overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідачів заборгованість за договором кредиту №014/25/461 від 17.04.2007 року, укладений між відповідачем та ВАТ “Райффайзен банк Аваль”, а також були укладені договори поруки від 17.04.2007 р. Просить стягнути достроково з відповідачів солідарно заборгованість в розмірі 13 922 грн. 15 коп., яка складається з заборгованості за кредитом, заборгованості за відсотками, пені за порушення строків повернення кредиту та пеню за порушення строків сплати відсотків,а також судовий збір в розмірі 139 грн. 22 коп. та витрати на ІТЗ розгляду справи в розмірі 30 грн 00 коп. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги зменшила, просила стягнути достроково заборгованість по кредиту в розмірі 11 663 грн. 64 коп., судовий збір та витрати на ІТЗ , позов підтримала, на підставах викладених у позові, просила вимоги задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] ., [PERSON] . у судовому засіданні зменшені позовні вимоги визнали, проти задоволення вимог не заперечували. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, належним чином була повідомлена, причини своєї неявки суду не повідомила. За наявності матеріалів у справі, суд вважає можливим розглянути позов у її відсутності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню на слідуючих підставах. Судом встановлено, що між ВАТ “Райффайзен банк Аваль” та [PERSON] . укладений договір у письмовій формі № 014/25/461 від 17.04.2007 про надання споживчого кредиту в розмірі 3 000 доларів США строком по 17.10.2010 р. зі сплатою процентів в розмірі 18% річних, які відповідачкою отриманні, що підтверджується квитанцією про видачу готівки №056/683-23 від 17.04.2007 року (а.с.15). На забезпечення вказаного кредитного договору було укладено договори поруки з [PERSON] ., [PERSON] ., [PERSON] В свою чергу відповідачі зобов’язувалися погашати кредит частками. Однак свої обов'язки протягом строку дії договору відповідачі належним чином не виконують, заборгованість у повному обсязі не сплачена до теперішнього часу, станом на час розгляду справи існує заборгованість в розмірі 11 663 грн.64 коп., яка складається з заборгованості за кредитом, заборгованості за відсотками, пені за порушення строків повернення кредиту та пеню за порушення строків сплати відсотків. Відповідно до ч. 2 ст.1054 ЦК України та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов’язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. За таких обставин, оцінивши у сукупності, дослідженні у судовому засіданні, докази, суд вважає, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачене останнім на користь державі судовий збір у сумі 139 грн. 22 коп., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи в розмірі 30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-28 00:00:00

ЗАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі договору від 03.07.2006 р. [PERSON] отримав кредит в розмірі 1500 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування за кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає терміну дії картки. На порушення умов договору відповідач зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 04.08.2008 р. утворилася заборгованість в розмірі 1535 грн. 15 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 1491 грн. 43 коп., заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 43 грн. 72 коп. На підставі викладеного просить стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 1535 грн. 15 коп. та судові витрати в розмірі 81 грн. 00 коп. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, просив позов задовольнити та ухвалити заочне рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд на підставі ст. ст. 169, 224 ЦПК України вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судовим розглядом встановлено, що між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір б/н від 03.07.2006 р. Відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 04.08.2008 р. сума заборгованості за кредитом встановлює 1491 грн. 43 коп., заборгованість по відсоткам в розмірі 43 грн. 72 коп., а всього 1535 грн. 15 коп. За таких підстав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, та з відповідача належить стягнути суму заборгованості в розмірі 1535 грн. 15 коп. На підставі ст.526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-28 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 8 травня 1987 року. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач прохає розірвати шлюб мотивуючи тим, що з самого початку їх спільного проживання відповідач зловживав спиртними напоями, влаштовував сварки, нищив майно, виганяв її із дитиною з хати. Коли був тверезий, просив вибачення, ремонтував понівечені речі, обіцяв стати турботливим чоловіком та батьком. І так як вона не хотіла, щоб дочка зростала у неповній сім'ї, то пробачала йому. Але проходив час і знову все повторювалось. На протязі останніх п'яти років наступив тимчасовий спокій у зв'язку з тим, що відповідач їздив на заробітки, а коли повертався, то знову все починалось. Таке життя стало нестерпним і вона вирішила, що подальше їх спільне проживання неможливе і даний шлюб необхідно розірвати. І так як через орган РАЦС відповідач розірвати шлюб не бажає, то вона вимушена звернутись з даним позовом до суду. На примирення не згідна. Позивач у судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги та просить шлюб розірвати, так як останнім часом разом не проживають і шлюб носить формальний характер. Відповідач [PERSON] не заперечує проти задоволення позову, на розлучення згідний. Дослідивши по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони на протязі останнього часу разом не проживають, даний шлюб існує формально, так як фактично сім'я розпалась і позивач на примирення не згідна. При таких обставинах суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам Рудої В. В., а тому даний шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-28 00:00:00

