Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати договір дарування житлового будинку[NUMBER]з відповідною часткою господарських споруд, що розташований по [ADDRESS] від 13 липня 2007р. у частині дарування її дочці - [PERSON] 1\2 частки цього будинку з відповідною часткою господарських споруд. Також просить визнати за нею право власності на цю частину будинку. Вимоги мотивовані тим, що вона уклала договір дарування з умовою, що залишиться проживати у будинку, а її дочка буде за нею доглядати. Але дочка її б'є, та виганяє з будинку. Іншого житла у неї немає. Відповідачка та 3-тя особа у судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належно, про причини неявки суд не повідомили. Вислухавши осіб, що з'явилися, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд приходить до висновків щодо обґрунтованості позовних вимог. Судом встановлено, що з 13 липня 2001р. на підставі договору дарування, укладеному у м. Ялта і засвідченого приватним нотаріусом [PERSON], реєстровий номер 4817, власниками по 1/2 частки б.[NUMBER]по [ADDRESS] з відповідною часткою господарських споруд стали [PERSON] та [PERSON]. Дарувальником при цьому виступала позивачка. Постановою від 02 серпня 2006р. лейтенанта міліції [PERSON] (м. Алупка) було відмовлено у порушенні кримінальної справи відносно [PERSON] так як на момент прийняття постанови не було всіх необхідних відомостей для цього. Але було встановлено, що [PERSON] заподіяла позивачці тілесні пошкодження у зв'язку з постійними конфліктами. 22 лютого 2007р. [PERSON] було видане посвідчення про призначення їй 2-ї групи інвалідності безстроково. Крім того, як випливає з довідок Алупкінської міської лікарні, у позивачці встановлений діагноз «емфізема легких, пневмосклероз, гіпертрофія лівого шлунку серця», вона хворіє гінекологічними захворюваннями. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 727 ЦК України, дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування нерухомих речей чи іншого особливо цінного майна, якщо обдаровуваний умисно вчинив злочин проти життя, здоров'я, власності дарувальника, його батьків, дружини (чоловіка) або дітей. У разі розірвання договору дарування обдаровуваний зобов'язаний повернути дарунок у натурі. Ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається судом недійсним. Ч. 1 ст. 229 ЦК України встановлено, що якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Iстотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Укладаючи зазначений договір, позивачка виходила з того, що вона не буде полишена турботи з боку [PERSON], але почала втрачати зір, отримала групу інвалідності з цього приводу, а замість моральної та матеріальної підтримки вимушена терпіти неналежну поведінку відповідачки. Фактично [PERSON] бажала укласти договір довічного утримання, але помилялася, розраховуючи на теплі стосунки та взаєморозуміння. За такими обставинами позов необхідно задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved