Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-19 00:00:00

Позивач уточнивши свою позовні вимоги просить суд зобов'язати відповідача фірму „Консоль ЛТД" виконати зобов'язання за договором про часткову участь у будівництві, а у випадку неможливості виконання зобов'язання виплатити йому вартість гаражу у сумі 523248 гривень або 108000 доларів США, з врахуванням збитків у виді упущеної вигоди у розмірі 105150 гривень, а також стягнути 100000 гривень моральної шкоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що 10 вересня 1996 року він уклав з фірмою «Консоль ЛТД» угоду, відповідно до якої він брав часткову участь у будівництві багатоквартирного будинку. Фірма «Консоль ЛТД» відповідно до зазначеного договору повинна була побудувати, здати в експлуатацію та передати йому трикімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] до 31 травня 1998 року, а він у свою чергу повинен був сплатити 44100 доларів США. Крім того, 03 травня 1999 року між сторонами була укладена додаткова угода згідно якої строк здачі будинку в експлуатацію був продовжений до 31 серпня 2000 року, а вартість квартири знижена до 43600 доларів США за рахунок будівлі гаража, який фірма «Консоль ДТД» повинна була побудувати та здати в експлуатацію для нього до 30 грудня 1999 року. 26 жовтня 2000 року між сторонами була укладена додаткова угода і строк здачі в експлуатацію гаража був продовжений до 31 грудня 2 001 року, його вартість збільшена до 6000 доларів США. Він зі своєї сторони зобов'язання по всім договорам та угодам виконав, однак тільки 15 листопада 2001 року відповідно до акту прийому-передачі отримав квартиру[ADDRESS], але відповідач своїх зобов'язань по договору стосовно гаражу не виконав, двоповерховий гараж йому у власність не передав. Сума позову складається: вартості гаражу на дійсний час в розмірі 523248 гривень; упущеної вигоди у розмірі 105150 гривень, оскільки він не може тривалий час користуватися своїм майном, а саме: передати гараж в наїм. Невиконанням відповідачем зобов'язань по договору йому заподіяна також і моральна шкода. На протязі дев'яти років він переносить душевні переживання що призвело до безсонниці, порушився його звичний уклад життя, протягом тривалого часу не може користуватися своєю власністю. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що дійсно між фірмою «Консоль ЛТД» та позивачем були договірні зобов'язання про участь [PERSON]. у будівництві багатоквартирного будинку по [ADDRESS]. Відповідно до зазначених договорів позивачу 15 листопада 2001 року була передана у власність квартира [ADDRESS]. Дійсно, позивачу не був переданий двоповерховий гараж, який був об′ектом договорів, однак на даний час йому в повному обсязі повернута його вартість з урахуванням індексу інфляції у сумі 48510 гривен, відповідно до рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду АРК від 02 жовтня 2006 року, у зв'язку з чим спору як такого вже не має. Вислухавши пояснення сторін, вчивши матеріали та обставини справи, дослідивши письмові докази, суд доходить висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.55 Конституції України, права та свободи громадян захищаються судом. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказані обставини також відображені в тесті ст. З ЦПК України. Судом встановлено, що 10 вересня 1996 року між позивачем та відповідачем - фірмою „Консоль ЛТД" був укладений договір № 508/58-20(р). Відповідно до умов договору (п. 2.1) позивач повинен був внести на рахунок фірми «Консоль ЛТД» грошовий внесок в розмірі еквіваленту 44100 доларів США. Відповідач, в свою чергу, взяв на себе зобов'язання за рахунок своїх сил та коштів завершити будівництво об'єкту відповідно до проекту та передати позивачу у власність трьохкімнатну квартиру площею 93 квадратних метрів на 3 поверсі в строк до 31 травня 1998 року (п.2.3, 2.4 договору) . (а.с 9-Ю) . 18 липня 2000 року між сторонами була укладена додаткова угода до договору № 0281/100-19(г) від 03 травня 1999 року про часткову участь у будівництві багатоквартирного житлового будинку (а.с.14) відповідно до якої внесенні зміни до п. 1.1, 2.1, 2.3 договору № 508/58-20(р) відповідно до яких строк передачі квартири в натурі продовжено до 31 серпня 2000 року, сума паю склала еквівалент 436000 доларів США. (а.с. 14). 15 листопада 2001 року [PERSON]. отримав у власність квартиру[ADDRESS], про що свідчить копія свідоцтва № 2694 від 15 листопада 2001 року про право власності на квартиру (а.с.21). 03 травня 1999 року між позивачем [PERSON]. та відповідачем був укладений договір № 0281/100-19(р). Відповідно до умов договору (п. 2.1) позивач повинен був внести на рахунок фірми «Консоль ЛТД» грошовий внесок в розмірі еквіваленту 5000 доларів США, а відповідач, в свою чергу, взяв на себе зобов'язання за рахунок своїх сил та коштів завершити будівництво гаражної будівлі у строк до ЗО грудня 1999 року (п. 2.1, 2.2 договору), (а.с. 15). 18 липня 2001 року та 26 жовтня 2000 року між сторонами була укладена додаткова угода до договору № 0281/100-19(р), відповідно до якої змінені п. 1.1, 2.1, 2.3 зазначеного договору, якими строк передачі гаражу в натурі продовжено до 31 грудня 2001 року, загальна сума паю складає еквівалент 5000 доларам США. (а.с. 15, 16). Вказаний договір та додаткова угода до нього ніким не оскаржені, скасовані чи визнані недійсними в установленому законом порядку не були. На виконання умов договору № 0281/100-19(р) [PERSON]. вніс вартість гаражу у розмірі еквіваленту 6000 доларів США, що підтверджено частковою квитанцією до прибуткового касового ордеру № 875 від 09 листопада 2000 року, відповідно якої позивач вніс на рахунок фірми «Консоль ЛТД» 5437 доларів США після підписання додаткової угоди від 26 жовтня 2000 року, (а.сю.17-20). Як встановлено судом, саме за цим договором уточненим додатковою угодою відповідач взяв на себе зобов′язання передати позивачу в натурі гараж до 31 грудня 2001 року. Таким чином, наданими доказами, судом встановлено, що позивач повністю виконав свої обов'язки перед відповідачем згідно договору № 0281/100-19(р) від 03 травня 1999 року. Правовідносини між сторонами по справі виникли в 1999 році під час укладення угоди № 0281/100-19 (р) 03 травня 1999 року. Та продовжувались протягом 2000 та 2001 року. Відповідно до вимог ст. 151 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) в силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як-от: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші та інше або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з договору або інших підстав, зазначених у статті 4 ЦК Кодексу. Відповідно до вимог ст. 4 ЦК України (в редакції 1963 року) цивільні права і обов'язки виникали з підстав, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР, а також з дій громадян і організацій, які хоч і не передбачені законом, але в силу загальних начал і змісту цивільного законодавства породжують цивільні права і обов'язки. Відповідно до цього цивільні права і обов'язки виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, хоч і не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. [PERSON]. звернувся до суду з позовом про передачу йому у власність гаражу або виплатити вартість гаражу на даний час у сумі 523248 гривень чи 108 000 доларів США. Вказані обставини підтверджені в судовому засіданні поясненнями сторін та вони їх не спростовували. 02 жовтня 2006 року колегією суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду АРК було винесено рішення про часткове задоволення позовних вимог [PERSON]., а саме: з фірми «Консоль ЛТД» на користь [PERSON]. стягнута вартість гаражу з урахуванням індексу інфляції 48510 гривень. У виконання зазначеного рішення фірмою «Консоль ЛТД» платіжним дорученням № 24529 від 26 квітня 2007 року була перерахована сума заборгованості у 4 8510 гривень, яку позивач отримав у повному обсязі. (а.с.168). Таким чином, [PERSON]. отримавши ці кошти від фірми «Консоль ЛТД» підтвердив факт повернення йому коштів внесених ним на рахунок фірми (еквіваленту 6000 доларів США) у виконання угоди № 0281/100-19(р) від 03 травня 1999 року та відмови на виконання фірмою «Консоль ЛТД» домовленості про передачу йому гаражу. У судовому засіданні даний факт позивач підтвердив, однак підтримуючі свої позовні вимоги, пояснив, що ця сума не є достатньою і не є реальною вартістю гаражу на даний час. Відповідно до вимог ст. 178 ЦК України виконання зобов'язань може забезпечуватися відповідно з законом або договором неустойкою (штрафом, пенею) заставою і поручительством. Крім того, зобов'язання між громадянами або з їх участю можуть забезпечуватися завдатком, а зобов'язання між соціалістичними організаціями - гарантією. Таким чином у зв'язку тим, що сума, внесена позивачем на виконання угоди 0281/100-19 (р) від 03 травня 1999 року йому повернута та він її прийняв, позовні вимоги в частині зобов'язання передати йому у власність г; асе стягнення на його користь дійсної вартості гаражу у сумі 523248 гривень та упущеної вигоди у розмірі 105150 не підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про позовні вимоги позивача в частині стягнення моральної шкоди та відшкодування збитків щодо недоотримання упущеної вигоди, суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ст. 23 ЦПК України, особа, має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок порушення його прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до ч.І ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач, у судовому засіданні не надав доказів на підтвердження того факту щодо діями відповідача йому заподіяно моральну шкоду та завдано збитків, або він недоотримав будь-яку вигоду. Крім того, вказані спірні правовідносини склалися на підставі договірних зобов'язань про які вказано в договорах та доповненнях до них, але вказані таки санкції. Таким чином, у задоволенні позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, завдання шкоди та стягнення упущеної вигоди повинно бути відмовлено, оскільки вказані вимоги не засновані на законі тому судовому захисту не підлягають. Відповідно до вимог ст. 88 ЦК України питання про судови витрати не вирішувалось. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed