overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з серпня 2007 року по квітень 2008 року відповідач, який є власником квартири [ADDRESS], не сплачує квартирну плату та комунальні послуги, внаслідок чого утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 1813,90 гривень, просить стягнути вказану заборгованість з відповідача . Крім того, позивач просить стягнути судові витрати по сплаті судового збору та витрати на ІТЗ розгляду справи у розмірі 81,0 гривень, а також витрати по виклику відповідача у судове засідання у сумі 919,95 гривень . Представник позивача, у судове засідання не з»явився, подав до суду заяву про підтримання позовних вимог та просив розглядати справу у відсутності представника позивача . Відповідач у судове засідання не з”явився, про час і місце слухання справи повідомлявся, згідно акту судову повістку відмовився отримати, про причини неявки суд не повідомили, за таких обставин судом було визнано можливим розглядати справу у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є власником і проживає у квартирі [ADDRESS] . З серпня 2007 року по квітень 2008 року відповідач не сплачує квартирну плату та комунальні послуги, внаслідок чого утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 1813,90 гривень. Відповідно до ст. 160,162 ЖК України, п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затвердженими Постановою КМ України від 08.10.1992 року № 572 власник квартири зобов”язаний своєчасно вносити квартирну плату та оплату за комунальні послуги. Таким чином, в судовому засіданні встановлено порушення прав позивача, тому заборгованість по квартирній платі підлягає примусовому стягненню з відповідачів солідарно. На підставі ст.. 88 ЦПК України з відповідача підлягають також стягненню судові витрати по сплаті судового збору та витрат на ІТЗ розгляду справи у розмірі 81,0 гривень, а також витрати по виклику відповідача у судове засідання у сумі 919,95 гривень . На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-04 00:00:00

ВАТ «Дніпроенерго» ВСП ЗаТЕС звернулося до суду з позовом до [PERSON] ., [PERSON] , про стягнення заборгованості по квартплаті та комунальним послугам за період з січня 2004 р. по листопад 2004 р. в сумі 1038,54 грн. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] підтримала позовні вимоги, просить стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості 1038,54 грн. по квартплаті та комунальним послугам. Пояснив, що відповідачі проживають в [ADDRESS] В зв’язку з несвоєчасною оплатою, вказаних в позовної заяві видатків, склалася вищенаведена заборгованість. Остання олата відповідачами здійснена в серпні 2005 р. Відповідачки в судове засідання з’явилися, позовні вимоги не визнали, просять суд застосувати строк позовної давності. Вислухавши пояснення, дослідував матеріали справи – суд, вважає, що в задоволенні позову повинно бути відмовлено. У відповідності до п.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмовлення у позові.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, про стягнення з відповідача аліментів на своє утримання на період навчання. В позовній заяві вказано, що позивачка - донька відповідача в теперішній час навчається на денному відділенні Енергодарського інституту державного та муніципального управління Гуманітарного університету «ЗІДМУ», імені Р.Г.Хенога. Навчання в інституті платне, складає 15200 грн. за весь чотирирічний термін навчання. Стипендію вона не отримує, ніяких доходів немає. Весь тягар по її матеріальному забезпеченню – сплатою за навчання, придбання необхідних для навчання речей, її утриманню несе мати, яка є третьою особою по справі. У теперішній час мати не працює, має проблеми зі здоров’ям. Вона також має проблеми, пов’язані зі здоров’ям, тому самостійно утримувати себе не має можливості. Батько відмовляється від добровільної матеріальної допомоги, хоча має для цього всі можливості, оскільки працює, регулярно отримує заробітну платню та немає зобов’язань перед третіми особами. Позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на її утримання на весь період навчання – до 30.8.2011 року в розмірі 1/4 частини доходів відповідача. Відповідач позов визнав, проти його задоволення не заперечує. Вислухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки підтверджуються свідоцтвом про народження позивачки, довідками з її місця проживання та з місця навчання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-04 00:00:00

До суду звернулося КП «ПКВ» з позовом до [PERSON] та [PERSON] , в якому просять стягнути з відповідачів які мешкають в квартирі [ADDRESS] заборгованість по оплаті комунальних послуг за період з 1.8.2007 року по 1.7.2008 року в розмірі 796 грн.40 коп. В позовній заяві вказано, що відповідачі проживають за вищевказаною адресою, у будинку, який знаходиться на балансі позивача. 29.8.2007 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] , як відповідальним квартиронаймачем, був укладений договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових території. За цим договором позивач надає відповідачам житлово-комунальні послуги і за це нараховується відповідна плата, але відповідачі своєчасно не вносять плату за надані послуги, в зв’язку з чим і виникла заборгованість. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та посилаючись на доводи, викладені у позовній заяві просить їх задовольнити, стягнувши з відповідачів у солідарному порядку заборгованість та судові витрати, понесені при зверненні до суду у розмірі 30 грн. - ІТЗ розгляду справи. Відповідач позов визнав, пояснивши, що дійсно мають заборгованість, своєчасно її погасити не змогли в зв’язку з відсутністю коштів, зобов’язуються погасити в найближчий час. Вислухавши пояснення, дослідивши докази, суд приходить до наступного. Згідно ст.ст.19,21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст.61 ЖК України, відносини у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до ст.208 ЦК України, правочин між фізичною та юридичною особою укладається в письмовій формі. Позивач є юридичною особою, відповідачі - фізичні особи. Відповідно до довідки, відповідачі проживають у квартирі, розташованій у будинку, який знаходиться на балансі позивача та користуються комунальними послугами, які надаються позивачем (а.с.4,8). Відповідно до ч.3 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у письмовій формі, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Як вбачається з матеріалів справи, 29.8.2007 року між КП «ПКВ» та [PERSON] укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (а.с.7). Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов’язковим для виконання сторонами. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, відповідачі повинні оплатити надані позивачем комунальні послуги у розмірі 796 грн.40 коп., згідно довідки про заборгованість, та виписки з особистого рахунку (а.с.5,6). У відповідності до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню, понесені позивачем судові витрати у розмірі 30 грн. – витрати на ІТЗ розгляду справи в суді та на користь держави судовий збір у розмірі 51 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-04 00:00:00

До суду 6.10.2008 року звернулося КП «ПКВ» з позовом про стягнення з [PERSON] . та [PERSON] заборгованості по сплаті за спожиту електроенергію у розмірі 170 грн. 96 коп. та витрат, пов’язаних зі зверненням до суду – 30 грн. сплату за ІТЗ розгляду справи. В позовній заяві вказано, що в квартирі [ADDRESS] мешкають відповідачі, які нерегулярно вносять платежі за надану електроенергію, завдяки чому на жовтень 2005 року склалася вищевказана сума заборгованості. На пропозиції добровільно її сплатити відповідачі не прореагували. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав просить їх задовольнити, стягнувши з відповідачів заборгованість та судові витрати. Відповідачі в судове засідання не з’явилися, надавши заяву в якому позовні вимоги не визнають, просять відмовити позивачеві в задоволенні позовних вимог, застосувавши строк позовної давнини, оскільки заборгованість виникла протягом жовтня-листопада 2004 року. Позивач звернувся до суду 6.10.2008 року, коли строк позовної давнини вже сплив. Вислухавши пояснення, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Статтею 258 цього ж Кодексу встановлена спеціальна позовна давність але дані правовідносини не підпадають під дію вказаної статті. Відповідно до наданої позивачем довідки остання сплата відповідачами за спожиту електричну енергію проведена у жовтні 2005 року (а.с.5). Оскільки позивач звернувся до суду 6.10.2008 року (а.с.1), тобто до спливу трьохрічного терміну, тому суд не вбачає підстав для застосування при вирішені спору строку позовної давнини, встановленого ст.257 ЦК України. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки підтверджуються довідкою про заборгованість, випискою з особового рахунку, довідкою з місця проживання. Відповідно до ст.88 ЦПК України, підлягають стягнення з відповідачів понесені позивачем судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-04 00:00:00

До суду звернулось КП «ВРЕЖО №4» м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] ., [PERSON] . про стягнення з них заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 3475грн. 68коп. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в [ADDRESS] в м. Запоріжжі, що знаходиться на обслуговуванні КП «ВРЕЖО №4» м. Запоріжжя, проживають відповідачі по справі. Відповідачі тривалий час не сплачують надані їм житлово-комунальні послуги, тобто в односторонньому порядку відмовляються від виконання своїх обов’язків, передбачених договором найму житла, в наслідок чого станом на 01.04.2008 р. у них виникла заборгованість за цими платежами в розмірі 3475грн. 68коп , яку вони добровільно погасити не бажають. Позовні вимоги щодо суми боргу представник позивача підтримав. [PERSON] ., [PERSON] . в судове засідання не з’явились, але надали суду письмову заяву в котрій просять розглянути справу в їх відсутності, з позовом згідні. Між тим, зважаючи на клопотання представника позивача, на заяву відповідачів, а також на те, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована, відповідає вимогам закону, а тому повинна бути задоволена з наступних підстав. Згідно довідки ЖЕД №8 КП ВРЕЖО №4 міста Запоріжжя, в [ADDRESS] в м. Запоріжжя, мешкають відповідачі (а.с.4). Відповідно до довідки ЖЕД №8 КП ВРЕЖО №4, загальна заборгованість відповідачів на 01 04. 2008р. щодо оплати житлово-комунальних послуг складає 3475грн. 68коп(а.с.6). Згідно вимог ст. 68 ЖК України, наймач повинен своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов’язання повинні виконуватись належним чином та у відповідний строк на підставі вимог закону, угоди. Вивчені судом докази по справі свідчать, що позивач виконує свої обов’язки щодо надання послуг комунальних послуг та технічного обслуговування, а відповідачі ухиляються від свого обов’язку щодо сплати наданих їм послуг. Позивач згідно вимогам закону звільнений від сплати при подачі позову державного мита, витрат на інформаційно-технічне забеспечення розгляду справи, а тому на підставі ст. 88 п. 3 ЦПК України, державне мито та витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення судового розгляду справи повинно бути стягнуто з відповідачів в доход держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Позов мотивує тим, що її чоловік, [PERSON] , був членом житлово-будівельного кооперативу № 2 «Ювілейний» [ADDRESS] , та 16 червня 1986 року сплатив повну вартість цієї квартири, тобто їй та її чоловікові належала на праві спільної сумісної власності без визначення часток [ADDRESS] в цьому будинку. Після смерті [PERSON] , яка сталася 19 квітня 1996 року, відкрилася спадщина, яка складається з його частини вищевказаної квартири. Вказане майно після смерті чоловіка перейшло у її володіння та користування, тобто вона фактично прийняла спадщину, оскільки на момент смерті спадкодавця вони проживали з ним однією сім’єю і вона продовжує мешкати у квартирі. Проте, нотаріальна контора відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки не визначена частка померлого у спільному майні та відсутний документ, який посвідчує право власності на квартиру. Ще одним спадкоємцем першої черги є її донька, [PERSON] , однак вона не претендує на спадщину. Тому, позивач просить встановити в судовому порядку факт прийняття нею спадщини та визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] [ADDRESS] . У попереднє судове засідання позивач надала заяву з клопотанням про проведення розгляду справи за її відсутності, підтримує позовні вимоги. Відповідач [PERSON] у попереднє судове засідання надала заяву з клопотанням про проведення розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги визнає. Представник Олександрійської міської ради позовні вимоги у попередньому судовому засіданні визнав повністю. Суд вважає за можливе розглянути справу по суті у попередньому судовому засіданні, на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. До спірних правовідносин слід застосовувати норми ЦК України в ред. 1963 року. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , був членом житлово-будівельного кооперативу № 2 «Ювілейний» [ADDRESS] , та 16 червня 1986 року сплатив повну вартість цієї квартири, тобто позивачу та її чоловікові належала на праві спільної сумісної власності без визначення часток [ADDRESS] в цьому будинку. Після смерті [PERSON] , яка сталася 19 квітня 1996 року, відкрилася спадщина, яка складається з його частини вищевказаної квартири. Відповідно до ст. 549 ЦК України в ред. 1963 року, спадкове майно після смерті чоловіка перейшло у володіння та користування позивача, тобто вона фактично прийняла спадщину, оскільки на момент смерті спадкодавця вони проживали з ним однією сім’єю і позивач продовжує мешкати у квартирі. Проте, нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки не визначена частка померлого у спільному майні та відсутній документ, який посвідчує право власності на квартиру. Ще одним спадкоємцем першої черги є донька позивача, [PERSON] , однак вона не претендує на спадщину, що підтверджується її заявою. За даних обставин, оскільки судом встановлено, що позивач фактично прийняла спадщину, позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-04 00:00:00

20.08.2008 р. позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу в якій вказала, що [INFO] року вона уклала шлюб з відповідачем в відділі реєстрації актів цивільного стану [ADDRESS] . Від даного шлюбу дітей не мають. Шлюб перший. Шлюбні відносини між подружжям припинені в лютому 2008 року. Підставами розпаду сім`ї є те, що подружжя не має спільного погляду на життєві та сімейні проблеми, в зв’язку з чим постійно виникали сварки. В відділі РАЦС розірвати шлюб не можливо, оскільки відповідач відмовляється розірвати шлюб. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позивачка в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги та просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач в судове засідання не з'явився, оскільки відбуває покарання в [INFO] , згідно повідомлення начальника [INFO] [PERSON] в категоричній формі відмовився від написання заяви про визнання позовних вимог та згоди на розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, - з’ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено , що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [INFO] . Від даного шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини припинені в лютому 2008 році. Сторони шлюбні відносини не підтримують. В судовому засіданні встановлено, що жодна з сторін не бажає зберегти сім'ю, тому суд вважає, що за таких обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, тому шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України, має бути розірвано. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-04 00:00:00

31.07.2008 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказала, що [INFO] року [ADDRESS] було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, актовий запис [NUMBER] . Від даного шлюбу мають повнолітніх дітей. Сторони проживають разом, але спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сім’ї є те, що відповідач зловживає спиртними напоями, в зв’язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач в судовому засіданні повністю підтримала свої позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з’явився, судом належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі. За згодою позивача суд ухвалив постановити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши інші докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких причин. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, з’ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб [INFO] року в [ADDRESS] , про що було зроблено актовий запис [NUMBER] . Від даного шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей. Сторони проживають разом, але спільне господарство не ведуть вже більше року, причиною розірвання є те, що відповідач не піклується про свою сім’ю та зловживає спиртними напоями. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач байдуже ставиться до питання збереження сім’ї, про що свідчить його неявка в судове засідання, тому суд вважає, що за таких обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-04 00:00:00

У вересні 2008 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому вказував, що з [INFO] року по [INFO] року він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають дитину – [PERSON] , [INFO] року народження, яка проживає з позивачем та знаходиться на його утриманні. [PERSON] є працездатною особою, проте не працює, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Тому, враховуючи те, що відповідачка має змогу та зобов’язана надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, позивач просив суд стягувати з [PERSON] на його користь кошти (аліменти) на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини її доходу (заробітку) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття, починаючи з 19 вересня 2008 року. Позивач в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, пояснивши, що самостійно утримує неповнолітню доньку, відповідачка не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Стан здоров’я дитини задовільний, тому, просив стягувати з [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини її заробітку. Відповідачка в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, пояснивши, що має задовільний стан здоров’я, проте на даний час не працює, інших осіб на утриманні не має. Заслухавши пояснення позивача та відповідачки, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає повному задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з [INFO] року по [INFO] року (а.с. 4). Від шлюбу вони мають малолітню доньку – [PERSON] , [INFO] року, яка проживає з позивачем та знаходиться на його утриманні (а.с. 2, 3). Відповідачка має задовільний стан здоров’я, не працює, не утримує інших осіб. Згідно ст.180 СК України батьки зобов’язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Ст. 181 ч.3 та ст.183 СК України передбачають, що за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дитини присуджується в частині від доходу її матері або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) матері, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За таких обставин, враховуючи визнання позову відповідачкою та вимоги ст. 182 СК України, суд прийшов до висновку, що [PERSON] має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття, починаючи з 19 вересня 2008 року. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 79, п. 4 ч. 3 ст. 81, ч.ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України з відповідачки підлягають стягненню 7,50 грн. витрат з інформаційно – технічного забезпечення розгляду справи на користь державного бюджету м. Вознесенська та 51 грн. державного мита на користь місцевого бюджету м. Вознесенська.

Outcome: approved