Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-27 00:00:00

7.10.2008 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] . ”Про визнання правочинів дійсними і визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та присадибну земельну ділянку”. В позовній заяві зазначив, що 03.07.2008 року між ним та відповідачкою був укладений договір купівлі – продажу житлового будинку № 8 з господарськими будівлями, який знаходиться по [ADDRESS] . Одночасно між ними був укладений і договір купівлі – продажу присадибної земельної ділянки площею 0,14 га, переданий для обслуговування житлового будинку. Житловий будинок [PERSON] . належить на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідчений 22.05.1982 року Немирівською державною нотаріальною конторою. 18.06.1982 року зазначений житловий будинок зареєстрований на праві особистої власності в бюро технічної інвентаризації за [PERSON] . Присадибна земельна ділянка належить відповідачці на підставі рішення 5 сесії 22 скликання від 02. 02.1996 року Брацлавської селищної Ради, яким земельна ділянка площею 0,14 га передана їй безкоштовно у приватну власність для обслуговування житлового будинку. Державний акт на землю не виготовлявся. В підтвердження, що ці договори відбулись йому 03.07.2008 року [PERSON] . дала розписку, що отримала від нього гроші за проданий будинок і земельну ділянку в сумі 500 доларів США. Крім того, вона зобов’язалась оформити договір купівлі-продажу в нотаріальній конторі протягом 2-х місяців. Двохмісячний термін минув, але відповідачка не виконала свого зобов’язання і до даного часу ухиляється від нотаріального посвідчення договорів, посилаючись на різні причини: далеку відстань, зайнятість на роботі та інше. З 01.08.2008 року він з сім’єю проживає у зазначеному будинку, зробив поточний ремонт, провів прибудинковий устрій території, використовує земельну ділянку. Поскільки позивачка ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, а діючим законодавством передбачена можливість визнання судом договору який посвідчується нотаріально дійсним тому він і звернувся з цим позовом в суд. В судовому засіданні позивач повністю підтримав позовні вимоги з підстав зазначених в позовній заяві, просить їх задовольнити. Представник відповідача позов визнала в повному обсязі підтвердила викладені в позовній заяві обставини, просить позов задовольнити. Вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. З технічного паспорту на житловий будинок і господарські будівлі, що знаходиться в смт. Брацлав буд. № 8 Немирівського району видно, що даний будинок належить Глущенко Раїсі Валентинівні на праві приватної власності. Даний будинок вона успадкувала за заповітом Тушевської І.К. яка померла 16.01.1981 року про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за заповітом ( а.с. 10-14 ). З розписки [PERSON] . видно, що вона 03.07.2008 року отримала від Росошенка В.М. 500 доларів США за проданий житловий будинок і зем. ділянку; зобов’язалась протягом 2-х місяців оформити договір купівлі – продажу в нотаріальній конторі. ( а.с. 7 ). З довідки Брацлавської селищної Ради № 3860 від 18.09.2008 року вбачається що земельна ділянка, що розташована в смт. Брацлав вул. І.Франка – 8 рішенням 5 сесії 22 скликання від 02.02.1996 року Брацлавської селищної Ради передана безкоштовно у приватну власність для обслуговування житлового будинку [PERSON] . Площа ділянки 0,14 га. Державний акт на право власності на землю не виготовлявся ( а.с. 8 ). Таким чином в судовому засіданні доведено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі продажу житлового будинку і господарських будівель які знаходяться в смт. Брацлав вул. І.Франка - 8 Немирівського району. Встановлено також, що відповідачка ухиляється від нотаріального посвідчення даної угоди. Частиною 2 ст. 220 ЦК України визначено : якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилялась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Враховуючи, що відповідачка отримала гроші за договором купівлі – продажу, передала позивачу житловий будинок та господарські будівлі то суд вважає, що сторони домовились щодо істотних умов договору, це підтверджується письмовими доказами і відбулось повне виконання цього договору, тому є підстави для визнання його дійсним. Що стосується визнання дійсним договору купівлі-продажу між сторонами земельної ділянки площею 0,14 га, яка знаходиться по вулиці І.Франка – 8 смт. Брацлав то в цій частині суд немає можливості визнати такий договір дійсним зі слідуючих підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникла після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Відповідно до ст. 126 ч. 1 ЗК України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Як зазначено в довідці Брацлавської селищної Ради № 3860 від 18.09.2008 року і визнано представником відповідача відповідачка [PERSON] . державного акта на землю не виготовила тому відповідно до зазначеної ч. 1 ст. 126 ЗК України її право власності на дану земельну ділянку не виникло, а значить вона не являється власником цієї земельної ділянки. Відповідно до ч. 1 ст. 658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених за законом, належить власникові товару. Таким чином відповідачка, не являючись власником земельної ділянки не мала права здійснювати продаж цієї земельної ділянки. Однак враховуючи, що відповідачці все ж таки земельна ділянка рішенням Брацлавської селищної ради ( 5 сесія 22 скликання від 02.02.1996 року) передана безкоштовно у приватну власність, то вона має право на виготовлення державного акта з послідуючим розпорядженням земельною ділянкою на власний розсуд в межах визначених законом. При таких обставинах, а також враховуючи, що вирішення земельних питань відноситься до виключної компетенції органів місцевого самоврядування, суд вважає за доцільне позов в частині визнання правочинну купівлі – продажу і визнання права власності на присадибну земельну ділянку за [PERSON] залишити без розгляду. На підставі викладеного,

Outcome: partial