Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-16 00:00:00

22 вересня 2008 року до суду звернулась [PERSON] з позовом до відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації в Чернігівській області про стягнення грошової компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати за період з 01.01.1998 року по 31.09.1999 року. Позивачка в позовній заяві зазначила, що вона працювала вчителем Городнянської ЗОШ І-ІІІ ст. № 1 з 1969 року. Отримала стягнуту за рішенням суду заборгованість з доплати за стаж роботи за період з 01.07.1998 року по 31.08.2002 року, яка є частиною її заробітної плати. При виплаті цієї заборгованості заробітної плати їй повинні були нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини заробітної плати в зв'язку з порушенням термінів її виплати, але цього зроблено не було. Просила суд стягнути з відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати за період з 01.01.1998 року по 31.09.1999 року. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлений позов. Пояснила, що вона до 31.08.2004р. працювала вчителем Городнянської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 1. За період з 01.07.1998 року по 31.08.2002 року їй своєчасно не нараховувалась та не виплачувалась гарантована законом доплата за стаж роботи і допомога на оздоровлення. В зв'язку з цим, вона в 2004 році звернулась до суду з позовом про стягнення з відділу освіти Городнянської райдержадміністрації на її користь заборгованості по виплаті надбавки за стаж роботи та допомоги на оздоровлення. Городнянським районним судом Чернігівської області 30.01.2004 року ухвалене рішення про стягнення з відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації на її користь заборгованості по виплаті надбавки за стаж роботи та допомоги на оздоровлення. У вересні 2007 року їй була виплачена остаточна заборгована частина її заробітної плати, визначена рішенням суду, однак компенсація втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати їй нарахована та виплачена не була. З наданою представником відповідача довідкою про нарахування компенсації втрати частини заробітної плати, яка була складена за ухвалою суду, та нарахованою сумою компенсації -- 723 грн. 21 коп. -- а також порядком нарахування компенсації [PERSON] повністю згодна. Просила суд задовольнити позов та стягнути з відділу освіти суму компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, нараховану за період з 01.01.1998 року по 31.09.1999 року в сумі 723 грн. 21 коп. Відповідач в судове засідання не з'явився, своєю заявою просив справу розглянути в його відсутність. В письмових поясненнях зазначив, що дійсно в період з 01.07.1998 року по 31.08.2002 року позивачеві не нараховувалась та не виплачувалась надбавка за стаж роботи та допомога на оздоровлення. Визначена рішенням суду сума заборгованості по виплаті надбавки за стаж роботи та допомоги на оздоровлення була повністю виплачена в 2007 році. Згідно Закону України „Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених статтею 57 Закону України „Про освіту” педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів” сума заборгованості перед вчителями по виплаті надбавки за вислугу років та допомоги на оздоровлення була визнана кредиторською заборгованістю держави. Цим законом також було встановлено порядок погашення заборгованості протягом 5 років рівними частинами. Відповідно до нормативних документів, які регулюють нарахування компенсації, визначено, що компенсація не нараховується на разові виплати, тому компенсація позивачеві не нараховувалась. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на боці відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Третьою особою надано до суду письмові пояснення на позовну заяву, у яких просить суд провести судовий розгляд справи за відсутності представника. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З довідки Державної виконавчої служби у Городнянському районі від 19.09.2008 року вбачається, що позивачка на виконання рішення Городнянського районного суду /виконавчий лист №2-227/ отримала грошові кошти у вересні 2007 року (а. с. 4). Рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 30.01.2004 року з відділу освіти Городнянської райдержадміністрації на користь позивачки стягнуто заборгованість по виплаті надбавки за вислугу років та матеріальної допомоги на оздоровлення в сумі 2445, 45 грн. Згідно з довідкою відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації, яка надана на виконання ухвали суду, компенсація втрати частини заробітної плати позивачки у зв'язку з порушенням строків її виплати становить 723, 21 грн. Відповідно до частини 2 статті 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Статтею 55 Конституції України зазначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Стаття 22 Конституції України наголошує, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Стаття 43 Конституції України проголошує, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. В статті 57 Закону України „Про освіту”, якою визначені гарантії держави педагогічним, науково-педагогічним працівникам та іншим категоріям працівників навчальних закладів, визначено, що держава забезпечує вказаній категорії працівників виплату надбавок за вислугу років щомісячно у відсотках до посадового окладу ( ставки заробітної плати) залежно від стажу педагогічної роботи та виплату допомоги на оздоровлення у розмірі місячного посадового окладу (ставки заробітної плати ) при наданні щорічної відпустки. Відповідно до ст.94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України „Про оплату праці”, додаткова заробітна плата, це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивачці неправомірно своєчасно не виплачувалась надбавка за вислугу років, яка є частиною її заробітної плати, чим порушено її конституційне право на своєчасне одержання винагороди за працю. З 01.01.1997 року введена в дію стаття 34 Закону України „Про оплату праці”, якою передбачена компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, яка проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги та у порядку, встановленому чинним законодавством. Цей порядок врегульовано законодавством, зокрема Законом України „Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати” від 19 жовтня 2000 року N 2050-III, Постановою КМУ від 20 грудня 1997 р. N 1427 „Про затвердження Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати”, Постановою КМУ від 21 лютого 2001 р. N 159 „Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати”. Закон України „Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених статтею 57 Закону України "Про освіту" педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів” було прийнято 09.09.2004 року, правовідносини що склалися між позивачем та відділом освіти, відбувались в період 1998-2002 років, рішення суду про захист прав позивача прийнято у 2004 році, і, таким чином, зазначений Закон не може обмежувати права позивача, оскільки відповідно до ст. 58 Конституції України він не має зворотної дії у часі. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON]підлягають задоволенню та підлягає стягненню з відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації нарахована позивачу компенсація втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved