Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з названою позовною заявою, яку в подальшому уточнив, вказавши, що 29.01.2007 року о 15-30 годин на регульованому світлофором перехресті по вул. Тухачевскього та пр-ту 200 річчя Кривого Рогу в м. Кривий Ріг сталося дорожньо-транспортна пригода, при якій автомобіль “Москвич-2140”,[NUMBER] під керуванням водія [PERSON] після виїзду на червний сигнал світофору, зіткнувся з автомобілем “Шкода Фабія”, [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] В результаті зіткнення, автомобіль “Шкода Фабія” отримав значні механічні ушкодження. За результатами перевірки даної ДТП, співробітниками ДАІ Саксаганського РВ УМВС України в Дніпропетровській області 05.02.2007 року був складений протокол про адміністративне правопорушення на водія [PERSON]. Згідно постанови про адміністративне правопорушення від 13.02.2007 року [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення ч. 2 ст. 126 КпАП України та оштрафований. Автомобіль “Шкода Фабія”, [NUMBER] належить позивачу по справі, автомобіль “Москвич-2140”,[NUMBER] належить [PERSON], відповідач керував автомобілем по довіреності. В наслідок скоєння ДТП позивачу була спричинена матеріальна шкода, яка становить 48072,75 грн., а також йому була спричинена моральна шкода, яку він оцінює в 10000 гривень. Позивач просив постановити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь завдану матеріальну шкоду в розмірі 48072,75 грн., моральну шкоду в розмірі 10000 грн., судові витрати в сумі 1657,80 грн. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі і просили їх задовольнити. Відповідач та його представник позов не визнали, пояснивши, що вони не згодні з тим, що ДТП сталося з вини [PERSON]., з розміром спричиненої матеріальної шкоди, а також вважають, що розмір моральної шкоди необгрунтовано завищений. Просили в позові відмовити. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ч. 2 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Джерелом підвищеної небезпеки згідно ст. 1187 ЦК України та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в постанові від 27.03.1992 року є автомобіль, оскільки управління ним створює підвищену ймовірність завдання шкоди через неможливість повного контролю за ним людиною. Із матеріалів справи вбачається, що 29.01.2007 року о 15-30 годин [PERSON] керував автомобілем М-2140, [NUMBER] по вул. Тухачевського м. Кривого Рогу, виїхав на перехрестя з проспектом 200 річчя Кривого Рогу та вул. Коротченко на заборонений сигнал світофора “червоний”, де здійснив зіткнення з автомобілем “Шкода Фабія” [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], після чого здійснив зіткнення з автомобілем ЗІЛ, [NUMBER] під керуванням водія [PERSON]. В наслідок ДТП були травмовані люди, а автомобілі отримали механічні ушкодження. Водій [PERSON] керував автомобілем без посвідчення водія (а.с. 11). Постановою Саксаганського РВ УМВС України в Дніпропетровській області від 05.02.2007 року було відмовлено в порушенні кримінальної справи по ст. 286 КК України по факту ДТП за відсутністю в діях водія [PERSON] складу злочину (а.с. 8). Постановою по справі про адміністративне правопорушення до протоколу серії АГ № 348103 [PERSON] притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КпАП України та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу (а.с. 11). Постанова ніким не оскаржена. Відповідач, вважаючи, що при ДТП не були дослідженні усі аспекти скоєння дорожньо-транспортної пригоди, а тому розгляд справи з цих причин не може бути повний та обгрунтований, заявив клопотання про проведення судовї автотехнічної експертизи. Згідно ухвали суду від 25.01.2008 року була проведена судова автотехнічна експертиза, на розгляд якої було поставлено два питання: як повинні були діяти водії [PERSON] та [PERSON]., згідно вимог ПДР України для забезпечення безпеки руху при проїзді даного регульованого світлофорного перехрестя, а також невиконання яких вимог ПДР України, які знаходились в причинному зв'язку з технічними наслідкамиДТП, вбачається в діях водія [PERSON] та [PERSON] при викладених вихідних даних, зазначених в клопотанні [PERSON] Відповідно до висновків проведеної судової автотехнічної експертизи було встановлено наступне: З першого питання поставленого на розгляд експертизи оцінка дій водіїв згідно вимог ПДР України проводилася двома варіантами, оскільки усунути суперечності в поясненнях учасників події не представилося можливим. Згідно першого варіанту, відповідно до якого водій [PERSON] пояснив, що у момент події він перетинав перехрестя на зелений сигнал світофора: у даній дорожній обстановці водій автомобіля “Шкода Фабія”, [NUMBER] [PERSON] повинен був діяти відповідно до вимог п. 8.7.3 а) ПДР України, а водій автомобілю “Москвич-2140”, [NUMBER] [PERSON] повинен був діяти відповідно до вимог п. 8.7.3 е) ПДР України. Згідно другого варіанту, відповідно до якого водій [PERSON] дав пояснення, що в момент події він перетинав перехрестя на зелений миготливий сигнал світлофора: у даній дорожній обстановці водій автомобіля “Шкода Фабія”, [NUMBER] [PERSON] повинен був діяти відповідно до вимог п. 8.7.3 а) ПДР України, а водій автомобілю “Москвич-2140”, [NUMBER] [PERSON] повинен був діяти відповідно до вимог п. 8.7.3 в) ПДР України. Відповідно до висновків експертизи з другого питання встановлено наступне: у даній дорожній обстановці водій автомобіля “Шкода Фабія”, [NUMBER] [PERSON] повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 ПДР України і в його діях невідповідності технічним вимогам п 12.3. ПДР України не вбачається, а водій автомобілю “Москвич-2140”, [NUMBER] [PERSON] повинен був діяти відповідно до вимог п. 8.7.3 е) ПДР України і в його діях вбачається невідповідність технічним вимогам даного пункту ПДР України, яка знаходиться в причинному зв'язку з технічними наслідками ДТП (а.с. 85-91). [PERSON] була проведена автотоварознавче дослідження, про що свідчить корінець квитанції від 15.02.2007 року, вартість якої склала 600 гривень (а.с. 43). Дослідження проводив експерт автотоварознавць СПД [PERSON](а.с. 12-41). Проведеним дослідженням встановлено, що сума матеріального збитку, спричиненого власнику пошкодженого автомобілю “Шкода Фабія”, [NUMBER] з урахуванням експлуатації становить 39573,14 грн. (а.с. 12-41). На виконання ухвали суду від 26.03.2008 року про проведення судової автотоварознавчої експертизи, судовим експертом автотоварознавцем СПД [PERSON] була проведена вказана експертиза, згідно висновків якої дійсний розмір матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобілю “Шкода Фабія”, держ. [NUMBER], в результаті пошкодження автомобіля на момент призначення експертизи становить 48072,75 грн. (а.с. 96-127). Власником автомобіля Шкода Фабія, держ. [NUMBER] згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] є [PERSON] (а.с. 10). Таким чином, згідно висновків проведеної експертизи, матеріальна шкода, спричинена власнику автомобіля - [PERSON], в наслідок пошкодження його автомобіля становить 48072 гривень 75 коп. В результаті дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] була завдана моральна шкода, що виразилася в спричинені тілесних ушкоджень, значних душевних, психічних і моральних стражданнях, страху на момент ДТП, переживань після події ДТП по відношенню до пошкодження практично нового автомобіля, моральні страждання тривають довгий період, оскільки позивач не має коштів на ремонт автомобіля, а відповідач усіляко намагається уникнути відповідальності. Моральну шкоду [PERSON] оцінює в 10000 гривень. Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди. Суд, давши оцінку доводам позивача, якими він обґрунтовував свої позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди, враховуючи той факт, що саме водій [PERSON]. порушив вимоги ПДР України, що призвело до зіткнення автомобілів, те, що автомобіль “Шкода Фабія”, держ. [NUMBER] отримав значні технічні ушкодження, його ремонт потребує значних коштів, відповідач не вчинив ніяких дій, які б свідчили про його бажання в добровільному порядку відшкодувати спричинені матеріальні збитки, вважає за необхідне вимоги позивача про стягнення матеріальної шкоди задовольнити у повному обсязі, стягнувши з відповідача в примусовому порядку 48072,75 грн. Аналізуючи доводи позивача про стягнення моральної шкоди, суд приймає до уваги пояснення відповідача, докази наявні в матеріалах справи, майновий стан сторін, фізичні та душевні страждання позивача, той факт, що позивач [PERSON], в наслідок ДТП, отримав легкі тілесні ушкодження, вимоги позивача про стягнення матеріальної шкоди задоволенні судом у повному обсязі, а тому вважає за можливе вимоги позивача про стягнення моральної шкоди - задовольнити частково, стягнувши на його користь з відповідача 3000 гривень. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, то у відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню судові витрати понесені позивачем у розмірі 1657,80 грн. (а.с. 1,2 ,3, 43, 44). У зв'язку з тим, що при при винесені судового рішення, ціна позову була збільшена з 39573,14 грн. до 48072,75 грн., тому з відповідача також підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 85 грн. На підставі викладеного, ст. ст. 16, 23, 1166, 1167, 1187 ЦК України та

Outcome: partial