Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-25 00:00:00

16 липня 2008 року [PERSON]. звернувся в суд з позовом до Маневицької райдержадміністрації, Старочорторийської сільської ради Маневицького району, ВАТ „Державний ощадний банк України” про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтував тим, що його матері [PERSON]., яка померла [INFO], належали земельна частка (пай), розміром 1.27 умовних кадастрових га, вартістю 6609 грн. 23 копійки; земельна ділянка, площею 0.93 га, вартістю 5434 грн. 96 копійок, що знаходяться на території Старочорторийської сільської ради Маневицького району, та грошовий вклад, який знаходиться в Маневицькому ТВБВ № 10002/044 ВАТ „Ощадбанк” на рахунку[NUMBER]. 5 листопада 2005 року [PERSON]. на випадок своєї смерті в Старочорторийській сільській раді Маневицького району посвідчила заповіт, згідно якого усе своє майно заповіла позивачу. Спадщину після її смерті він своєчасно у визначений законодавством термін прийняв, про що подав відповідну заяву в нотаріальну контору за місцем проживання. Інших спадкоємців на вказане спадкове майно ні за законом, ні за заповітом немає. Отримати свідоцтво про право на спадщину на дане спадкове майно позивач немає можливості через відсутність належним чином оформлених правовстановлюючих документів і в позасудовому порядку вирішити це питання неможливо. Посилаючись на зазначені обставини, просив суд визнати за ним в порядку спадкування право власності на земельну частку (пай), розміром 1.27 га, вартістю 6609 гривень 23 копійок, земельну ділянку, розміром 0.93 га, вартістю 5434 гривень 96 копійок, що знаходяться на території Старочорторийської сільської ради Маневицького району, грошовий вклад з нарахованими відсотками і компенсацією в Маневицькому ТВБВ № 10002/044 ВАТ „Державний ощадний банк України” на рахунку[NUMBER], які належали [PERSON]. Позивач [PERSON]. в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати в його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Враховуючи думку представників відповідачів Бондарчук Н.В., Свентого О.Д., Прокопчука М.П., які не заперечують щодо розгляду справи у відсутності позивача, а також те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача Костюкевича Ф.П. Представники відповідачів Бондарчук Н.В., Свентий О.Д., Прокопчук М.П. позовні вимоги визнали повністю, не заперечують проти визнання за позивачем права власності на земельну частку (пай), земельну ділянку та грошовий вклад, що належали [PERSON]. Будь-якого спору щодо даного майна немає. Заслухавши пояснення представників відповідачів, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до повного задоволення. Згідно ч. 2 ст. 12 Закону України „Про власність” від 7.02.1991 року громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1228 ч. 2 ЦК України передбачено, що право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Той факт, що покійна [PERSON]. була власником земельної частки (паю), розміром 1.27 умовних кадастрових га, вартістю 6609 грн. 23 копійки; земельної ділянки, площею 0.93 га, вартістю 5434 грн. 96 копійок, що знаходяться на території Старочорторийської сільської ради Маневицького району, та грошового вкладу, який знаходиться в Маневицькому ТВБВ № 10002/044 ВАТ „Ощадбанк” на рахунку[NUMBER], крім визнання цієї обставини сторонами, підтверджується дослідженими судом сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 3 липня 1996 року, Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ВЛ № 021276 від 18 травня 2001 року, ощадною книжкою, відповідно до якої на ім'я [PERSON]. оформлений вклад на рахунку[NUMBER] в Маневицькому ТВБВ ВАТ „Ощадбанк”. Довідкою Старочорторийської сільської ради Маневицького району № 1062 від 11 червня 2008 року, заявою, посвідченою цією ж сільською радою 2 квітня 2008 року та зареєстрованою в Маневицькій державній нотаріальній конторі, підтверджується факт прийняття позивачем спадщини після смерті матері [PERSON]. З цієї ж довідки встановлено, що інших спадкоємців на вказане спадкове майно ні за законом, ні за заповітом немає. Правомірність набуття позивачем [PERSON]. права власності на спадкове майно доводиться дослідженим в суді заповітом від імені [PERSON]., посвідченим Старочорторийською сільською радою Маневицького району 5 листопада 2005 року за № 150, та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 5 грудня 1946 року. Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач [PERSON]., являючись спадкоємцем за заповітом та за законом на земельну частку (пай), земельну ділянку та грошовий вклад матері [PERSON]., фактично набув право власності на вказане спадкове майно. На даний час право власності на це майно ніким не оспорюється, а тому є всі підстави для визнання права власності на вказані земельну частку (пай), земельну ділянку та грошовий вклад за [PERSON].

Outcome: approved