк з заявою про прийняття спадщини чи про відмову в прийнятті не подавала. В квітні 2004 року до неї в нотаріальну контору прийшли [PERSON], в тому числі і позивачка і вона сама написала заяву про відмову у прийнятті спадщини. Ніхто з працівників нотаріальної контори її не заставляв і не відбирав у неї заяву. Тому вона вважає, що позовні вимоги безпідставні і задоволенню не підлягають. Представник відповідача головного управління Державного казначейства України у Вінницькій області проти задоволення позовних вимог також заперечує, посилаючись на те, що він є неналежним відповідачем, оскільки шкода, якщо вона і була завдана то не працівниками головного управління Державного казначейства і нести відповідальність за це вони в силу свого Положення про головне управління Державного казначейства України у Вінницькій області не можуть. Представник третьої особи Головного управління юстиції у Вінницькій області також заперечує в задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що при оформленні спадщини нотаріусом Глуздань С.В. не було допущено порушень прав позивачки, оскільки заяву та написала добровільно і лише тому, що її брат не виконав своєї обіцянки про їх утримання, вирішила, що у цьому винен нотаріус, хоча майже рік вона не заявляла про порушення свого права. Крім того, навіть якщо судом буде встановлено, що нотаріусом були порушені права позивачки, відповідальність по виплаті завданої шкоди повинно нести казначейство. Суд заслухавши покази всіх учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав: рішенням Хмільницького міськрайонного суду від 24 жовтня 2006 року доведено, що свідоцтво про право на спадщину за законом видане [PERSON], [PERSON], [PERSON] 3 квітня 2004 року та зареєстрованого у реєстрі за № 279 визнано частково недійсним. Встановлено факт прийняття позивачкою [PERSON]. спадщини після смерті батька [PERSON]., який помер [INFO]. Визнано недійсним договір розділу спадкового майна від 3 квітня 3004 року, укладений між [PERSON], [PERSON],[PERSON]. Ухвалою Верховного Суду України від 15 серпня 2007 року рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 24 жовтня 2006 року в цій частині залишено без змін. В своїй позовній заяві позивачка посилається на те, що їй завдано шкоди протиправними діями відповідача нотаріуса Глуздань С.В., яка складала незаконні документи чим позбавила її житла, однак в супереч цьому твердженню позивачка посилається на те, що її брат [PERSON] та його дружина створили нестерпні умови для проживання в будинку по[ADDRESS], який і є спадковим майном. Звертаючись з цим позовом до суду позивачка посилається на ст. 1167 ЦК України, згідно якої моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Однак в рішенні Хмільницького міськрайонного суду від 24 жовтня 2006 року, на яке позивачка посилається як на доказ своїх позовних вимог, не вирішувалось питання про визнання дій нотаріуса Глуздань С.В. стосовно позивачки не правомірними. З таким позовом в порядку Адміністративного судочинства України позивачка до суду не зверталась і дії нотаріуса не правомірними не визнано. У ст. 1167 ЦК України підставою для стягнення судом завданої фізичній особі моральної шкоди є обов'язковість неправомірності рішення, дій чи бездіяльності особи, що таку шкоду завдала. Таким чином при не доведеності неправомірності дій нотаріуса Глуздань С.В. при оформленні права на спадщину стосовно позивачки позовні вимоги про стягнення завданої моральної шкоди задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed