Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що [INFO] року він придбав будинковолодіння в с.Сівка-Калуська по [ADDRESS] Калуського району та земельні ділянки площею 0,25 га та 0,00342 га, що підтверджується відповідними договорами купівлі-продажу та Державними актами на право власності на земельні ділянки. Відповідачка, яка є суміжним землекористувачем самовільно захопила частину земельної ділянки площею 0,002 га, що зазначено в схемі земельної ділянки, що завірена сільським головою та зруйнувала 1 м огорожі, внаслідок чого спричинені матеріальні збитки, які викладені в довідці [INFO] на суму 460 грн. Крім того, позивач вважає, що діями відповідачки йому завдано моральної шкоди , яку оцінює в розмірі 1700 грн. А тому, позивач просить суд зобов’язати відповідачку не чинити перешкоди в користуванні земельною ділянкою та стягнути з неї матеріальні та моральні збитки і судові витрати по справі. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Відповідачка позов не визнала пояснивши, що дійсно самовільно пошкодила паркан довжиною 1 м, побоюючись, що позивач може утворити вигрібну яму поряд з її будинком. Проте земельної ділянки відповідача не захоплювала та жодні перешкоди у користуванні земельною ділянкою [PERSON] не чинить. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Встановлено, що позивач по справі придбав житловий будинок разом з господарськими спорудами, розташовані в с.Сівка-Войнилівська по [ADDRESS] Калуського району та земельні ділянки площею 0,25 га передану для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель та площею 0,0342 га передану для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується договорами купівлі-продажу від [INFO] року (а.с.6-8). Право власності на зазначені земельні ділянки підтверджується і Державними актами (а.с.9-10). У відповідності ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи з особистим немайновим правам фізичних або юридичних осіб, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно акту Сівко-Войнилівської сільської ради від 15.02.2008 року комісією в складі сільського голови, землевпорядника та депутата сільської ради [PERSON] зобов»язано встановити поламаний паркан і дати можливість [PERSON] використовувати площу шириною 1 м біля сараю для проведення ремонтних робіт (а.с.15). В судовому засіданні позивач ствердив, що після придбання ним будинковолодіння в с.Сівка-Войнилівська Калуського району, [PERSON] безпричинно пошкодила його огорожу довжиною 1 м. Зазначене не заперечила сама відповідачка. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина відповідачки про спричинення шкоди майну потерпілого доведена повністю і завдані матеріальні збитки підлягають до задоволення. Згідно ст. 1192 ч.2 ЦК України розмір збитків, що підлягають до відшкодування потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до висновку експерта ПП [INFO] вартість необхідних робіт по відновленню 1 м пошкодженої огорожі становить 250 грн. (а.с. 57). А тому суд вважає, що сума відшкодування матеріальної шкоди підлягає до часткового задоволення, саме в розмірі 250 грн. Крім того, суд вважає, що діями відповідачки позивачу завдана моральна шкода, при визначенні розміру якої, суд враховує характер та обсяг завданих страждань, зокрема те, що поведінка відповідачки порушує правила співжиття, що призводить до нервових стресів. Однак, суд вважає, що заявлений розмір моральної шкоди завищений і тому позов в цій частині підлягає до часткового задоволення. В судовому засіданні не доведено факту самовільного захоплення [PERSON] частини земельної ділянки в розмірі 0,002 га, що належить [PERSON] Згідно довідки виданої виконкомом Сівко-Войнилівської сільської ради [NUMBER] від 12.05.2008 року, позивачка по справі володіє земельною ділянкою згідно Державного акту на землю і земельна ділянка відповідає розмірам вказаним в Державному акті (а.с.58). В судовому засіданні і сам позивач не навів будь-яких фактів чинення відповідачкою перешкод у користуванні його земельною ділянкою, окрім як пошкодження огорожі. А тому, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову в частині усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та повернення самовільно захопленої частини земельної в розмірі 0,002 га слід відмовити за недоведеністю позовних вимог. У відповідності ст.84, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: partial