overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-13 00:00:00

Шлюб між сторонами зареєстрований 26.11.2005 року в Палаці одруження м. Маріуполя Донецької області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблений запис за № 444. Від шлюбу[INFO]народилась донька [PERSON]. У липні 2008 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 26.11.2005 року вона та відповідач зареєстрували шлюб. Від шлюбу[INFO]в них народилась донька [PERSON]. З 2008 року вони однією сім'єю не проживають через те, що між ними склались відносини, які виключають проживання однією родиною. Відповідач допускає подружню невірність, зловживає алкоголем, часто не приходить додому, через що в сім'ї постійно виникають сварки та скандали, в ході яких він погрожує позивачці фізичним насильством, ображає та принижує її. Вихованням дитини відповідач не займається, матеріально не допомагає. Обстановка, що склалась, негативно впливає на належне виховання та розвиток дитини. Вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Просила суд шлюб між нею та відповідачем розірвати, витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАЦС покласти на відповідача. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та пояснила, що в сім'ї склалась обстановка, яка виключає збереження шлюбу. Просила суд шлюб між нею та відповідачем розірвати. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу та постановлення рішення на стадії попереднього розгляду справи. Суд, вислухавши сторони, і приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню без дослідження доказів. Витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАЦС слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-13 00:00:00

У серпні 2008 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за її чоловіком - [PERSON]. право власності на самочинно збудовані ним на земельній ділянці по [ADDRESS]тамбур, веранду та сарай. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що за її чоловіком [PERSON]. на праві приватної власності зареєстроване домоволодіння, розташоване на земельній ділянці по [ADDRESS]. На вказаній земельній ділянці чоловік без належного дозволу та належно затвердженого проекту, тобто самочинно, за свої кошти та своїми силами збудував тамбур (літ. а&sup1;-1), веранду (літ. а&sup2;-1) та сарай (літ. В-1). Однак зазначені будівлі в експлуатацію не здав та належним чином документи на них так і не оформив.[INFO][PERSON] . помер, після його смерті відкрилась спадщина, в склад якої увійшло зазначене домоволодіння з усіма надвірними будівлями. Позивачка є спадкоємицею за заповітом та зараз бажає оформити право власності на спадкове майно, однак не має такої можливості, оскільки є самочинно зведені будівлі. Просила суд визнати за [PERSON]. право власності на самочинно збудовані на земельній ділянці по [ADDRESS]тамбур (літ. а&sup1;-1), веранду (літ. а&sup2;-1) та сарай (літ. В-1). В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила суд визнати за [PERSON]. право власності на самочинно зведені будівлі, оскільки згідно висновку експерта, при їх будівництві санітарно-гігієнічні вимоги та умови пожежної безпеки не порушені, вони знаходяться в задовільному технічному стані та можуть експлуатуватись в подальшому. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, не заперечувала проти визнання за [PERSON]. права власності на самочинно зведені на земельній ділянці по [ADDRESS]будівлі, так як вони відповідають будівельно-технічним нормам та правилам пожежної безпеки. Суд, вислухавши сторони та приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню без дослідження доказів і за [PERSON]. слід визнати право власності на самочинно збудовані на земельній ділянці по [ADDRESS]тамбур (літ. а&sup1;-1), веранду (літ. а&sup2;-1), сарай (літ. В-1) та включити їх у загальний склад домоволодіння за зазначеною адресою. Згідно ст. 316 ЦК України , правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. ст. 319, 321 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є нерушимим. Ніхто не може бути протиправно обмежений у його здійсненні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-13 00:00:00

ВАТ “Райффайзен Банк Аваль»” звернувся до суду з позовом до [PERSON].. про стягнення заборгованості за договором кредиту, вказуючи, що 19.06.2006 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (кредитодавець) та [PERSON]. (позичальник) було укладено кредитний договір № 010/82/0790/51870, згідно якого кредитор надав позичальнику кредит в сумі 4000 грн. зі строком користування до 19 червня 2008 року. Кредитор свої зобов'язання виконав належним чином, а позичальник - відповідач порушив своє зобов'язання щодо погашення кредиту та процентів за його користування у зв'язку з чим, станом на 29.04.2008 року має заборгованість за кредитом в сумі 3917,56 грн. За невиконання зобов'язання договором передбачена відповідальність за порушення строків кредиту та процентів, яка становить 30 грн. , таким чином загальна сума заборгованості становить 3947,56 грн.. В судовому засіданні представник позивача Савченко Л.П. позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, з підстав викладених у позові. Відповідач в судове засідання не з'явився з не відомих суду причин, хоча про день та час слухання справи належним чином був повідомлений через оголошення в газеті. Суд ухвалив, винести заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечував щодо такого розгляду справи. Суд, вислухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив, що 19.06.2006 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON]. було укладено кредитний договір № 010/82/0790/51870, згідно якого кредитор надав позичальнику кредит в сумі 4000 грн. зі строком користування до 19 червня 2008 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач своє зобов'язання виконав належним чином та у відповідності до умов договору і законодавства.. Відповідно до розрахунку суми заборгованості, [PERSON]. станом на 29 квітня 2008 року має заборгованість за кредитом в загальній сумі 3947,56 грн., яка складається з простроченої заборгованості за кредитом в сумі 3917,56 та пені за порушення строків повернення кредитних коштів в сумі 30 грн. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Враховуючи викладене та беручи до уваги всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов ВАТ «Райфайзен Банк Аваль» підлягає задоволенню оскільки, відповідач порушив вимоги вище зазначеного договору та умови виконання зобов'язання .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-13 00:00:00

23 липня 2008 року[PERSON] звернулася в суд з заявою про визнання її колишньої невістки [PERSON] безвісно відсутньою. Заяву обґрунтувала тим, що її невістка [PERSON] разом з її сином та онукою проживали в Дніпропетровську. В [INFO] році син заявниці [PERSON] помер, після його смерті онука заявниці [PERSON], [INFO] року народження, проживала з матір'ю в м. Кременчуг. [PERSON] стала зловживати спиртними напоями, не виконувала належним чином своїх батьківських обов'язків. В червні [INFO] року невістка з онукою приїхали в м. Нововолинськ, де зареєструвались в квартирі заявниці за адресою [ADDRESS]. [PERSON] була зареєстрована за вказаною адресою до жовтня 2006 року. В [INFO] році [PERSON] виїхала в м. Кременчуг, де народила дочку. Відносно неї було порушено кримінальну справу про обвинувачення за ст. 166 КК України, оскільки вона не належним чином виконувала свої батьківські обов'язки. Після чого [PERSON] залишила дітей, виїхала в невідомому напрямку. В 2003 році її було оголошено в розшук. [PERSON] заявниця забрала в м. Нововолинськ, а молодша дівчинка залишилась проживати в м. Кременчуг з матір'ю [PERSON] Рішенням Нововолинської міської ради від 31.01.2006 року заявник призначена її опікуном. З літа 2003 року немає жодних відомостей про місце перебування [PERSON], вона не телефонує, не пише. Для оформлення пенсії по втраті годувальника на [PERSON] виникла необхідність визнати [PERSON] безвісно відсутньою. В судовому засіданні заявниця[PERSON] та її представник заяву підтримали. Просять визнати [PERSON] безвісно відсутньою, так як більше року остання відсутня по місцю постійного проживання. Об'єктивність вимог заявниці в судовому засіданні стверджується письмовими матеріалами справи в їх сукупності та показаннями свідків [PERSON] та [PERSON], які підтвердили, що по місцю постійного проживання [PERSON] відсутня з 2003 року, на даний час немає жодних відомостей про місце її перебування. Відповідно до ч.1 ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Таким чином, в суді встановлено, що [PERSON] більше року відсутня по місцю постійного проживання за адресою: [ADDRESS], де відсутні відомості про місце її перебування, тому суд заяву задовольняє.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача відшкодування заподіяної шкоди та судових витрат, понесених при зверненні до суду. В позовній заяві вказано, що 18.12.2007 року близько 7 годині 30 хвилин [PERSON], на АЗС №07/090 належній позивачеві, розташованій у м.Енергодар по вул.Енергодарське шосе, 2, заправивши автомашину «Volkswagen» реєстраційний [NUMBER], забув вийняти заправочний пістолет з баку автомашини, почав рухатися що призвело до пошкодження обладнання АЗС. Було пошкоджене носик паливно-роздавальної колонки, цілісність поворотної муфти, порушення геометрії труби малого рукава. Сума завданого ущербу складає 240,39 грн. Вказана подія була зафіксована викликаними співробітниками міліції, які склали відповідний протокол. Відповідач був згодний відшкодувати завдану шкоду. 7.2.2008 року на адресу відповідача був направлений лист з пропозицією відшкодувати завдану шкоду, але відповідач його прореагував. Позивач просить стягнути з відповідача завдані збитки в розмірі 240,39 грн., судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на ІТЗ розгляду справи в розмірі 30 грн., понесені при зверненні до суду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та посилаючись на викладені у позовній заві доводи, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання двічі не з'явився, хоча був повідомлений своєчасно належним чином, заперечень проти позову не надав, причину та обставини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю не надіслав, у зв'язку з чим, суд вважає можливим розглянути справу в порядку заочного провадження, посилаючись на її матеріали. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода завдана майну юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Вина відповідача [PERSON] щодо завдання ним шкоди, пов'язаної з керуванням джерелом підвищеної небезпеки, підтверджується постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 25.12.2007 року(а.с.5). Розмір шкоди завданої відповідачем підтверджується актом дефекації після ДТП від 18.12.2007 року (а.с.7), технічним висновком від 18.12.2007 року (а.с.8) та рахунком фактурою № Ю-31 від 21.12.2007 року (а.с.14). На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі в розмірі 240 грн.39 коп. У відповідності до ст.88 ЦПК України, підлягають відшкодуванню витрати, понесені позивачем при зверненні до суду: судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на ІТЗ розгляду справи у розмірі 30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-13 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, суду пояснила, що з відповідачем зареєструвала шлюб 17 липня 2004 року в Криворівнянській сільській раді, актовий запис № 3. В шлюбі в них народився син [PERSON],[INFO], який знаходиться на її утриманні та проживає з нею. З відповідачем спільне життя не склалося із-за того, що відповідач зловживає алкогольними напитками, вчиняє скандали, б'є її, тому вона протягом трьох місяців проживає окремо із своїми батьками, а відповідач проживає в своєму господарстві. За цей час окремого проживання, відповідач коштів на утримання дитини не надає. Просить шлюб між ними розірвати так як збереження сім'ї суперечить їх із дитиною інтересам та стягнути з відповідача аліменти в розмірі по 200 грн. щомісячно на утримання дитини так як відповідач не має постійного заробітку. Відповідач позов визнав частково, суду пояснив, що бажає зберегти сім'ю та частково проводити оплату аліментів на утримання дитини так як не має постійного заробітку. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. Позивачка настоює на розірванні шлюбу, сторони проживають окремо. Наведене свідчить що примирення між сторонами не можливе, фактично сім'я розпалась і збереження сім'ї суперечило б інтересам позивачки та її неповнолітньої дитини, що має істотне значення для справи. Неповнолітню дитину слід залишити проживати при матері. Кошти при розірванні шлюбу слід покласти на відповідача. Із свідоцтва про народження дитини видно, що його батьком являється [PERSON]. Дитина знаходяться на утриманні і проживанні при матері. Відповідач не має постійного місця роботи, скриває свої заробітки, має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, однак його реальний, неофіційний дохід, судячи з витрат є високий, за цих обставин відповідно до конституційного принципу слід присудити аліменти в твердій грошовій сумі, зважаючи на реальні витрати, які є доказом його реального доходу (утримання житлового будинку, та інше). Ст.180 Сімейного кодексу України передбачає обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, ст.184 Сімейного кодексу України передбачає визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-13 00:00:00