Позивач звернулася у Вижницький районний суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В позові вказувала, що з відповідачем, [PERSON] вона зареєструвала шлюб 12 серпня 1993 року. Зазначила, що у шлюбі народилося двоє дітей: дочка - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO]. Також вказала, що відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги не надає, вихованням дітей не цікавиться. Діти знаходяться на її утриманні та вихованні. В судовому засіданні позивач заявлений позов підтримала, посилалася на обставини викладені в позові, просила стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дітей: дочки - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO], в розмірі Ѕ частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення ними повноліття. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі Ѕ частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення ними повноліття. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що діти: дочка - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO] перебувають на утриманні позивача, а відповідач допомоги на утримання дітей не надає, це підтверджується довідкою виконавчого комітету Мигівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області № 2861 від 10 жовтня 2008 року. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги. Оскільки, відповідач згідний надавати матеріальну допомогу добровільно позивачу на утримання неповнолітніх дітей, вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей є обґрунтовані та підлягають до задоволення. На підставі ст.ст. 180, 181, 183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-28 00:00:00

У поданій до суду заяві позивач просить шлюб між сторонами розірвати, витрати пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАЦС, покласти на неї. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що у зв”язку із відсутністю відвертих подружніх стосунків у них склалися погані відносини, що привело до припинення шлюбно-сімейних відносин, відновлювати які сторони не мають наміру, протягом останніх років вони не живуть разом. Сторони в судове засідання не з”явилися з невідомої суду причини, хоча про місце та час слухання справи повідомлялися заздалегідь та належним чином, клопотань від них про відкладення справи не надходило. Згідно поданої до суду заяви відповідач, будучи допитаним згідно доручення суду Шумілінським районним судом Вітебської області Республіки Білорусь, позов визнав повністю. просить справу слухати у його відсутність. Така сукупність обставин, на думку суду, не є перешкодою для розгляду справи у їх відсутність, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про правовідносини сторін і немає необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору. Суд, з”ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, прийшов до таких висновків. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Як встановлено судом, підтверджується відповідним свідоцтвами, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10 лютого 1977 року від якого мають четверо повнолітніх дітей. Сторони не проживають разом з 1982 року, не ведуть спільного господарства та мають окремі бюджети. Постійні сварки в сім”ї, та зловживання відповідачем спиртними напоями призвели до відчуження між сторонами, змін на краще у їх стосунках не відбулося, миритись вони не бажають, втратили один до одного почуття любові та поваги, шлюб існує формально і подальше його збереження є недоцільним. На підставі всебічного дослідження матеріалів, з”ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стало неможливим, оскільки суперечить інтересам сторін. У розпаді сім”ї винні обоє подружжя, оскільки не вживали належних заходів для усунення конфліктів та досягнення взаєморозуміння в сім”ї. На підставі наведеного, ст.ст.112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-28 00:00:00

21 жовтня 2008 року позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалась на те, що з відповідачем 12 лютого 2008 року зареєструвала шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З відповідачем склались важкі відношення. Розлад сімейного життя стався через суперечки та нерозуміння один одного. Зараз проживають окремо, фактично шлюбні відносини припинені з липня 2008 року. Вважає, що шлюб розпався остаточно, на примирення не згодна. У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги у повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнав повністю, на розірвання шлюбу згоден. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити на попередньому судовому засіданні. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 лютого 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим 12 лютого 2008 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис 71. Шлюб другий. Згідно ст. 110 Сімейного кодексу України один із членів подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Таким чином, визнання відповідачем позову про розірвання шлюбу не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Витрати по розірванню шлюбу, з урахуванням матеріального становища сторін, суд покладає на позивача. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-28 00:00:00

У жовтня 2008 року позивач [PERSON] звернувся до районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем сімейне життя не склалося у зв'язку з тим, що між ними втрачені почуття любові та прихильності. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та прохав їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти задоволення. Суд, вислухавши пояснення позивача та відповідача, вивчивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 16.10.1999 року зареєстрували шлюб у Солоницькій сільській раді, Козельщинського району, Полтавської області за актовим записом №5. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON],[INFO]. У листопаді 2004 року сторони припинили подружні стосунки і не мають наміру примиритися. Позивач та відповідач категорично відхиляють пропозицію суду про примирення, оскільки подальше збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, що для них має суттєве значення. Суд вважає, що можливості відновлення подружніх стосунків між сторонами втрачені, а тому шлюб підлягає розірванню, так як подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін. Майнового спору між сторонами немає. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона перебуває у шлюбі, зареєстрованому 16.06.2007 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № [NUMBER] Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося з причин постійних сварок, суперечок. Сімейні відносини між ними припинилися з січня 2008 року та не підтримуються. Сумісне господарство не ведеться, сторони проживають окремо. На примирення йти не бажає, збереження сім’ї за таких обставин вважає неможливим, просила розірвати шлюб. У судовому засіданні позивачка вимоги, викладені у позові підтримала, пояснила, сімейні відносини припинилися та майже рік не підтримуються, збереження шлюбу за таких обставин суперечить її інтересам, просила позов задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Матеріалами справи встановлено, що сторони уклали шлюб, який зареєстрований 16.06.2007 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 349, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КГ № 026096. Від шлюбу дітей не мають. Сімейні стосунки між сторонами припинені та не підтримуються з січня 2008 року. Спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо. Збереження шлюбу за таких обставин неможливе та не відповідає інтересам позивачки. Відповідно до вимог ст. ст. 110, 112 СК України шлюб розривається у судовому порядку на вимогу одного із подружжя, якщо подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з подружжя та інтересам дитини. Підстав для відмови у задоволенні позову у суду немає. Таким чином, оцінивши в сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд знаходить можливим задовольнити позов. Крім того, суд вважає необхідним покласти витрати, пов’язані з реєстрацією розірвання шлюбу на відповідача, а позивачку від цих витрат звільнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-28 00:00:00

Позивачка знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 25 жовтня 2003 року, на теперішній час разом сторони не проживають протягом трьох місяців. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивача. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тому позивачка звернулась до суду з позовом, та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей. У попередньому судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги і просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку), але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позову і до повноліття дитини. Відповідач у попередньому судовому засіданні позов визнав у повному обсязі. Суд, вислухавши сторони, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст.ст.180,182 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах сплати платежу за один місяць. Відповідно до ст.81 ЦПК України витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи стягуються з відповідача на користь Територіального управління Державної судової адміністрації в Луганській області. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-28 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів в розмірі 1/3 частини доходів відповідача на утримання синів [PERSON] [INFO] року народження та [PERSON] [INFO] року народження, посилаючись на те, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Суд , оглянувши матеріали справи, вислухавши позицію вказаних осіб, приходить до висновку , що позов підлягає задоволенню . Визнання відповідачем позовних вимог щодо стягнення на користь позивачки аліментів в розмірі 1/3 частини його доходів на утримання малолітніх синів до досягнення повноліття старшим сином з послідуючим зменшенням стягнення до ј частини його доходів на утримання меншої дитини не суперечить вимогам чинного законодавства, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб, а тому приймається судом. З відповідача у дохід держави слід стягнути 51 грн. судового збору та 7,50 грн. витрат з ІТЗ. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-28 00:00:00

07.08.2008 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав мотивуючи тим, що відповідач долею дитини не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає у зв’язку з чим позивачка звернулася до суду з позовом. В судове засідання позивачка не з’явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з’явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав. Представник відділу служби у справах дітей адміністрації Заводського району виконавчого комітету Миколаївської міської ради в судове засідання не з’явився, причину неявки не повідомив, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволеню з наступних підстав: Відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON] , 01.01.1997 року народження (свідоцтво про народження 1-ФП [NUMBER] від 16.01.1997 р.). Відповідач вихованням і утриманням дитини не займався, у зв’язку з чим згідно рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 02.09.1998 року з відповідача було стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки, але відповідач від сплати аліментів ухиляється, у зв’язку з чим утворилася заборгованість за період з 01 жовтня 2004 року по 01 липня 2008 року у сумі 10040,85 грн., що підтверджується довідкою Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції. Відповідач не виконує свої батьківські обов’язки, долею дитини не цікавиться, умов для належного проживання не створює, дитина знаходиться на утриманні бабусі. Згідно ст. 8 Закону України “Про охорону дитинства” кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 150 ч. 2 СК України батьки зобов’язані піклуватися про здоров’я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно зі ст. 155 ч. 1 і ч. 4, ст. 164 ч. 1 п. 2 СК Ураїни здійснення батьками своїх прав та виконання обов’язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людьської гідності, а ухилення батьків від виконання батьківських обов’язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, оскільки відповідач долею дитини не цікавиться, не ставив питання щодо повернення дитини в сім’ю, з таких підстав суд вважає,що вимоги позивачки підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved