Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-07 00:00:00

Позивач звернувся до Краматорського міського суду з позовом до відповідача про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди в сумі 10000 гривень. В судовому засіданні позивач, свої позовні вимоги підтримав, та пояснив, що 09.02.2005 року з ним стався нещасний випадок на виробництві. В той день він алкоголь не вживав. Але в лікарі в нього два рази брали кров, та зроблені аналізи показали в першому разі стан алкогольного сп'яніння, в другому разі його відсутність. Відповідачем був складений акт за формою НПВ. Він оскаржив до суду дії відповідача по складанню цього акту, та рішенням Апеляційного суду Донецької області цей акт було визнано незаконним, та зобов'язано комісію по розслідуванню нещасного випадку скласти акт за формою Н-1. Його було звільнено з підприємства на підставі п.7 ст.40 КЗпП України 23.03.2005 року. З цього часу він не може знайти постійну роботу для працевлаштування. Не працюючи на постійній роботі більше трьох років по вині відповідача йому було заподіяно моральну шкоду, яку він оцінює в десять тисяч гривень. Оскільки був порушений його нормальний життєвий уклад, та завдані моральні страждання. Представник позивача позов підтримав, та просив його задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача позов не визнала, та пояснила, що при нещасному випадку на виробництві проводиться службове розслідування, за результатами якого складається первісний акт розслідування нещасного випадку на виробництві. В залежності від обставин, які будуть встановлені при службовому розслідуванні складається акт за формою Н-1 або акт за формою НПВ. Вважає, що той факт, що рішенням Апеляційного суду зобов'язано комісію по розслідуванню нещасного випадку скласти акт за формою Н-1 ще не свідчить про те, що позивач знаходився в тверезому стані, оскільки первісний акт службового розслідування ніхто не оскаржував, тобто обставини встановлені вірно. З цих підстав, вважає що наказ про звільнення відповідача є законним, підстав для його скасування не має. Тому просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З копії рішення Апеляційного суду Донецької області від 13.01.2006 року на а.с.80-81 вбачається, що Апеляційний суд вважає, що факт знаходження [PERSON]. в стані алкогольного сп'яніння не підтверджений відповідним медичним висновком, а дані лабораторних аналізів не можливо вважати таким висновком. Викладені в акті розслідування за формою Н-5 висновки стосовно нещасного випадку слід визнати необґрунтованими. Згідно вимог ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній справі… не доказуються при розгляді інших справ… Таким чином, факт знаходження позивача у тверезому стані встановлений рішенням Апеляційного суду Донецької області від 13.01.2006 року, яке було оскаржено у касаційному порядку, та набрало законної чинності. Згідно з вимогами ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, при наявності її вини. Як встановлено в судовому засіданні, з вини саме відповідача, позивач був 23.03.2005 року звільнений з підприємства. Тому суд вважає наведені позивачем доводи про заподіяну його моральну шкоду обґрунтованими, тому з відповідача необхідно стягнути 10000 гривень в відшкодування заподіяної моральної шкоди. Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved