Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-15 00:00:00

[PERSON] в травні 2007 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що у 1944 році його батько [PERSON] був репресований. Житловий будинок [ADDRESS] належав батьку позивача. З 04.09.1991 року будинок з господарськими спорудами знаходиться на балансі Главанського ремонтного підприємства. Рішенням комісії Арцизької районної Ради народних депутатів з питань поновлення прав реабілітованих від 29.09.1992 року №87 вирішено повернути спадкоємцям безпідставно репресованої, а згодом реабілітованої [PERSON] - матері позивача, житловий будинок по [ADDRESS] ([ADDRESS]). 15.10.1992 року Арцизькою державною нотаріальною конторою позивачу видано свідоцтво про право на спадщину по закону, до складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими спорудами розташований в [ADDRESS], який знаходиться на балансі Главанського ремонтно-транспортного підприємства позначений в плані під літером «А», сарай літ. «Б», літня кухня літ. «В», дворові споруди під літ. №1-3, інші споруди літ. І-ІІ. Частину будинку, а саме житловий будинок - літ. «А», за вищевказаним рішенням комісії позивач отримав і користується ним. Іншу частину: сарай - літ. «Б», літня кухня - літ. «В», відповідач безпідставно включив до балансу підприємства і використовує на власний розсуд. 02.04.1996 року товариство покупців членів трудового колективу КСП «Світанок» (правонаступник СВК «Світанок») придбало за договором купівлі-продажу у представництва фонду державного майна в Арцизькому районі частину будинку, яка належить позивачу на праві власності, та в свою чергу передало ці будівлі до статутного фонду створеного підприємства - ВКФ «Главанське ремонтне підприємство». Незважаючи на рішення комісії з питань поновлення прав реабілітованих від 29.09.1992 року №87, свідоцтво про право на спадщину від 15.10.1992 року, на думку позивача, Главанське ремонтне підприємство під час приватизації у 1996 році незаконно включило до свого балансу та списку належного до приватизації майна за актом №29 від 17.04.1996 року його сарай - літ. «Б» та літню кухню - літ. «В» під виглядом будівель червоного кутка та кімнати механізаторів. Позивач вважає, що представництво Фонду державного майна України в Арцизькому районі (після ліквідації якого його правонаступником є регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській області) не мало права продавати його майно - сарай - літ. «Б» та літню кухню - літ. «В», та як це право відповідно до ст. 225 ЦК України ред. 1963р. належить власнику, тому вищезазначений договір купівлі-продажу повинен бути визнаний недійсним. Таким чином, так як позивач є власником зазначеного житлового будинку з господарськими спорудами, відповідачем грубо порушуються його права власника, в зв'язку з чим йому заподіяна моральна шкода, яку він оцінює у 20000 гривень. Позивач посилаючись на ст.ст. 321, 391, 392 ЦК України просить суд визнати договір купівлі-продажу №33 від 02.04.1996 року, укладений між представництвом Фонду державного майна України в Арцизькому районі та товариством покупців членів трудового колективу КСП «Світанок» (правонаступник СВК «Світанок») недійсним, визнати за [PERSON] право власності на [ADDRESS], зобов'язати ВКФ «Главанське ремонтне підприємство» не перешкоджати [PERSON] у користуванні будинком з господарськими спорудами [ADDRESS], зобов'язати ВКФ «Главанське ремонтне підприємство» виключити з свого балансу приміщення: сарай - літ. «Б» та літню кухню - літ. «В», стягнути з ВКФ «Главанське ремонтне підприємство» на його користь 20000 гривень у якості відшкодування за заподіяну моральну шкоду та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Виробничо-комерційна фірма (ВКФ) «Главанське ремонтне підприємство» в грудні 2007 року звернулось до суду з зустрічною позовною заявою до [PERSON] посилаючись на те, що спірні приміщення - літня кухня - літ. «В» та сарай - літ. «Б» це нові будівлі, які побудовані на місці старих приміщень які раніше дійсно належали сім'ї [PERSON] і які не збереглися. Позивач за зустрічним позовом зазначив, що майно, на яке претендує позивач не збереглося. У 1946 році була створена Главанська МТС, яка займала будинок, сарай та кухню які раніше належали сім'ї [PERSON] З 1957 році на місці МТС утворилася ремонтно-технічна станція сільськогосподарської техніки. У 1991 році було утворено Главанське ремонтне підприємство. У 1998 році була заснована ВКФ «Главанське ремонтне підприємство». У 1959 році на місці сараю - літ. «Б» був побудований червоний куток, у 1966 році на місці літньої кухні була побудована кімната механізаторів. Тому ці будівлі [PERSON] не належать та не можуть бути йому повернуті. Зазначені будівлі на законних підставах належать ВКФ «Главанське ремонтне підприємство». Товариство покупців членів трудового колективу КСП «Світанок» уклало з представництвом Фонду державного майна України в Арцизькому районі договір купівлі-продажу державного майна при викупі від 02.04.1996р. Договір посвідчений нотаріусом. Трудовий колектив за приватизаційні сертифікати викупив у держави (приватизував) державне майно цілісного майнового комплексу Главанського ремонтного підприємства відповідно до акту інвентаризації. Передача майна від продавця до покупця посвідчена актом прийому-передачі який підписаний сторонами. Відповідно до цього акту від 17.04.1996р. товариству покупців передано майно відповідно до списку до складу якого входять також будівлі червоного кутка та кімнати механізаторів. Саме на ці будівлі як на сарай літ. «Б» та літню кухню літ. «В» претендує позивач [PERSON], але ці будівлі належали державному підприємству - Гаванське ремонтне підприємство, майно якого орендувало КСП «Світанок», і згодом викупило (приватизувало) товариство покупців трудового колективу КСП «Світанок» разом зі спірними будівлями. ВКФ «Главанське ремонтне підприємство» вважає, що відповідно до рішення комісії Арцизької районної Ради з питань поновлення прав реабілітованих від 29.09.1992 року №87 позивачу [PERSON] підлягало поверненню лише частина будинку - будівля, що збереглася на час прийняття цього рішення - це будівля контори Главанського ремонтного підприємства - житловий будинок літ. «А» і ця будівля [PERSON] була відразу повернута і він на даний час нею вільно володіє та користується, тому вона не вказана у зазначеному акті прийому-передачі. За будівлі що не збереглися, в тому числі перебудовані сарай і літню кухню літ. «Б» і «В», [PERSON] підлягало сплатити компенсацію у розмірі 5500 крб, що визначено зазначеним рішенням комісії з питань реабілітації. На даний час це майно знаходиться у власності ВКФ «Главанське ремонтне підприємство» створеної засновниками у січні 1998 року. Таким чином, позивач за зустрічним позовом просив суд визнати дійсним договір купівлі-продажу майна шляхом викупу, а саме: сарая - літ. «Б» та літньої кухні - літ. «В», визнати за ВКФ «Главанське ремонтне підприємство» право власності на приміщення - літ. «Б» - червоний куток та літ. «В» - будинок механізаторів. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник уточнили позовні вимоги та просили суд визнати частково недійсним договір купівлі-продажу №33 від 02.04.1996 року, укладений між представництвом Фонду державного майна України в Арцизькому районі та товариством покупців членів трудового колективу КСП «Світанок» (правонаступник СВК «Світанок») в частині продажу сараю літ. «Б» (червоний куток) та літньої кухні літ. «В» (кімната механізаторів), визнати за [PERSON] право власності на будівлі - житловий будинок літ. «А», сарай літ. «Б»., літню кухню літ «В» розташовані за адресою: [ADDRESS], зобов'язати ВКФ «Главанське ремонтне підприємство» не перешкоджати [PERSON] у користуванні будівлями - житловим будинком літ. «А», сараєм літ. «Б»., літньою кухнею літ. «В» розташованими за адресою: [ADDRESS], зобов'язати ВКФ «Главанське ремонтне підприємство» виключити з свого балансу будівлі: сарай - літ. «Б» та літню кухню - літ. «В», стягнути з ВКФ «Главанське ремонтне підприємство» на його користь 20000 гривень у якості відшкодування за заподіяну моральну шкоду та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. У задоволенні зустрічного позову ВКФ «Главанське ремонтне підприємство», в тому числі уточнених позовних вимог, просили суд відмовити. Представник відповідача директор ВКФ «Главанське ремонтне підприємство» [PERSON] в судовому засіданні позов [PERSON] не визнав, просив у задоволені уточнених позовних вимог [PERSON] відмовити, уточнив зустрічні позовні вимоги ВКФ «Главанське ремонтне підприємство» та просив суд визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину від 15.10.1992 року, видане нотаріусом [PERSON] в частині приналежності [PERSON] сараю - літ. «Б» (червоний куток) та літньої кухні - літ. «В» (будинок механізаторів), визнати за ВКФ «Главанське ремонтне підприємство» право власності на приміщення: літ. «Б» (красний куток) та літ. «В» (будинок механізаторів). Представник відповідача зазначив, і проти цього не заперечував позивач, що житловий будинок літ. «А» знаходиться у власності позивача [PERSON] після відповідного рішення комісії районної ради з питань реабілітації, [PERSON] володіє та користується цим будинком - там декілька років проживала сестра позивача, і ВКФ «Главанське ремонтне підприємство» жодним чином не перешкоджає у користуванні [PERSON] вказаним житловим будинком літ. «А» та повністю визнає право власності [PERSON] на цю будівлю. Представник відповідача регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області вважає, що регіональне відділення Фонду по Одеській області немає жодних відносин до спору, оскільки не було стороною в оспорюваному договорі купівлі-продажу, договір укладало з одного боку представництво Фонду державного майна України в Арцизькому районі, яке згодом було ліквідоване, тому просив суд вирішити спір на власний розсуд. Представник третьої особи СВК «Світанок» яке є правонаступником КСП «Світанок», члени трудового колективу якого приватизували спірні будівлі в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив. За згодою учасників процесу судом ухвалено розглянути справу за відсутності представника цієї третьої особи. Представники третіх осіб - Арцизької районної ради та Главанської сільської ради звернулися до суду з заявами про розгляд справи за їх відсутності. За згодою учасників процесу судом ухвалено розглянути справи за відсутності представників цих третіх осіб. Суд, заслухав пояснення сторін та їх представників, вивчив матеріали цієї справи та цивільної справи №2-110/07 та дослідив надані сторонами докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З позовом до цього ж відповідача про усунення перешкод у здійсненні права власності та виключення цих же будівель з балансу відповідача [PERSON] звертався до Арцизького районного суду у червні 2002 року. Судом двічі виносились рішення у цій справі 22.11.2002 року та 13.12.2005р. які ухвалами апеляційного суду Одеської області від 02.11.2004 року та 10.05.2006 року відповідно, були скасовані з направленням справи на новий судовий розгляд. Ухвалою Арцизького районного суду від 29.01.2007 року зазначена позовна заява [PERSON] до ВКФ «Главанське ремонтне підприємство» про захист права власності, стягненяння моральної шкоди та зустрічна позовна заява ВКФ «Главанське ремонтне підприємство» до [PERSON] про визнання права власності на майно залишені без розгляду (а.с. 60, 118-119, 142-143, 230-231, 315-316 справи №2-110/07) Відповідно до рішення комісії Арцизької районної ради народних депутатів з питань поновлення прав реабілітованих від 29.09.1992 року №87 спадкоємцям [PERSON] безпідставно репресованої в кінці 40-х років, померлої в 1983 році і посмертно реабілітованої відповідно до ст. 3 Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» підлягає поверненню частина будівлі що збереглася в [ADDRESS], особовий рахунок [ADDRESS] і підлягає до сплати грошова компенсація. Главанському ремонтному підприємству повернути до 1 листопада 1992 року частину будівлі що збереглася розташовану в [ADDRESS], особовий рахунок [ADDRESS] і сплатити за зруйновану частину будинку 5500 карбованців спадкоємцям [PERSON] при пред'явленні свідоцтва про право на спадщину. В мотивувальній частині цього рішення зазначено, що на даний час в частині будинку що збереглася знаходиться контора Главанського ремонтного підприємства. Інші будівлі протягом тривалого періоду зносилися Главанською сільхозтехнікою, правонаступником якої є Главанське ремонтне підприємство і на їх місці будувались інші споруди (а.с.8). Державним нотаріусом Арцизької державної нотаріальної контори 15.10.1992р. видано свідоцтво про право на спадщину по закону яким посвідчено, що [PERSON] як спадкоємцю померлої 21.01.1983 року [PERSON] належить спадкове майно яке складається з будинку з господарськими будівлями розташованих в [ADDRESS]. На земельній ділянці розташована контора позначена на плані літером «А», сарай «Б», літня кухня «В», дворові споруди під №1-3, інші споруди І-ІІ. Вказаний будинок підлягає поверненню Главанським РТП згідно рішення комісії Арцизької районної ради з питань поновлення прав реабілітованих від 29.09.1992р. №87 (а.с.9). Також Арцизькою державною нотаріальною конторою 15.10.1992р. видано свідоцтво про право на спадщину по закону яким посвідчено, що [PERSON] також належить спадкове майно у вигляді грошової компенсації 5500 крб за зруйновану частину будівлі, що підлягає сплаті Главанським РТП відповідно до цього ж рішення (а.с. 10). Відповідно до вимог ст. ст.3, 5 Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» від 17 квітня 1991 року №962-ХІІ, реабілітовані особи (їх спадкоємці першої черги) мають право на повернення (відшкодування вартості) вилучених у них будинків, майна. Згідно до вимог п. 9 Постанови Верховної ради України «Про тлумачення Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» від 24 грудня 1993 року №3812-ХІІ, можливість повернення реабілітованому будинку (його частини) в натурі вирішується з урахуванням конкретних обставин: в т.ч. більшого порівняно з його вартістю розміру затрат на перебудову, потреби у продовженні його використання для соціальних потреб (дитячих закладів, лікарень, тощо). Не можуть бути повернені жилі будівлі, будинки реабілітованому (його спадкоємцям першої черги), якщо первинному набувачу вони були передані правомірно і знаходяться у його власності або перебудовані у нежилі будівлі чи суттєво перебудовані. В разі неможливості повернення будівель чи майна у натурі реабілітованому (його спадкоємцям першої черги) їх вартість відшкодовується установами, організаціями та їх правонаступниками громадянам та їх спадкоємцям, а якщо ці фізичні та юридичні особи та їх правонаступники невідомі - фінансовими органами з коштів місцевого бюджету у розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Склад майна, яке підлягає поверненню реабілітованому, встановлюється на підставі документів про його вилучення і реалізацію з архівів та інших установ. Згідно з п.30 Положення про порядок виплати компенсації, повернення майна або відшкодування його вартості реабілітованим громадянам (в редакції від 05.10.1992р., додаток №1 до Постанови КМУ від 05.10.1992р. №564) рішення комісії з питань виплати компенсації, повернення майна або відшкодування його вартості можуть бути оскаржені реабілітованим (або його спадкоємцями) та іншими заінтересованими громадянами, права яких обмежені, відповідно до комісії Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласної комісії, а в разі незадоволенням прийнятим рішенням ці громадяни можуть звернутися за вирішенням спору до суду. Як вбачається із повідомлень виконкому Главанської сільської ради від 1993 року із будівлі по вул. Леніна - особовий рахунок [ADDRESS], зберігся житловий будинок, а кухня, сарай та гаражі, що прилягають до житлового будинку, під літ. «Б» були перебудовані під кімнату механізаторів (готель та клуб), а окрема літня кухня була перебудована під красний куток (а.с. 36, 38). Сторонами визнано та не оспорюється, що спірні будівлі зазначені у технічній документації Арцизького БТІ від 18.06.2001р. та свідоцтві про право на спадщину від 15.10.1992р. як сарай літ. «Б» та літня кухня літ. «В» також є відповідно красним кутком та будинком (кімнатою) механізаторів згідно з актом прийому-передачі майна від 17.04.1996р. який є додатком до спірного договору купівлі-продажу майна від 02.04.1996р. №33. При вирішенні питання про встановлення будівель які збереглися та підлягали поверненню спадкоємцям [PERSON]. та за які зруйновані будівлі підлягала сплата компенсації цим спадкоємцям відповідно до рішення комісії районної ради з питань поновлення прав реабілітованих від 29.09.1992р. №87 суд виходить з наступних доказів. Як вбачається із повідомлення голови комісії Арцизької районної ради з питань поновлення прав реабілітованих [PERSON] від 26.10.1993р. №620 відповідно до рішення комісії №87 від 29.09.1992р. спадкоємцям реабілітованої [PERSON]. повернута частина будівлі що збереглася в с. Главани під літером «А» (адмінспоруда Главанського ремонтного підприємства). Будівлі та споруди під літерами «Б», «В», «1-3», «І-ІІ» залишаються за Главанським ремонтним підприємством в зв'язку з тим, що воно здійснило їх реконструкцію та будівництво. За реконструйовані та зруйновані будівлі та споруди вирішено виплатити спадкоємцям [PERSON]. грошову компенсацію в сумі 5500 карбованців згідно п.8 Положення «Про порядок виплати компенсацій, повернення майна або відшкодування його вартості реабілітованим» (а.с. 21). Аналогічне за змістом повідомлення направлялося позивачу [PERSON] листом від 25.12.1992р. №423 заступника голови комісії Арцизької районної ради з питань поновлення прав реабілітованих громадян [PERSON] Так, комісія повідомила, що згідно до рішення комісії №87 від 29.09.1992р. [PERSON] повернута будівля під літером «А» - адмінспоруда Главанського ремонтного підприємства. Будівлі та споруди під літерами «Б», «В», «1-3», «І-ІІ» залишаються за Главанським ремонтним підприємством в зв'язку з тим, що воно здійснило їх будівництво. Позивачу [PERSON] за зруйновані будівлі та споруди вирішено сплатити грошову компенсацію в сумі 5500 карбованців (а.с.202). Заступник голови Арцизької районної ради, голова комісії з питань поновлення прав реабілітованих громадян [PERSON] у повідомлені від 22.09.2008р. №173-02-09 роз'яснила, що Главанською сільською радою було проведено розмежування між будівлею, яка належала [PERSON] та збереглася - літ. «А» і новозбудованими спорудами та приміщеннями Главанського ремонтного підприємства. 5500 карбованців визначені до сплати рішенням комісії районної ради з питань поновлення прав реабілітованих громадян від 29.09.1992р. №87 за будівлі «Б», «В», «1-3», «І-ІІ», які не збереглися, про що [PERSON] був поінформований листом заступника голови комісії від 25.12.1992р. (а.с.200). Рішенням виконкому Главанської сільської ради від 14.10.2008р. погоджена схема розмежування між будівлею що збереглася - літ. «А», яка належала [PERSON], та знову побудованими Главанським ремонтним підприємством клубом літ. «Б» та кімнатою механізаторів літ. «В» в [ADDRESS], складена комісією, яка 22.09.2008р. провела обслідування та розмежування будівель та територій за зазначеною адресою (а.с. 205-207). Таким чином з досліджених у судовому засіданні документів встановлено, що відповідно до рішення комісії Арцизької районної ради з питань поновлення прав реабілітованих громадян від 29.09.1992р. №87 спадкоємцям [PERSON]., зокрема позивачу [PERSON], підлягала поверненню будівля що збереглася і раніше належала спадкодавцю [PERSON] під літ. «А» розташована в с. Главани по [ADDRESS] (на даний час вул. Леніна буд. №30). Інші будівлі розташовані за цією адресою під літ. «Б», «В», «1-3», «І-ІІ» залишалися за Главанським ремонтним підприємством, яке здійснило їх реконструкцію та будівництво і за які відповідно до цього рішення комісії позивачу [PERSON] підлягала до сплати грошова компенсація у сумі 5500 крб. Ці обставини зазначені також у мотивувальній частині вказаного рішення комісії. В судовому засіданні позивач [PERSON] повідомив, що зазначеного рішення комісії районної ради з питання поновлення прав реабілітованих громадян він не оскаржував. Суд приходить до висновку, що державний нотаріус Арцизької державної нотаріальної контори при видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.10.1992р. (зареєстровано в реєстрі за №3467) до складу спадкового майна на яке він має право безпідставно включила будівлі сараю літ. «Б», літньої кухні літ. «В», дворових споруд «1-3», інших споруд І-ІІ, посилаючись на вищезазначене рішення комісії від 29.09.1992р. №87, оскільки, відповідно до цього рішення комісії [PERSON] належало повернути лише житловий будинок літ. «А», а за будівлі та споруди під літ. «Б», «В», «1-3», «І-ІІ», які були реконструйовані та побудовані Главанським ремонтним підприємством, [PERSON] підлягала сплата компенсації у сумі 5500 крб, на яку державним нотаріусом також було видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом від 15.10.1992р. (зареєстровано в реєстрі за [NUMBER]). Як вбачається з нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу державного майна при викупі від 02.04.1996р. №33 укладеним між товариством покупців членів трудового колективу КСП «Світанок» та представництвом Фонду державного майна України в Арцизькому районі представництво Фонду державного майна передало у власність товариства покупців членів трудового колективу КСП «Світанок» державне майно цілісного майнового комплексу Главанського ремонтного підприємства розташованого в [ADDRESS]. Майно що передається покупцеві включає в себе будівлі, споруди, устаткування та інше майно згідно акту інвентаризації. Згідно до умов договору передача об'єкту приватизації продавцем і прийом об'єкта покупцем посвідчується актом прийому передачі (а.с.25-27). Відповідно до розпорядження голови Арцизької районної державної адміністрації від 04.04.1996р. №169 цей договір купівлі-продажу зареєстрований. Як вбачається із акту передачі майна Главанського ремонтного підприємства від 17.04.1996р. продавець передав, а покупець прийняв майно до складу якого, зокрема, входять об'єкти №5 та 6 - будівля червоного кутка та кімната механізаторів (а.с. 60). В судовому засіданні оглянута в оригіналі приватизаційна справа щодо купівлі-продажу цілісного майнового комплексу Главанського ремонтного підприємства товариством покупців членів трудового колективу КСП «Світанок» відповідно до договору купівлі-продажу №33 від 02.04.1996р., надана Арцизькою державною нотаріальною конторою і яка зберігається у її справах. Приватизація Главанського ремонтного підприємства здійснена на підставі наказу представництва Фонду державного майна України в Арцизькому районі від 02.04.1996р. №19/193 згідно акту оцінки вартості майна Главанського РП від 12.03.1996р. затвердженого розпорядженням цього ж представництва від 14.03.1996р. №11. Як вбачається з довідки характеристики від 26.03.1996р. №500 виданої МП «Арциз-Сервіс» спірне домоволодіння зазначене під [ADDRESS] зареєстровано в бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі під реєстровим №1-6 за КСП «Світанок» - доля 96/100 та за [PERSON] - доля 4/100 і зазначені будівлі та споруди, які відчужуються за заявою власника, складають 96/100 частин всього домоволодіння (що складає всі будівлі та споруди домоволодіння за виключенням житлового будинку літ. «А»), зокрема, літ. «Б» - будинок механізаторів, літ. «В» - червоний куток, літ. «1-3» дворові споруди, літ. «І-ІІ» інші споруди. Відповідно до реєстраційного посвідчення виданого Білгород-Дністровським міжміським БТІ в березні 1996р. 96/100 жилого будинку з належними до нього будівлями та спорудами, розташованого в [ADDRESS], зареєстровані за КСП «Світанок» (а.с. 209-220). Таким чином із зазначених документів вбачається, що відповідно до вказаного договору купівлі-продажу від 02.04.1996р. товариство покупців трудового колективу КСП «Світанок» приватизувало за приватизаційні сертифікати - стало власником цілісного майнового комплексу Главанського ремонтного підприємства, яке до цього знаходилось в оренді у КСП «Світанок» і стало власником, зокрема, будинку механізаторів літ. «Б» та красного кутка літ. «В» (відповідно до технічної документації виданої МП «Арциз-Сервіс» 26.03.1996р. та Білгород-Дністровського міжміського БТІ) і які у технічному паспорті виданому [PERSON] КП Арцизьке БТІ 18.06.2001р. вказані як сарай - літ. «Б» та літня кухня - літ. «В». Як вбачається із установчого договору про заснування виробничо-комерційної фірми «Главанське ремонтне підприємство» від 27.01.1998р. члени трудового колективу КСП «Світанок», які після приватизації спірних будівель стали їх власниками, передали їх до статутного фонду створеного підприємства - виробничо-комерційної фірми «Главанське ремонтне підприємство» (а.с. 32-34, 153-155, 205-213 справи 2-110/07). Згідно п.п. 2.2, 2.3 установчого договору, остання була створена на колективній формі власності, в тому числу з урахуванням будівель переданих представництвом Фонду держмайна товариству покупців трудового колективу КСП «Світанок». Згідно до вимог ст. 21 чинного на той час Закону України «Про власність», право колективної власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із цивільно-правових угод і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність такого набуття не встановлена судом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином в судовому засіданні встановлено що ВКФ «Главанське ремонтне підприємство» на законних підставах є власником спірних будівель. На даний час спірні будівлі сарай літ. «Б» та літня кухня літ. «В» - червоний куток та будинок механізаторів відповідно, як називає їх позивач за зустрічним позовом що володіє ними на даний час, розташовані за адресою с. Главани Арцизького району, вул. Леніна, 30 (особовий рахунок [ADDRESS]) згідно до правовстановлюючих документів належать різним власникам - відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.10.1992р. виданого Арцизькою державною нотаріальною конторою вони належать [PERSON], а відповідно до договору купівлі-продажу державного майна при викупі від 02.04.1996р. №33 та доданого до нього акту передачі майна від 17.04.1996р. належали товариству покупців членів трудового колективу КСП «Світанок», які відповідно до установчого договору від 27.01.1998р. передали їх до статутного фонду ВКФ «Главанське ремонтне підприємство», яка і є їх власником на даний час. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки суд на підставі досліджених в судовому засіданні доказів прийшов до висновку що [PERSON] рішенням комісії Арцизької районної ради з питань поновлення прав реабілітованих громадян повернуто лише житловий будинок літ. «А» і у свідоцтво про право на спадщину за законом від 15.10.1992р. видане [PERSON] нотаріусом безпідставно включені як спадкове майно будівлі сараю літ. «Б» та літньої кухні літ. «В», а також зважаючи на те, що суд прийшов до висновку що ВКФ «Главанське ремонтне підприємство» на законних підставах є власником цих спірних будівель на підставі установчого договору відповідно до якого члени трудового колективу, які законно їх приватизували, передали їх до статутного фонду ВКФ, то суд вважає, що для вирішення спору необхідно визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 15 жовтня 1992 року видане Арцизькою державною нотаріальною конторою (спадкова справа 232/1992, зареєстровано в реєстрі за №3467) в частині належності спадкоємцю [PERSON] спадкового майна: сараю літ. «Б», літньої кухні літ. «В», відмовивши у задоволенні позову [PERSON], та, оскільки, він не визнає право власності на спірні будівлі за позивачем за зустрічним позовом, виходячи із меж позовних вимог, визнати за ВКФ «Главанське ремонтне підприємство» право власності на спірні будівлі - сарай літ. «Б» та літню кухню літ «В». Також суд вважає, що немає підстав для задоволення позовної вимоги [PERSON] щодо визнання за ним права власності на будівлю житлового будинку літ. «А» за адресою вул. Леніна, 30 в с. Главани та зобов'язання відповідача усунути перешкоди у користуванні позивачем житловим будинком літ. «А», оскільки, як встановлено в судовому засіданні, він володіє і користується цією будівлею після прийняття вищезазначеного рішення комісією з питань реабілітації жертв політичних репресій, його право власності на будівлю літ. «А» не заперечується і визнається відповідачем, відповідач не чинить перешкод позивачу щодо користування цією будівлею - цих обставин не заперечував позивач [PERSON] у судовому засіданні, і, крім того, позивач має правовстановлюючий документ який підтверджує його право власності на житловий будинок літ. «А» - це свідоцтво про право на спадщину по закону від 15.10.1992р. (а.с.9). Суд вважає, що сторони, заявивши свої позовні вимоги, не пропустили строк позовної давності, оскільки [PERSON] вперше з цим позовом звернувся до суду 19.06.2002р. і під час розгляду справи судом дізнався про існування договору купівлі-продажу спірного майна від 02.04.1996р. та заснування 27.01.1998р. ВКФ «Главанське ремонтне підприємство», а ВКФ «Главанське ремонтне підприємство» засноване 27.01.1998р., під час розгляду справи за позовом [PERSON] дізналося про його права на спірні будівлі на підставі свідоцтва про право на спадщину від 15.10.1992р. та заявило під час розгляду справи зустрічний позов про визнання права власності на спірні будівлі. Суд не приймає до уваги наявну в матеріалах цивільної справи №2-110/07 (а.с.38) копію позовної заяви від 07.06.1993р. державного підприємства Главанське ремонтне підприємство про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом видане [PERSON] недійсним та визнання права власності, оскільки за повідомленням канцелярії Арцизького районного суду в архіві суду такої справи або рішення по такій справі немає, тобто такий позов Арцизьким районним судом не розглядався.

Outcome: approved