overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів, стверджуючи, що згідно рішення Калуського міськрайонного суду від 05 серпня 2004року з відповідача в її користь призначено стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку і рішенням Калуського міськрайонного суду від 02.10.2006року змінено розмір аліментів та визначено стягувати з [PERSON] на її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 150грн. щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], до їх повноліття. Так як дана сума стягнення є на даний час менша як 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, просить суд винести рішення, яким збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача [PERSON] в її користь на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 250грн. на кожну дитину щомісячно до їх повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, просить його задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився без поважних причин, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про свідчать повідомлення про вручення судової повістки. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, згідно рішення Калуського міськрайонного суду від 05 серпня 2004року (а.с.8) з [PERSON] в користь [PERSON] призначено стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно на утримання дітей: сина [PERSON] та сина [PERSON]. Згідно рішення Калуського міськрайонного суду від 02.10.2006року (а.с.9) розмір аліментів змінено та визначено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 150грн. щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], до їх повноліття. Згідно ст.192 ч.1 Сімейного кодексу України розмір аліментів за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Таким чином суд, враховуючи матеріальне становище позивачки, приходить до висновку, що розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на підставі рішення Калуського міськрайонного суду від 02.10.2006року слід збільшити та стягувати з нього в користь [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 250грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На підставі викладеного, ст.ст.182,192 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] пред'явив позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачкою одружились 12.10.2002року, шлюб зареєстрований у відділі РАГСу Калуського міського управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №28. Від даного шлюбу народилася дочка [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні та вихованні дружини. Просить шлюб розірвати, оскільки сімейне життя з відповідачкою не склалося, разом не проживають, шлюб існує формально. Позивачка у судове засідання не з'явилася, однак подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позов підтримує, просить шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не з'явився, однак подав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, проти позову не заперечує, згідний на розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні, встановлено, що сторони 12.10.2002року зареєстрували шлюб у відділі РАГСу Калуського міського управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №28, про що стверджує свідоцтво про укладення шлюбу (а.с.4). Від даного шлюбу народилася дочка, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). У судовому засіданні встановлено, що за час спільного проживання сторони не змогли створити міцної сім'ї, що призвело до того, що вони втратили почуття поваги та любові один до одного і стали проживати окремо, шлюб існує формально і може бути розірваний. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що шлюб слід розірвати. Судові витрати покласти на позивача. Дочку, [PERSON] залишити на вихованні з матір'ю-відповідачкою - [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON]пред'явив у суд даний позов і просить визнати за ним право власності на об'єкт незавершеного будівництва по [ADDRESS] посилаючись на те, що в 1997 році він побудував будинок з господарсько - побутовими спорудами, але оформити свої права не зазначене майно він не може, так як це майно було збудоване на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, без належного дозволу та належно затвердженого проекту. На попередньому судовому засіданні позивач [PERSON]від позову не відмовляється і надав суду пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. Представники відповідача і третьої особи, будучи належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у суд не з'явилися, надавши заяви, в яких не заперечують проти задоволення позову та про розгляд справи за їх відсутністю. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що в 1997 році на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, без належного дозволу та належно затвердженого проекту позивач побудував по[ADDRESS] будинок з господарсько - побутовими спорудами, який за ним з цього часу і обліковуються Рішенням Стеблівської сільської ради № 13-10 від 21 грудня 2007 року земельна ділянка площею 0.15 га була надана йому у користування уже під самочинну забудову. Відповідно до ч.3,ч.5 ст.376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Осіб, чиї б права могли порушуватися не має. Згідно ст.331 зазначеного Кодексу право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Таким чином, суд вважає, що позивач на законних підставах пред'явив позов і він підлягає задоволенню. Задовольняючи позов, суд залишає за позивачем понесені ним судові витрати по справі, оскільки ні до пред'явлення позову, ні під час розгляду справи відповідач прав позивача не порушував. Крім того, сам позивач просить ці витрати на його користь з відповідача не стягувати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

22 липня 2008 року КП БРР “БТМ” звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути із відповідачки заборгованість за користування тепловою енергією в сумі 1658,73 грн. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідачка з 01.10.2006 року по 01.07.2008 року користувалась тепловою енергією, яку постачало підприємство, однак абонентську плату не сплачувала, внаслідок чого утворилась заборгованість на вказану суму. В наданій суду письмовій заяві представник позивача підтримала позовні вимоги і просила розглянути справу у її відсутності. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечувала. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі. Виходячи з наведеного, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки від відповідачки, яка була належним чином повідомлена про дату судового засідання, не надійшло повідомлення про причини неявки, а представник позивача не заперечував проти такого розгляду. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON], яка мешкає за адресою: [ADDRESS], протягом часу з 01.10.2006 року по 01.07.2008 року користувалась тепловою енергією, яку постачало КП БРР “БТМ”, однак абонентську плату не вносила, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.07.2008 року складає 1658,73 грн. і підтверджується матеріалами справи. ( а.с. 3 ). Відповідно до ст. 68 ЖК України квартирна плата та плата за комунальні послуги повинні вноситись щомісячно. Оцінюючи викладене, суд визнає позовні вимоги КП БРР «БТМ» обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідачкою не надано доказів та заперечень проти позову, які б підтверджували незаконність вимог позивача або їх необгрунтованість. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути із [PERSON] заборгованість за користування тепловою енергією в сумі 1658,73 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати, пов'язані зі сплатою судового збору та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного, керуючить ст.ст. 11, 60, 88, 212, 215, 226 ЦПК України, ст.ст. 67,68 ЖК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

13 серпня 2008 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В підтвердження позовних вимог зазначає, що 19.10.1996 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Червоногусарівській сільській раді Балаклійського району Харківської області. Рішенням Балаклійського районного суду від 11.11.2005 року шлюб було розірвано. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання сина, добровільно матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги і просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку відповідача, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить явочний лист, котрий знаходиться в матеріалах справи, про причину неявки суду не повідомив. Суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки від відповідача, який був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, не надійшло повідомлення про причини неявки, а позивачка не заперечує проти такого розгляду. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 жовтня 1996 року [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб у Червоногусарівській сільській раді Балаклійського району Харківської області . Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. ( а.с. 3). Дитина мешкає разом з матір»ю і знаходиться на її утриманні, про що свідчить довідка № 146 від 06.03.2008 року (а.с. 5). [PERSON] ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати, пов'язані зі сплатою судового збору та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

12.08.2008 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 07 жовтня 1995 року в Залиманській сільській раді Балаклійського району Харківської області, актовий запис №13, оскільки за час подружнього життя дружної родини не створили, втратили почуття любові, поваги та взаєморозуміння, мають різні погляди на життя, з 2000 року шлюбні відносини припинили, проживають окремо, сім'я існує лише формально. Спору про поділ майна немає. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає разом з позивачем. В судове засідання позивач не з'явилась, але надала письмову заяву, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила шлюб з відповідачем розірвати та розглянути справу у її відсутність. Відповідач також в судове засідання не з'явився, але надав письмову заяву, в якій вказував, що позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу з позивачем. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 07.10.1995 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. З 2000 року сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, втратили почуття любові, поваги та взаєморозуміння, спільне господарство не ведеться, проживають окремо, подальше спільне проживання та збереження сім'ї не можливе. Спору про поділ майна немає. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАЦС суд покладає на відповідача, оскільки на утриманні позивача знаходиться неповнолітня дитина. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

23 липня 2008 року КП БРР “БТМ” звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути із відповідача заборгованість за користування тепловою енергією в сумі 2440,50 грн. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідач з 01.10.2006 року по 01.07.2008 року користувався тепловою енергією, яку постачало підприємство, однак абонентську плату сплачував не в повному обсязі, внаслідок чого утворилась заборгованість на вказану суму. В наданій суду письмовій заяві представник позивача підтримала позовні вимоги і просила розглянути справу у її відсутності. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Виходячи з наведеного, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки від відповідача, який був належним чином повідомлений про дату судового засідання, не надійшло повідомлення про причини неявки, а представник позивача не заперечував проти такого розгляду. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON], який мешкає за адресою: [ADDRESS], протягом часу з 01.10.2006 року по 01.07.2008 року користувався тепловою енергією, яку постачало КП БРР “БТМ”, однак абонентську плату вносив несвоєчасно та не в повному обсязі від нарахованої суми, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.07.2008 року складає 2440,50 грн. і підтверджується матеріалами справи. ( а.с. 3 ). Відповідно до ст. 68 ЖК України квартирна плата та плата за комунальні послуги повинні вноситись щомісячно. Оцінюючи викладене, суд визнає позовні вимоги КП БРР «БТМ» обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідачем не надано доказів та заперечень проти позову, які б підтверджували незаконність вимог позивача або їх необгрунтованість. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути із [PERSON] заборгованість за користування тепловою енергією в сумі 2440,50 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати, пов'язані зі сплатою судового збору та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного, керуючить ст.ст. 11, 60, 88, 212, 215, 226 ЦПК України, ст.ст. 67,68 ЖК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

01 вересня 2008 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обгрунтування позовнив вимог, зазначила, що 07.07.2001 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Савинській селищній раді Балаклійського району Харківської області. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання доньки, добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивачка в судове засідання не з”явилася, надала письмову заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позов підтримує і просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі ј частини всіх видів заробітку. В судовому засіданні відповідач позов визнав і не заперечував проти задоволення позовних вимог. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 07 липня 2001 року [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб у Савинській селищній раді Балаклійського району Харківської області. ( а.с. 5). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. ( а.с. 4). Сторони мешкають окремо. Відповідач ухиляється від утримання доньки, добровільно матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Судом встановлено, що [PERSON] не виконує обов'язок по утриманню дитини, а значить вимога позивачки про стягнення аліментів підлягає задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище відповідача, відсутність інших дітей та стягнень за виконавчими документами У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати, пов'язані зі сплатою судового збору та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

21.08.2008 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що 23 листопада 2002 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем в відділі РАЦС Балаклійського РУЮ Хаківської області. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO]. За період спільного проживання вони не створили міцної сім'ї, втратили почуття поваги і взаєморозуміння, що призвело до припинення шлюбно-сімейних відносин. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги і наполягала на розірванні шлюбу, оскільки сім'я існує лише формально. Відповідач в судове засідання не з”явився, але надав письмову заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позов визнає і не заперечує проти його задоволення. Виходячи з наведеного, суд вважає можливим постановити рішення при проведенні попереднього судового засідання, оскільки відповідач визнав позов. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 23 листопаду 2008 року зареєстрували шлюб в відділі РАЦС Балаклійського РУЮ в Хаківській області, актовий запис № 205.(а.с. 4) Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO].(а.с. 5) Подружжя не створило міцної і дружної сім'ї, вони втратили почуття взаєморозуміння та поваги один до одного, припинили шлюбно-сімейні відносини. Спору про майно, що є їхньою спільною власністю, не існує. Примирення та збереження сім”ї неможливе. Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам сторін. Суд вважає необхідним покласти витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАЦС на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved