overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, в якому просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 14089 грн. 96 коп. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що відповідач проживає в квартирі [ADDRESS] користується комунальними послугами, однак ухиляється від їх оплати, чим порушує „Правила користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями” затвердженими Постановою КМУ № 572 від 08.10.1992 року та ст. ст. 10, 162 Житлового кодексу України та наносить позивачу матеріальні збитки. Представник позивача в судовому засіданні уточнив заявлені вимоги шляхом зменшення суми позову та просив суд стягнути на його користь з відповідача суму боргу в розмірі 9434 грн. 80 коп. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач проживає в квартирі [ADDRESS] користується комунальними послугами, однак ухиляється від їх оплати. Загальна заборгованість відповідача перед позивачем виникла в період з березня 2005 року по квітень 2008 року і становить 9434 грн. 80 коп. Відповідно до ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями. В пункті 35 „Правил користування будинками та прибудинковими територіями”, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, зазначено, що наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за обслуговування та ремонт будинку, плату за комунальні та інші послуги. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. За таких підстав, коли судом встановлено, що з вини відповідача зобов'язання перед позивачем не виконано, позов підлягає задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 9434 грн. 80 коп. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-21 00:00:00

Позивач ТОВ “Комерційний банк “Дельта” звернувся до суду із вимогами до відповідачки про стягнення 14672,81 грн. заборгованості за кредитним договором №002-15090-071106 від 7.11.2006 р., посилаючись на те, що зазначеним договором [PERSON] було надано грошові кошти у розмірі 16418,75 грн. строком повернення не пізніше 6.11.2009 р. В судовому засіданні представник позивача [PERSON]. підтримав вимоги ТОВ “Комерційний банк “Дельта”, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. В судове засідання відповідачка[PERSON] не з'явилася, про час і місце судового розгляду справи оповіщена у встановленому порядку. Судом встановлено, що 7.11.2006 р. між ТОВ “Комерційний банк “Дельта” (кредитор) та [PERSON]. (позичальник) було укладено кредитний договір №002-15090-071106, яким банк надав відповідачці грошові кошти у розмірі 16418,75 грн. Вказана обставина підтверджується наданим суду кредитним договором. Відповідно до умов договору[PERSON] зобов'язана повернути кредит та плату за його користування (відсотки) не пізніше 6.11.2009 р. Моментом погашення кредиту вважається день зарахування коштів на розрахунковий рахунок кредитора в повному обсязі: суми кредиту, нарахованих процентів за його користування, всіх інших плат, передбачених договором. Відповідно до умов договору відповідачка. взяла на себе зобов'язання за користування кредитом сплачувати проценти, виходячи із ставки 5% на рік. Крім того, за ведення кредитної справи відповідачка має сплачувати плату в розмірі 1,99% на місяць. Відповідно до умов договору при несвоєчасні сплаті позичальником платежів в строки, передбачені договором, кредитор має право вимагати від позичальника оплати боргового зобов'язання в примусовому порядку згідно чинного законодавства України. Встановлено, що в період дії кредитного договору відповідачка не дотримувалася його умов, станом на 21.07.2008 р. вона має заборгованість перед позивачем у сумі 14672,81 грн., із наданим позивачем розрахунком суд погодився. Враховуючи викладене, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими, в судовому засіданні доведеними. На підставі ст.88 ЦПК України підлягають відшкодуванню понесені та документально підтверджені судові витрати позивача у розмірі 176,73 грн. На підставі ст.ст.3,11,15,16,22,526,530,1046-1056 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-21 00:00:00

Позивач ТОВ “Комерційний банк “Дельта” звернувся до суду із вимогами до відповідачки про стягнення 14672,81 грн. заборгованості за кредитним договором №002-26002-110706 від 11.07.2006 р., посилаючись на те, що зазначеним договором [PERSON]. було надано грошові кошти у розмірі 13130,25 грн. строком повернення не пізніше 10.07.2009 р. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав вимоги ТОВ “Комерційний банк “Дельта”, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. В судове засідання відповідачка [PERSON]. не з'явилася, про час і місце судового розгляду справи оповіщена у встановленому порядку. Судом встановлено, що 11.07.2006 р. між ТОВ “Комерційний банк “Дельта” (кредитор) та [PERSON]. (позичальник) було укладено кредитний договір №002-26002-110706, яким банк надав відповідачці грошові кошти у розмірі 13130,25 грн. Вказана обставина підтверджується наданим суду кредитним договором. Відповідно до умов договору [PERSON]. зобов'язана повернути кредит та плату за його користування (відсотки) не пізніше 10.07.2009 р. Моментом погашення кредиту вважається день зарахування коштів на розрахунковий рахунок кредитора в повному обсязі: суми кредиту, нарахованих процентів за його користування, всіх інших плат, передбачених договором. Відповідно до умов договору відповідачка. взяла на себе зобов'язання за користування кредитом сплачувати проценти, виходячи із ставки 5% на рік. Крім того, за ведення кредитної справи відповідачка має сплачувати плату в розмірі 2,99% на місяць. Відповідно до умов договору при несвоєчасні сплаті позичальником платежів в строки, передбачені договором, кредитор має право вимагати від позичальника оплати боргового зобов'язання в примусовому порядку згідно чинного законодавства України. Встановлено, що в період дії кредитного договору відповідачка не дотримувалася його умов, станом на 21.07.2008 р. вона має заборгованість перед позивачем у сумі 14672,81 грн., із наданим позивачем розрахунком суд погодився. Враховуючи викладене, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими, в судовому засіданні доведеними. На підставі ст.88 ЦПК України підлягають відшкодуванню понесені та документально підтверджені судові витрати позивача у розмірі 176,73 грн. На підставі ст.ст.3,11,15,16,22,526,530,1046-1056 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-21 00:00:00

Позивач ТОВ “Комерційний банк “Дельта” звернувся до суду із вимогами до відповідача про стягнення 29288,56 грн. заборгованості за кредитним договором №003-20005-280806 від 28.08.2006 р., посилаючись на те, що зазначеним договором [PERSON]. було надано грошові кошти у розмірі 26229 грн. строком повернення не пізніше 27.08.2009 р. В судовому засіданні представник позивача [PERSON]. підтримала вимоги ТОВ “Комерційний банк “Дельта”, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. В судове засідання відповідач [PERSON]. не з'явився, про час і місце судового розгляду справи оповіщений у встановленому порядку. Судом встановлено, що 28.08.2006 р. між ТОВ “Комерційний банк “Дельта” (кредитор) та [PERSON] (позичальник) було укладено кредитний договір №003-20005-280806, яким банк надав відповідачу грошові кошти у розмірі 26229 грн. Вказана обставина підтверджується наданим суду кредитним договором. Відповідно до умов договору [PERSON]. зобов'язаний повернути кредит та плату за його користування (відсотки) не пізніше 27.08.2009 р. Моментом погашення кредиту вважається день зарахування коштів на розрахунковий рахунок кредитора в повному обсязі: суми кредиту, нарахованих процентів за його користування, всіх інших плат, передбачених договором. Відповідно до умов договору [PERSON]. взяв на себе зобов'язання за користування кредитом сплачувати проценти, виходячи із ставки 5% на рік. Крім того, за ведення кредитної справи відповідач має сплачувати плату в розмірі 1,99% на місяць. Відповідно до умов договору при несвоєчасні сплаті позичальником платежів в строки, передбачені договором, кредитор має право вимагати від позичальника оплати боргового зобов'язання в примусовому порядку згідно чинного законодавства України. Встановлено, що в період дії кредитного договору відповідач не дотримувався його умов, станом на 21.07.2008 р. він має заборгованість перед позивачем у сумі 29288,56 грн., із наданим позивачем розрахунком суд погодився. Враховуючи викладене, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими, в судовому засіданні доведеними. На підставі ст.88 ЦПК України підлягають відшкодуванню понесені та документально підтверджені судові витрати позивача у розмірі 322,89 грн. На підставі ст.ст.3,11,15,16,22,526,530,1046-1056 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 19.09.2002 року вона з відповідачем уклала шлюб, зареєстрований у відділі РАЦС Дніпровського РУЮ м. Києва, від шлюбу мають неповнолітню дитину, дочку [PERSON] 2002 року народження. Оскільки спільне життя подружжя не склалося і збереження сім'ї стало неможливими, просила суд розірвати шлюб. Позивач, з”явившись у судове засідання, підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач, з”явившись у судове засідання, проти позову не заперечував. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі існують неприязні відносини у зв'язку з втратою почуття любові, відсутністю спільних інтересів. Близько чотирьох років сторони спільного господарства не ведуть, відповідач проживає окремо. Позивач вважає, що примирення між подружжям неможливе, оскільки сторони не мають бажання для спільного проживання сім”єю, шлюб існує формально . Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував та підтвердив про небажання підтримувати подружні стосунки та зберігати сім”ю. За таких обставин суд вважає, що примирення сторін, їх дальше спільне життя і збереження сім'ї стали неможливими. Виходячи з наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-21 00:00:00

01.10.2008 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення коштів (аліментів) на утримання дитини , в якому вказала, що з 22.02.[INFO] року по 22.09.2008 року знаходилась у шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON] [INFO] року народження, який знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина. Позивачка просить суд стягнути аліменти на утримання сина [PERSON][INFO] року народження в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення ним повноліття. Позивачка в попередньому судовому засіданні позов підтримала повністю і просила суд задовільнити. Відповідач в попереднє судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просив суд розглядати справу у його відсутності , з позовом згоден , заперечень не має. Заслухавши пояснення позивачки , дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов 'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Частина 3 ст. 181 та ст. 183 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу їх матері або батька, або у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на утримання дітей, визначається судом. В попередньому судовому засіданні встановлено, що відповідач працює і має можливість сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] року народження у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення ним повноліття. Виходячи з вищевикладеного суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, на підставі ст.ст. 180-183 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-21 00:00:00

Виконавчий комітет Великобурлуцької селищної ради як орган опіки і піклування подав до суду заяву про визнання недієздатним [PERSON], [INFO]народження, та призначення опікуном його сестру [PERSON] У заяві зазначено, що [PERSON] є інвалідом другої групи загального захворювання, за своїм психічним станом не може самостійно здійснювати свої права та виконувати свої обов'язки. Представник заявника [PERSON] доводи заяви підтримав і просив її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] пояснила, що у брата після отриманої у 1990 році важкої черепно-мозкової травми стійкий психічний розлад, він не може читати та писати, є безпорадним у повсякденному житті. [PERSON] висловила згоду на призначення її опікуном. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно з ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. У довідці лікаря-психіатра зазначено, що [PERSON] за своїм психічним станом потребує постійного стороннього догляду і нагляду (а.с. 8). За рішенням МСЕК[PERSON]встановлено другу групу інвалідності безстроково з діагнозом: стійкі залишкові наслідки ЧМТ з синдромом епілепсії (а.с. 9). Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи від 23.09.2008 р. № 810 [PERSON] виявляє ознаки стійкого хронічного психічного розладу в формі деменції у зв'язку з травмою головного мозку і за своїм психічним станом не здатний розуміти значення своїх дій і керувати ними (а.с. 30-32). У судовому засіданні [PERSON] не зміг назвати дату свого народження, адресу місця проживання, вказавши, що має двох сестер, які йому постійно допомагають. На підставі досліджених доказів суд дійшов висновку, що [PERSON] внаслідок стійкого психічного розладу не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що є підставою для визнання його недієздатним. Відповідно до ч.1 ст. 59 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки і піклування. Згідно з рішенням виконавчого комітету Великобурлуцької селищної ради від 14.11.2002 р. № 477 опікуном [PERSON] була призначена його мати [PERSON], яка померла [INFO](а.с. 11). Орган опіки і піклування у своєму рішенні від 18.08.2008 р. № 239 пропонує призначити опікуном [PERSON] його сестру [PERSON] (а.с. 13). Згідно з свідоцтвом про народження встановлено, що [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] і вона висловила згоду на призначення її опікуном (а.с. 10).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-21 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду з позовом до Черненської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [INFO][PERSON], посилаючись на те, що несвоєчасно звернулася із заявою про прийняття спадщини внаслідок правової необізнаності, зайнятості по догляду за дитиною до трьох років та відсутності коштів на оформлення спадщини. У судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги і просила надати додатковий строк в один місяць Від Черненської сільської ради надійшов лист з проханням розглянути справу у відсутність представника відповідача, в якому також зазначено про визнання позову. Згідно з ч.4 ст. 130, ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з довідкою Великобурлуцької державної нотаріальної контори інші спадкоємці з заявою про прийняття спадщини не зверталися (а.с. 11). Позивачка є дочкою [PERSON]., що підтверджується свідоцтвами про народження та про одруження (а.с. 5, 8). За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність перешкод для ухвалення рішення про задоволення позову. Згідно з ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з дня відкриття спадщини і протягом якого відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів, посилаючись на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 22.11.2003 року. Мають неповнолітню дитину - сина [PERSON],[INFO]. Дітей від інших шлюбів відповідач не має, аліменти не платить. Спільне проживання з відповідачем припинили. В добровільному порядку відповідач дитину не утримує, матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча працює і має постійний заробіток. Просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягала. . Відповідач позов визнав у повному обсязі. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.01.2007 року, згідно свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 4). Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON],[INFO], згідно свідоцтва про народження (а.с. 5). Спільно не проживають та не ведуть спільного господарства. Відповідач аліменти в добровільному порядку не сплачує. Згідно довідки виконавчого комітету Веселівської сільської ради Херсонської області № 943 від 23.09.2008 року, дитина проживає і знаходиться на повному утриманні матері (а.с. 3). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вирішуючи спосіб виконання відповідачем обов'язку утримувати дитину та визначаючи розмір аліментів, суд, у відповідності до ст. 182 СК України, враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, те що він працює і має заробіток, а також інші обставини, що мають істотне значення та вважає, згідно ст.ст. 183-184 СК України, доцільним стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 23.09.2008 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів, посилаючись на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 22.11.2003 року. Мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Дітей від інших шлюбів відповідач не має, аліменти не платить. Спільне проживання з відповідачем припинили. В добровільному порядку відповідач дитину не утримує, матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча працює і має постійний заробіток. Просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягала. . Відповідач позов визнав у повному обсязі. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.01.2007 року, згідно свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 4). Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження (а.с. 5). Спільно не проживають та не ведуть спільного господарства. Відповідач аліменти в добровільному порядку не сплачує. Згідно довідки виконавчого комітету Веселівської сільської ради Херсонської області № 943 від 23.09.2008 року, дитина проживає і знаходиться на повному утриманні матері (а.с. 3). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вирішуючи спосіб виконання відповідачем обов'язку утримувати дитину та визначаючи розмір аліментів, суд, у відповідності до ст. 182 СК України, враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, те що він працює і має заробіток, а також інші обставини, що мають істотне значення та вважає, згідно ст.ст. 183-184 СК України, доцільним стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 23.09.2008 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та [PERSON], посилаючись на те, що знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 22.11.2003 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружнього життя не склалося, через байдуже ставлення відповідача до сім'ї. Шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться з грудня 2007 року. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе. Спору про поділ майна, що є спільною власністю не має. Спору про визначення місця проживання дитини не має. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, на позові наполягала. Відповідач у судовому засіданні позов визнав в повному обсязі і не заперечував проти його задоволення, судові витрати просив стягнути з нього. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони вступили в шлюб 22 листопада 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 5). Від шлюбу мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Подружнього життя не склалося. Сторони припинили шлюбні стосунки, кожен живе своїм життям, до примирення не прагнуть протягом вже тривалого строку. Сім'я розпалась, шлюб існує формально. Тому в силу ст.ст. 110, 112 СК України шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved