Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-05 00:00:00

11 липня 2008 року [PERSON]. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстрованого між сторонами 14 грудня 2001 року Куйбишевським районним відділом РАГС Запорізької області, актовий запис №71. Позивачка послалась на те, що її подружнє життя з відповідачем не склалося, вони не зійшлися характерами, сім'я остаточно та фактично розпалася у квітні 2008 року, на даний час кожен з подружжя проживає окремо один від одного. Крім того, позивачка [PERSON]. просила стягнути на її користь з відповідача понесені судові витрати та звільнити її від сплати державного мита при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу. У попередньому судовому засіданні позивачка [PERSON]. підтримала заявлені вимоги по тих підставах, які нею були викладені в позовній заяві, надала відповідні пояснення, вважала неможливим примирення з відповідачем, тому що збереження шлюбу між ними та подальше спільне життя буде суперечити інтересам сім'ї. Відповідач [PERSON] у попередньому судовому засіданні позов визнав, зазначені у ньому обставини не оспорював, надав судові відповідні пояснення. Відповідач заперечував проти надання судом строку подружжю для примирення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Шлюб між сторонами укладено 14 грудня 2001 року, який зареєстровано у Куйбишевському районному відділі реєстрації актів громадянського стану Запорізької області, про що зроблений актовий запис №71 (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON],[INFO] (а.с.6). Сторонами визнані та у попередньому судовому засіданні не оспорювались обставини з приводу того, що їхній шлюб виявився невдалим, між подружжям зникло взаєморозуміння та повага один до одного, втрачено почуття любові, вони не зійшлися характерами, сім'я фактично розпалася наприкінці квітня 2008 року, кожен з подружжя на даний час проживає окремо один від одного. Оскільки у попередньому судовому засіданні вказані обставини були визнані сторонами, не оспорювались ними, тому такі обставини у справі не підлягають доказуванню, що відповідає положенням ст.61 ЦПК України. Сторони дійшли згоди з приводу того, з ким із них буде проживати дитина, яку участь у забезпеченні умов її життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дитини. У попередньому судовому засіданні сторони не виявили бажання зберегти подружні відносини, заперечували проти надання їм строку для примирення. За такої сукупності обставин у справі суд дійшов висновку, що причини, які спонукали сторони на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними є неможливим, воно суперечить інтересам кожного з подружжя. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідності до ст.88 ЦПК України вимоги позивачки [PERSON]. щодо відшкодування судових витрат підлягають задоволенню, оскільки її позов судом задоволено.

Outcome: approved