Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-13 00:00:00

ВАТ “Харківгаз” звернулося до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення заборгованості за послуги газопостачання в сумі 743,76 грн., посилаючись на те, що відповідач не виконує умови договору і не оплачує отримані послуги. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, про причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного. Судом встановлені обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 17.01.2006 р. ВАТ “Харківгаз” (далі - Постачальник) з однієї сторони та [PERSON] (далі - Споживач) з другої сторони уклали Договір на надання населенню послуг з газопостачання (далі - Договір) № 18. Згідно п.1.1 Договору Постачальник зобов”язується забезпечити безпечне постачання природного газу для побутового споживання, а споживач зобов”язується оплачувати надані послуги з газопостачання за встановленими цінами в терміни передбачені цим Договором. Згідно п. 4.2 Договору Споживач вносить плату за використаний природний газ не пізніше 10 кожного наступного місяця, наступного за звітним. Відповідач користувалася послугами ВАТ “Харківгаз”, але не систематично їх сплачувала, в зв'язку з чим станом на 01.10.2008 р. за нею склалася заборгованість на загальну суму 743,76 грн., яка до теперішнього часу не сплачена. Суд вважає встановленою наявність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги позивача про відшкодування заборгованості за спожитий природний газ та застосовує наступні нормативно-правові акти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов”язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ст. 162 ЖК України, плата за комунальні послуги стягується по затвердженим в установленому порядку тарифам. Згідно ст. 4 Закону України від 24.06.2004 р. №1875-ІV «Про житлово-комунальні послуги» «законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг...». Згідно ст. 1 ч. 1 вказаного Закону «комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством». Згідно ст. 20 ч. 3 п. 5 Закону України від 24.06.2004 р. №1875-ІV «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 32 ч. 2 цього Закону «Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку...». У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст. 526 ЦК України, ст. 162 ЖК України, Закону України від 24.06.2004 р. №1875-ІV «Про житлово-комунальні послуги»,

Outcome: approved