Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-27 00:00:00

1 липня 2008 р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що він працює у відповідача монтажником зовнішніх трубопроводів будівельно-монтажного цеху та за суміщенням машиністом з 17 березня 1997 р. Відповідач без дотримання вимог, передбачених ст. 130 КЗпП України притягнув його до матеріальної відповідальності, наказом від 23 травня 2008 р. № 894 утримав із його заробітної плати за травень 2008 року 794,55 грн. за недостачу дизельного палива, а наказом від 12 червня 2008 р. № 1048 та наказом від 18 червня 2008 р. № 1073 безпідставно притягнув ще й до дисциплінарної відповідальності. Вказані накази просив визнати незаконними та скасувати їх в частині що стосуються його, просив стягнути з відповідача з врахуванням змін до позовних вимог, які він подав 28 жовтня 2008 року, 2696 грн. 27 коп. та відшкодувати моральну шкоду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, суду пояснив обставини, викладені в позові. Представник відповідача [PERSON]. позовні вимоги не визнала, заперечення мотивувала тим, що позивач допустив недостачу дизельного пального в закріпленій за ним автотратранспортній техніці, за що законно спірними наказами притягнутий як до дисциплінарної, так і матеріальної відповідальності. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши подані ними докази, дійшов такого висновку. Судом встановлено, що позивач працює у відповідача монтажником зовнішніх трубопроводів будівельно-монтажного цеху та за суміщенням машиністом автоколони № 5 ЦТТ з 17 березня 1997 р. Цю обставину сторони визнали в судовому засіданні. Робочою інструкцією машиніста екскаватора автоколони № 5 ЦТТ від 26 лютого 2008 р., визначені права та обов'язки позивача (а. с. 109). Середньомісячна заробітна плата позивача станом на 1 травня 2008 р. становить 2871 грн. 62 коп. (а. с. 108). Постійно діюча інвентаризаційна комісія відповідача 22 травня 2008 р. визнала недостачу дизельного палива в баках автотранспортної техніки по машиністам, шляхові листи по яких перевірені 5 травня 2008 р., зокрема по позивачеві 221,0 л. (а. с. 51-52). Свідок [PERSON] підтвердив що недостача дизельного палива 221,0 л. була визначена шляхом проведеного розрахунку надлишків та недостачі по шляховим листам позивача за період з 1 жовтня 2007 р. по 29 лютого 2008 р. Наказом від 23 травня 2008 р. № 894 «Про затвердження результатів інвентаризації згідно наказу від 16.05.2008 р. № 831» позивач притягнутий до матеріальної відповідальності за недостачу 221,0 л. дизельного палива на суму 2789 грн. 02 коп. Станом на день розгляду справи з його заробітної плати утримано 2696 грн. 27 коп. (а. с. 110, 111, 113). Наказом від 12 червня 2008 р. № 1048 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» за недостовірний облік дизельного пального, що привело до недостачі, позивачеві оголошена догана (а. с. 13). Наказом від 18 червня 2008 р. № 1073 уточнено наказ від 12 червня 2008 р. № 1048, щодо посади позивача (а. с. 12). Наведені факти свідчать, що між сторонами склалися трудові правовідносини з приводу притягнення до матеріальної та дисциплінарної відповідальності, відшкодування моральної шкоди. Ці правовідносини регулюються ст. ст. 130-134, 135-3-138, 139, 142, 147, 151, 237-1 КЗпП України. Ч. 1 ст. 130 КЗпП України передбачено, що працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. Ст. 138 КЗпП України покладає обов'язок доказування наявності умов для покладення матеріальної відповідальності на працівника, передбачених ст. 130 КЗпП України на відповідача. За змістом ч. 1 ст. 130 КЗпП України, п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» від 29 грудня 1992 р. № 14 (з послідуючими змінами), умовами для покладення на працівника матеріальної відповідальності є наявність прямої дійсної шкоди, протиправної поведінки працівника, причинного зв'язку між протиправною поведінкою працівника і спричиненою шкодою, вини працівника. Однак, доказів які б підтвердили наявність умов для покладення матеріальної відповідальності на позивача за недостачу дизельного палива відповідач суду не надав. Судом встановлено, що в спірному наказі від 23 травня 2008 р. № 894 не зазначено який саме трудовий обов'язок порушив позивач, в чому полягає його протиправна поведінка та вина. Більше того, робоча інструкція машиніста взагалі не покладає на позивача обов'язку вести облік дизельного палива, який призвів до недостачі, про що записано в спірному наказі від 12 червня 2008 р. № 1048 (а. с. 109). Положення «Про використання автотранспортної техніки ЦТТ НГВУ «Охтирканафтогаз» як від 19 квітня 2004 р. так і від 10 грудня 2007 р. (з послідуючими доповненнями) навіть не покладають обов'язок по заповненню шляхових листів на машиністів (а. с. 33-45). З огляду на зазначене, суд визнає незаконними та такими, що підлягають скасуванню спірні накази в частині, що стосуються позивача, а незаконно утримана із заробітної плати сума - поверненню. Посилання представника відповідача на дострокове зняття дисциплінарного стягнення наказом від 29 серпня 2008 р. № 1556 на думку суду не придає законності спірному наказу від 12 червня 2008 р. № 1048 (а. с. 92-93). Суд вважає, що незаконне притягнення позивача до матеріальної, дисциплінарної відповідальності та утримання із заробітної плати призвели до моральних страждань позивача, втрати нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. А тому, вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в сумі, яка за переконанням суду становить 500 грн. При визначенні розміру відшкодування суд враховує вимоги розумності, виваженості і справедливості. На основі викладеного та

Outcome: partial