Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідачів про повернення частини незадіяної земельної ділянки, посилаючись на те, що 06 червня 1995 року Трускавецьким міським судом було задоволено позов санаторію "Перлина Прикарпаття" про виселення з власного будинку", яким її з чоловіком було відселено з будинку [ADDRESS] у квартиру [ADDRESS] Їх позов щодо відшкодування шкоди в зв'язку з відселенням з власного будинку та його зносом також було задоволено частково. Їм надано дві земельні ділянки (бо з ними ще доживали діти, які також мали машину і гараж) під будівництво гаражів, сплачено компенсацію за будинок, господарські будівлі та фруктово-ягідні дерева і кущі. В решті позову, що стосувався надання земельної ділянки при зносі будинку і вилучення землі, питання не було вирішено судом, хоча у своєму рішенні суд посилається на рішення Трускавецького міськвиконкому №3 від 21.08.1975 р. та №133 від 16.05.1991 р., якими передбачено відселення і знос приватного будинку [ADDRESS], що належав по Ѕ частині сім'ї [PERSON] та [PERSON] На це рішення в порядку нагляду було внесено протест головою обласного суду В.Ф. Государським, який зазначив, що дане рішення про знос їхнього будинку та виселення їх з нього підлягає до скасування, оскільки суд не провірив, чи належними органами було прийнято рішення про вилучення земельної ділянки та знесення будинку [PERSON] у зв'язку з відводом земельної ділянки для потреб санаторію "Перлина Прикарпаття". Суду слід було з'ясувати чи дотримані повністю санаторієм "Перлина Прикарпаття" всі передбачені ст. 46 ЗК України гарантії для землекористувачів [PERSON] при вилученні земельної ділянки для державних потреб, зокрема: чи виділено їм рівноцінна земельна ділянка, та чи доведено відшкодування в повному обсязі інших збитків". Повторно Трускавецький міський суд розглянув скасоване рішення і постановив нове 03 вересня 1998 року під головуванням судді [PERSON], який односторонньо розглянув позов, не усунув недоліків, на які було вказано у протесті голови обласного суду і залишив без вирішення питання, що стосувалось вилучення у них земельної ділянки, яку вони мали у користуванні 0,12 га. Розуміючи, що їх будинок знесли незаконно, землю забрали без будь-яких правовстановлюючих документів, вони всі ці роки звертались за встановленням істини до Трускавецької міської Ради, до санаторію "Перлина Прикарпаття", до обласного архіву, звідки отримували різні документи, однак виправити помилку ніхто не бажає і всі відсилають їх з позовом до суду, щоб саме суд вирішив питання незаконного вилучення у них 0,12 га і як невжиток, повернув їм, землекористувачам. На час розгляду справи в суді у березні 1998 р. Управлінням МВС було дано листа Трускавецькому міському суду на його запит №2-206/97 р. від 4.02.98 р., яким підтверджено, що Генеральним планом забудови санаторію "Перлина Прикарпаття" було визначено територію, необхідну для функціонування комплексу. У цю територію не ввійшла їхня земельна ділянка разом з їхнім житловим будинком [ADDRESS] А отже, їх будинок не увійшов у лінію забудови і не підлягав зносу, а земельна ділянка вилученню. Їхнє виселення відбулось насильно, без будь-яких на це рішень, про вилучення у них земельної ділянки та зносу будинку. Як видно з відповіді Львівської обласної Ради від 28.11.1996 р. за №5/9-3012/9-3, рішення облвиконкому про затвердження рішення Трускавецької міської Ради №133 від 16.05.91 p. та №166 від 23.05.1995 р. "Про вилучення земельної ділянки та зносу житлового будинку по [ADDRESS] не приймалося. У цьому ж році на їхнє ім'я прийшла відповідь з Львівського архіву за №П-4340 від 26.11.1996 р. про те, що в "документах Львівської обласної Ради за 1975 р. рішення про знесення житлового будинку по [ADDRESS] немає" Ці документи були залишені поза увагою суду, який приймав рішення двічі про виселення їх з будинку без розгляду питання про вилучення у них земельної ділянки. Оскільки такого рішення щодо вилучення земельної ділянки в розмірі 0,12 га не приймалось, то ця ділянка і надалі має бути їхньою, а не "Перлини Прикарпаття", яка на сьогоднішній день її не освоює, стоїть як пустир, а їм не дають нею користуватися. На їхнє звернення до управління архітектури і містобудування Трускавецької міської Ради їм надійшла довідка за №205 від 31.10.2006 р., якою підтверджено, що [PERSON], разом із сім'єю був виселений з власного будинку по [ADDRESS] і станом на 30.10.2006 р. земельна ділянка на якій був житловий будинок [PERSON] - незадіяна, а згідно з детальним планом забудови санаторію на даній території не передбачено перспективної забудови і розширення санаторію "Перлина Прикарпаття". У березні 2006 р. 27 сесія четвертого демократичного скликання прийняла рішення №638 "Про звернення депутатів Трускавецької міської Ради до Міністра внутрішніх справ і просить надати дозвіл на відчуження частини незадіяної земельної ділянки, що знаходиться в користування санаторію "Перлина Прикарпаття" для [PERSON]. До рішення додано звернення депутатського корпусу. У грудні 2006 р. вони отримали повідомлення від 8.12.06 р. за №55/1-Б-217, що звернення розглянуто і їм рекомендовано звернутись з питанням вилучення незадіяної ділянки до суду, а тому просить суд постановити рішення, яким повернути їм, землекористувачам, земельну ділянку в розмірі 0,12 га, яку утримує в себе санаторій "Перлина Прикарпаття" без вилучення її у них, землекористувачів, оскільки не було рішення Трускавецької міської Ради на її вилучення та передачу санаторію. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, послалась на обставини, викладені у позовній заяві, яку просить задоволити. Представник МРЦ "Перлина Прикарпаття" позову не визнала з тих підстав, що у зв'язку з будівництвом в м. Трускавці санаторного комплексу "Перлина Прикарпаття" 21.08.1975 року виконкомом Трускавецької міської Ради було прийнято рішення №338, відповідно до якого Міністерству внутрішніх справ СРСР у межах міськземфонду м. Трускавця для будівництва санаторного комплексу було виділено земельну ділянку площею 6,53 га, в тому числі за рахунок території будинковолодіння [ADDRESS]. Мешканці вказаного будинковолодіння користувалися земельною ділянкою, що перебувала у державній власності і була виділена їм у постійне користування, та житловим будинком, що був їх приватною власністю. Стаття 46 Земельного кодексу України в редакції від 18.12.1990 p., чинній на момент вилучення будинковолодіння [ADDRESS], передбачає шляхи і способи надання компенсацій, викликаних вилученням у землекористувачів земельних ділянок для державних і громадських потреб. У відповідності до вимог згаданого законодавства 22.05.1991 року між УКБ МВС у Львівській області та власниками вказаного будинковолодіння - [PERSON] та її матір'ю [PERSON] було укладено угоду, відповідно до якої власники будинковолодіння [ADDRESS] погодилися на знесення будинку, а УКБ УМВСУ у Львівській області взяло на себе зобов'язання з відшкодування збитків, викликаних знищенням приватної власності (житла, господарських споруд тощо ) у наступній формі: оплатити домовласникам грошову компенсацію за будівлі і фруктово-ягідні насадження, надати житло на всіх осіб, що проживали в будинковолодінні, надати дві земельні ділянки під будівництво гаражів. Прийнявши такий вид компенсацій, власники будинковолодіння [ADDRESS] не могли претендувати на виділення іншої земельної ділянки під житлове будівництво. Зобов'язання УКБ МВС у Львівській області виконано повністю: грошову компенсацію домовласникам виплачено, надано три квартири (однокімнатну - для [PERSON] з правнукою [PERSON], двокімнатну для [PERSON] з чоловіком [PERSON], трикімнатну - для дочки подружжя [PERSON] - [PERSON] з її чоловіком [PERSON] та дочкою [PERSON]) у гаражному кооперативі "Лада", що знаходиться в м. Трускавці по вул. Стебницькій (біля водонасосної станції), виділено дві земельні ділянки під спорудження гаражів. Оскільки земельна ділянка, на якій знаходилося будинковолодіння, не була приватною власністю громадян [PERSON], то прийнята ними форма компенсацій не передбачає жодних інших відшкодувань за вилучення земельної ділянки. Приймаючи до уваги викладене, вважає, що вимоги ст. 46 Земельного кодексу України (в редакції, що діяла на момент вилучення земельної ділянки та знесення будинку) виконані повністю. МРЦ МВС України "Перлина Прикарпаття" у свою чергу виконав необхідні роботи з приведення території колишнього будинковолодіння [PERSON] в належний стан. З урахуванням приведення у реальне землекористування усіх раніше не задіяних частин земельної ділянки єдиного майнового комплексу МРЦ МВС України "Перлина Прикарпаття" 12.09.2006 року на підставі рішення №15 другої сесії п'ятого скликання Трускавецької міської ради від 29.06.2006 р. оздоровницею отримано Державний акт серії [NUMBER] на право постійного користування земельною ділянкою площею 5,9784 га для обслуговування будівель і споруд Медичного реабілітаційного центру [ADDRESS]. Генеральним планом розвитку території МРЦ МВС України "Перлина Прикарпаття", погодженим з Управлінням архітектури та містобудування Трускавецької міської Ради, на місці колишнього будинковолодіння [PERSON] передбачено будівництво спортивного майданчика. Виготовлено і погоджено проектно-кошторисну документацію. В даний час будівельні роботи не ведуться тільки через тимчасову відсутність бюджетних асигнувань. Оскільки земельна ділянка для будівництва санаторного комплексу виділялася Міністерству внутрішніх справ СРСР, правонаступником якого в даний час є МВС України, і перебуває у державній власності, то питання про можливість вилучення частини виділеної території з постійного землекористування МРЦ як підрозділу МВС України - не належать до компетенції МРЦ "Перлина Прикарпаття", а тому просить в позові відмовити. Представник виконавчого комітету Трускавецької міської ради позову не визнала і пояснила суду, що знесення житлового будинку по вул. С.Лазо,4 в м. Трускавці проведено відповідно до вимог чинного на той час законодавства та в Порядку відшкодування громадянам вартості належним їм житлових будинків, інших будівель, що підлягають знесенню в зв'язку з вилученням земельних ділянок для державних або громадських потреб, і забезпечення їх жилою площею, яке затверджене постановою Ради Міністрів СРСР від 15.12.1961р. №1131. Санаторієм "Перлина Прикарпаття" зобов'язання перед власниками будинковолодіння [ADDRESS] виконано в повному обсязі. У цивільній справа №2-130-95 р. за позовом санаторію "Перлина Прикарпаття" до [PERSON] та [PERSON] про виселення і зустрічним позовом [PERSON] до санаторію "Перлина Прикарпаття" про відшкодування шкоди було прийнято рішення від 03.09.1998 року, що набрало законної сили. Житловий будинок знесено, а на земельну ділянку під майновим комплексом МРЦ МВС України "Перлина Прикарпаття" площею 5,9784 га видано Державний акт про право постійного користування для обслуговування будівель і споруд санаторію. Відповідно до ст. 149 Земельного кодексу України земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади та органів місцевого самоврядування. Вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних і міських рад відповідно до їх повноважень. Трускавецька міська рада неодноразово (від 30.03.2006 р. №18/29-448/4 та від 19.07.2006 р. №03/Б-854) направляла звернення до Міністерства внутрішніх справ України про надання згоди на вилучення частини земельної ділянки, але на даний час ні відповіді та згоди не отримано. Про даний факт повідомлялося позивачів у даній справі. Після отримання згоди від Міністерства внутрішніх справ України на вилучення земельної ділянки із постійного користування Медичного реабілітаційного центру МВС України "Перлина Прикарпаття" Трускавецька міська рада відповідно до власних повноважень за Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" зможе прийняти відповідне рішення, а тому просить відмовити у їх задоволенні. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є безпідставним та в його задоволенні слід відмовити, виходячи з наступних міркувань. Рішенням №338 від 21.08.1975 року виконкому Трускавецької міської Ради Міністерству внутрішніх справ СРСР у межах міськземфонду м. Трускавця для будівництва санаторного комплексу "Перлина Прикарпаття" було виділено земельну ділянку площею 6,53 га, в тому числі за рахунок території будинковолодіння [ADDRESS]. 22.05.1991 року між УКБ МВС у Львівській області та власниками будинковолодіння №4 по вул. С.Лазо - [PERSON] та [PERSON] укладено угоду, відповідно до якої власники будинковолодіння [ADDRESS] погодилися на знесення будинку, а УКБ УМВСУ у Львівській області взяло на себе зобов'язання оплатити домовласникам грошову компенсацію за будівлі і фруктово-ягідні насадження, надати житло на всіх осіб, що проживали в будинковолодінні, надати дві земельні ділянки під будівництво гаражів. Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні і підтверджено матеріалами справи, зобов'язання УКБ МВС у Львівській області виконано повністю: грошову компенсацію домовласникам виплачено, надано три квартири (однокімнатну - для [PERSON] з правнукою [PERSON], двокімнатну для [PERSON] з чоловіком [PERSON], трикімнатну - для дочки подружжя атюків - [PERSON] з її чоловіком [PERSON] та дочкою [PERSON]) у гаражному кооперативі "Лада", що знаходиться в м. Трускавці по вул. Стебницькій (біля водонасосної станції), виділено дві земельні ділянки під спорудження гаражів. Відповідно до листа Департаменту медичного забезпечення та реабілітації МВС України №55/1-б-217 від 08.12.2006 року МВС України, як орган уповноважений управляти державним майном, повідомив Трускавецьку міську раду про відмову у дачі згоди на вилучення земельної ділянки зі складу території, що використовує МРЦ "Перлина Прикарпаття" МВС України. Таким чином судом встановлено, що Трускавецька міська рада, як орган місцевого самоврядування, не отримала згоди на вилічення від МВС України, у постійному користуванні якого знаходиться спірна земельна ділянка, а тому підстав повернути частину незадіяної земельної ділянки позивачці суд не вбачає відповідно до ст. 149 ЗК України.

Outcome: dismissed