Позивачка просить стягнути аліменти на її користь на її утримання в розмірі &frac14; частини всіх видів заробітку /доходу/ відповідача, посилаючись на те, що вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною - [PERSON], [INFO]року народження, та перебуває у скрутному матеріальному становищі. Відповідач, являючись батьком дитини, добровільно не надає матеріальну допомогу ні на утримання дитини, ні на її утримання, хоча працює на шахта Ювілейній ВАТ «Павлоградвугілля» та має постійний заробіток, а отже має можливість сплачувати аліменти. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю. Згоден сплачував аліменти на утримання дружини, до досягнення дочкою трирічного віку. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Відповідно до ст.75 Сімейного Кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання /аліменти/ має той з подружжя, який потребує матеріальної допомоги, за умови, що інший з подружжя має можливість надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.ч.2,3 ст.77 Сімейного Кодексу України за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило,в грошовій формі. Аліменти виплачуються щомісячно. Відповідно до ст.79 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду з дня подачі позову. Відповідно до ст.80 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя в частині від заробітку /доходу/ іншого чоловіка або в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.ч.2,4,6 ст.84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того вона працює і незалежно від її матеріального положення за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. З копії свідоцтва про народження дитини виходить, що сторони мають від шлюбу дочку [PERSON], [INFO] року народження. З урахуванням вивчених обставин, суд вважає, що відповідач має можливість виплачувати аліменти на дружину в розмірі &frac14; частини всіх видів його заробітку /доходу/ до досягнення дитиною трьох років. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом, вказуючи, що [INFO] померла її сестра [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина за законом у виді грошових вкладів на рахунках [NUMBER] та [NUMBER] у Гайсинському ТВБВ ВАТ «Державний ощадний банк України». [PERSON] є єдиною спадкоємницею [PERSON] другої черги за законом і, як така, що постійно проживала зі спадкодавицею на час її смерті, прийняла спадщину, але тепер не може розпорядитись нею через відсутність свідоцтва про право на спадщину, у видачі якого їй відмовлено державною нотаріальною конторою через пропуск шестимісячного строку на подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні представник позивачки - адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримала і просила визнати за нею право власності на грошові вклади на рахунках [NUMBER] та [NUMBER] у Гайсинському ТВБВ ВАТ «Державний ощадний банк України» в порядку спадкування за законом після смерті сестри [PERSON], яка померла [INFO] Представник Гайсинської міської ради Білоус Г.О. позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення. Представник Гайсинського ТВБВ ВАТ «Державний ощадний банк України» Тихолаз І.В. до суду не з'явилася, направила заяву, згідно з якою позовні вимоги визнала, справу просила розглядати у її відсутності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе, позов задоволенню повністю з таких міркувань. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Ч.1 ст.61 ЦК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В судовому засіданні, зокрема довідкою Гайсинського РАЦСу (а.с.9), копією домової книги (а.с.18-19) та копією виписки з медичної картки амбулаторного хворого (а.с.20), беззаперечно доведено, що [PERSON] є єдиною спадкоємницею другої черги за законом померлої [INFO] сестри [PERSON], з якою вона постійно проживала у [ADDRESS] з 2001 року по час смерті останньої. Дані правовідносини регулюються: - ст.328 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом; - ч.3 ст.1268 ЦК України, згідно з якою спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з часу її відкриття, він не заявив про відмову від спадщини. Оскільки [PERSON] є єдиною спадкоємницею другої черги за законом померлої [INFO] сестри [PERSON], з якою вона постійно проживала у [ADDRESS] з 2001 року по час смерті останньої, позивачка впродовж шестимісячного строку з часу відкриття спадщини про відмову від неї не заявляла, але через відсутність свідоцтва на право на спадщину не може його реалізувати, то з метою захисту майнових прав [PERSON] за нею необхідно визнати право власності на грошові вклади на рахунках [NUMBER] та [NUMBER] у Гайсинському ТВБВ ВАТ «Державний ощадний банк України» в порядку спадкування за законом після смерті сестри [PERSON], яка померла [INFO]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-13 00:00:00

