Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що в шлюбі з відповідачем вона перебуває з 05 листопада 1988 року, в період якого у неї народилася спільна з відповідачем неповнолітня дитина - син [PERSON], [INFO]. Спочатку їхні сімейні відносини були нормальними, але потім почалися конфлікти через те, що відповідач зловживає алкогольними напоями, вчиняє сварки, не приймає участі у житті сім'ї та вихованні сина, не виявляє належної поваги до її батьків, внаслідок чого вони перестали розуміти один одного, втратили почуття поваги та любові, тому вважає, що їхню сім'ю зберегти неможливо. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю і пояснила, що сімейно-шлюбні відносини вони з відповідачем припинили з січня 2008 року. В даний час вони проживають окремо і не роблять спроб збереження шлюбу та відновлення сімейно-шлюбних стосунків. Вважає, що їхню сім'ю зберегти неможливо, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, так як відповідач зловживає алкогольноми напоями, внаслідок чого застосовує до неї фізичне насильство, за що неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності. Навіть, після звернення з позовом до суду та в період, наданий судом для примирення, відповідач не змінив свого ставлення до сім'ї. Майнового спору між ними немає, як немає і спору про місце проживання та утримання спільної дитини. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за вказаним відповідачем у судовому засіданні місцем проживання, про що свідчить поштове повідомлення про вручення йому судової повістки, в зв'язку з чим суд за згодою позивачки ухвалив проводити розгляд справи в порядку заочного провадження відповідно до вимог ст.224 ЦПК України по наявним в матеріалах справи доказах. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки було встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 05 листопада 1988 року, зареєстрованому у виконавчому комітеті Олександропільської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, актовий запис №34 (а.с.4). В період шлюбу у позивачки народилася спільна з відповідачем неповнолітня дитина - син [PERSON], [INFO] (а.с.5). Спільне життя в сім'ї не склалося через постійні сварки та конфлікти, що виникали з приводу ставлення відповідача до шлюбу та сім'ї, зловживання спиртними напоями, внаслідок чого в сім'ї відбувались сварки та конфлікти, а відповідач застосовув до позивачки фізичне насильство, за що неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності (а.с.16,17). Сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинилися з січня 2008 року, в зв'язку з чим вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Згідно довідки Олександропільської сільської ради про склад сім'ї (а.с.7) відповідач хоч і входить до складу сім'ї позивачки, але фактично не проживає разом з сім'єю (а.с.15), оскільки мешкає у м. Дніпропетровську, що підтвердив і відповідач при розгляді справи у судовому засіданні 10 липня 2008 року. Крім цього відповідач не приділяв належної уваги сім'ї та вихованню сина, не виявляв належної поваги до батька позивачки, у будинку якого та разом з яким сторони проживали. В період, наданий судом для примирення, сторони не робили і не роблять спроб збереження сім'ї, а відновлення шлюбних стосунків не відбулося. За таких підстав суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки та малолітньої дитини, оскільки поведінка відповідача суперечить як загально прийнятим нормам моралі, так і визначеним законом засадам шлюбу та сім'ї. Тому є достатні підстави для задоволення позову, відповідно до ст.ст. 105, 112 Сімейного Кодексу України. На підставі викладеного,

Outcome: approved