Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-07 00:00:00

У січні 2008 року позивачі звенулись в суд з позовом до [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що вони мали у приватній власності двокімнатну квартиру [ADDRESS], загальна площа якої становить 30,7 кв.м, житлова - 21,3 кв.м., яку 23 березня 2007 року подарували [PERSON] під впливом помилки щодо обставин і природи угоди та на вкрай невигідних для себе умовах і за наявності тяжких життєвих обставин. Позивачі стверджували, що подарована квартира є їхнім єдиним житлом і, даруюючи її відповідачці, вони вважали, що отримуватимуть від неї догляд та допомогу, яких нагально потребують, але цього не відбулось. Тому, на підставі ст. ст.216. 229, 233, 727 п.4 ЦК України просили визнати укладений між ними та [PERSON] договір дарування квартири недійсним. Оскаржуваним рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 26 травня 2008 року в задоволенні позову відмовлено. В апеляційній скарзі [PERSON]та [PERSON] просять скасувати зазначене рішення та задовольнити їхні вимоги. Доводи скарги зводяться до того, що судом неповно з”ясовано обставини, що мають значення для справи, внаслідок чого висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи; судом порушені норми матеріального - ст.ст. 229, 233 ЦК України, та норми процесуального - ст.215 ЦПК України, права. Апелянти посилаються на те, що договір дарування ними було укладено помилково щодо обставин і природи угоди та під впливом вкрай тяжких життєвих обставин і на вкрай невигідних для них умовах, оскільки вони втратили єдине житло. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд важжає, що скарга підлягає задоволенню, за таких підстав. Постановляючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивачами, окрім пояснень у суді [PERSON], не надано доказів укладення договору дарування квартири внаслідок помилки, а надання матеріальної допомоги позивачам чи догляд за ними не були умовами при укладенні зазначеного договору. Суд вважає безпідставними посилання позивачів на те, що договір дарування укладений ними під впливом вкрай тяжких життєвих обставин і на вкрай невигідних для них умовах. Проте з такими висновками не погоджується апеляційний суд. У ході розгляду справи апеляційним судом встановлено, що 23.03.2007 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування належної позивачам квартири [ADDRESS]. Даний договір посвідчено державним нотаріусом Другої Чернігівської державної нотаріальної контори і зареєстровано в реєстрі за № 3-541 (а.с.6). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], 1926 року народження, потребує постійного стороннього догляду та не здатна до самообслуговування і, окрім числених захворювань, має старечі розумові порушення, що підтверджується довідкою лікарської консультативної комісії (а.с.9). Тобто, фактично позивачка перебуває у безпорадному фізичному стані. [PERSON], 1933 року народження, перебуває на обліку в Чернігівському обласному онкологічному диспансері з приводу тяжкого онкологічного захворювання легень та проходить хіміо-променеву терапію, що підтверджується довідкою Чернігівського обласного онкологічного диспансера від 26.12.2007 року (а.с.10). За наявності вказаних тяжких захворювань, позивачі мають постійно купувати ліки, та ще оплачувати за житлово-комунальні послуги, купувати продукти харчування та одяг, отримуючи вдвох ледь більше 1100 грн. - станом на січень 2008 року у [PERSON] був розмір пенсії 570 грн.64 коп., а у [PERSON] - 522 грн.13 коп., і ці кошти є їх єдиним джерелом доходу. Іншого житла, окрім подарованої квартири, позивачі не мають. Вищенаведені обставини справи мають істотне значення для її вирішення, однак в порушення вимог ч.ч.2,3 ст.213 ЦПК України не отримали належної правової оцінки, у зв”язку з чим судом було ухвалено рішення, яке суперечить вимогам закону. Враховуючи наведені обставини справи, суд приходить до висновку, що позивачі, будучи людьми похилого віку, тяжко хворими та не маючи іншого житла, вчинили договір дарування квартири під впливом тяжких для них обставин і на вкрай невигідних умовах, у зв”язку з чим оспорюваний договір дарування квартири є недійсним з підстав, передбачених ст.233 ЦК України. Враховуючи наведене та

Outcome: approved