23.05.2008р. позивач ВАТ “Донецькоблгаз” звернувся до суду до відповідача [PERSON]. з позовною заявою про стягнення заборгованості за природний газ. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач [PERSON]. мешкає по [ADDRESS] і користується природним газом, що надає позивач. Особовий рахунок № 101045 відкрито на ім'я [PERSON]. який зобов'язався здійснювати щомісячну оплату за отриманий газ. Але за період з 01.09.2001р. по 01.03.2008р. відповідач ухиляється від виконання зобов'язань, внаслідок чого спричинив позивачу збитки в розмірі 1329,77грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача на їх користь суму заборгованості та судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення 30грн., а також державне мито на користь держави 51грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з'явився, про дату та час слухання справи повідомлявся належним чином. Таким чином згідно ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст.67, 68 ЖК України плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами; наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги Судом встановлено, що відповідач [PERSON]. проживає в квартирі [ADDRESS] (а.с.4), особистий рахунок № 101045 відкрито на ім'я [PERSON] .(а.с.5), відповідач користується природним газом, що надає позивач, але за період з 01.09.2001р. по 01.03.2008р. ухилялвся від виконання зобов'язань, внаслідок чого спричинив позивачу збитки в розмірі 1329,77грн.(л.с.6-7), а тому з нього слід стягнути вказану заборгованість . Згідно ст.81, 88 ЦПК України з відповідача також необхідно стягнути на користь позивача витрати, пов'язані з оплатою інформаційного забезпечення справи в сумі 30 гривень та державне мито у сумі 51грн. на користь держави, оскільки позивач звільнений від сплати державного мита відповідно до рішення Красноармійської міської Ради № 5/24-25 від 30.01.2008р.(л.с.15). З урахуванням викладеного,

Outcome: approved