overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-10 00:00:00

Прокурор звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом до Киселівської сільської ради Менського району Чернігівської області про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини померлої [INFO] сестри [PERSON]. Прокурор обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що [PERSON] являється спадкоємицею після смерті сестри за законом. У зв'язку з необізнаністю в законодавстві, а також тому, що часто хворіла, вона вчасно не звернулася до нотаріальної контори в шестимісячний строк з заявою про прийняття спадщини. Оскільки вирішити це питання інакше як у судовому порядку позивачка не має змоги прокурор просить визначити їй додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини. В попередньому судовому засіданні прокурор та представник позивача підтримали свої позовні вимоги і просять їх задовольнити. Відповідач Киселівська сільська рада в судове засідання представника не направила, але надала письмову заяву про визнання позову та просить справу розглядати без її участі. Менська районна державна нотаріальна контора в судове засідання представника не направила та надала заяву про розгляд справи без його участі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити у попередньому судовому засіданні. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, судове рішення у попередньому судовому засіданні ухвалюється у порядку ст. 174, 175 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши прокурора та представника позивача, розглянувши заяву відповідача та третьої особи, і вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Із досліджених матеріалів справи встановлено, що згідно з свідоцтвом про смерть [PERSON] померла [INFO]. Заповіту вона не залишила. Після її смерті спадкоємицею за законом залишилася її сестра [PERSON]. Постановою Пленуму Верховного Суду України встановлено, що у разі відкриття спадщини до 01.01.2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст.550 ЦК УРСР від 18.07.1963 року з наступними змінами та доповненнями, який діяв на час відкриття спадщини. Строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Таким чином у даному випадку суд не може визначити додатковий строк для прийняття спадщини, але може продовжити строк для прийняття спадщини. Тому позов підлягає задоволенню лише в цій частині. Відповідач позов визнав. Визнання ним позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. При викладених обставинах є всі підстави продовжити строк для прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-10 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON] . про зміну розміру аліментів з ј частини від заробітку але не менше Ѕ неоподаткованого мінімуму на тверду грошову суму 250 грн. але не менше 30% від прожиткового мінімум для дитини відповідного віку вказуючи, що відповідач не сплачує вказані аліменти, оскільки ніде не працює, позивачка періодично не в повній сумі отримує аліменти, а тому і була змушена звернутися в суд з даним позовом . Позивачка в судове засідання з'явилася та просить суд присудити стягувати з відповідача аліменти в розмірі 30% від прожиткового мінімуму як те вимагає ст. 182 СК України . Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату розгляду справи був повідомлений завчасно і належним чином. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши наявні матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки згідно ст. 182 п. 2 СКУ «мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку», що і просить позивачка.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-10 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON] . про зміну розміру аліментів з ј частини від заробітку але не менше Ѕ неоподаткованого мінімуму на тверду грошову суму 250 грн. але не менше 30% від прожиткового мінімум для дитини відповідного віку вказуючи, що відповідач не сплачує вказані аліменти, оскільки ніде не працює, позивачка періодично не в повній сумі отримує аліменти, а тому і була змушена звернутися в суд з даним позовом . Позивачка в судове засідання з'явилася та просить суд присудити стягувати з відповідача аліменти в розмірі 30% від прожиткового мінімуму як те вимагає ст. 182 СК України . Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату розгляду справи був повідомлений завчасно і належним чином. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши наявні матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки згідно ст. 182 чx_______________________________________________________________________________________________________________________________. 2 СКУ «мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку», що і просить позивачка.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-10 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувшись до суду з даним позовом до Шупиківської сільської ради, просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS], посилаючись на те, що [INFO] помер його батько [PERSON], якому належало вказане нерухоме майно. Зазначає, що на даний час він є єдиним спадкоємцем за законом на майно належне його батьку, оскільки інші спадкоємці [PERSON], [PERSON] та [PERSON], відмовились від належних їм часток в спадковому майні на його користь. При житті батько не зареєстрував право власності на належний йому житловий будинок. Коли він звернувся до Богуславської районної державної нотаріальної контори із заявою про оформлення спадщини, щоб отримати документи про право власності, то йому було відмовлено з тих підстав, що відсутній факт належності померлому правовстановлюючого документу на нерухоме майно. Так як він позбавлений можливості в адміністративному порядку встановити за собою право власності на будинок, то просить постановити судове рішення про його право на вищевказане нерухоме майно. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав обгрунтувавши його вищенаведеними обставинами. Відповідач свого представника в судове засідання не направив, однак надіслав до суду заяву в якій позов визнав і просив його задовольнити. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Із доданих до позовної заяви доказів вбачається, що позивач [PERSON] є спадкоємцем на спадщину за законом після смерті його батька [PERSON], який помер [INFO]. Інші спадкоємці [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відмовилися від належних їм часток у спадковому майні на користь позивача, що підтверджується їх заявами посвідченими секретарем виконкому Шупиківської сільської ради. Спадкодавець [PERSON] до дня смерті проживав в житловому будинку [ADDRESS] та був головою двору, що підтверджується копією погосподарської книги та довідкою Шупиківської сільської ради № 193 від 18.07.2007 року. Будинок з господарськими спорудами розташований на земельній ділянці площею 0,80 га. За даними технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS] у господарстві спадкодавця знаходяться житловий будинок площею 77,6 кв.м., погріб з шийкою, дві прибудови, гараж, літня кухня, сарай, ворота та огорожа, загальна інвентаризаційна вартість яких становить 76418 грн. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов”язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч.1 ст. 1261 ЦК України позивач [PERSON] як спадкоємець першої черги має право на спадкове майно спадкодавця [PERSON]. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] мотивуючи тим, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі з 05.08.1998 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина , [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось по причині несумісності характерів , стосунки між ними напружені , часто виникають конфлікти , відсутні спільні інтереси . Шлюб існує лише формально . Подальше збереження шлюбу неможливе, а тому позивачка просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала і суду пояснила , що викладені обставини свідчать про неможливість відновлення шлюбних відносин. Подальше збереження шлюбу за обставин, що склались, є недоцільним і тому просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав , не заперечує щодо його задоволення . Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі приходить до висновку , що позов підставний і підлягає до задоволення. Вимогами ч.4 ст.130 ЦПК України встановлено, що при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя . Згідно представленого суду свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] сторони вступили в юридичний шлюб , який зареєстровано Поповичівською сільською радою Ковельського району , про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис № 11 . Суд, враховуючи ту обставину, що сторони виявили взаємну згоду на розірвання шлюбу, вважає за недоцільне надавати строк для примирення. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить визнати її мати [PERSON],[INFO] народження, недієздатною. Представник заінтересованої особи - органу опіки та піклування Хортицької райадміністрації м.Запоріжжя не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] та вважає, що вона може бути опікуном над [PERSON] Судом встановлено, що [PERSON] ,[INFO] народження, є інвалідом та потребує постійного стороннього догляду. Згідно з актом судово-псіхіатрічної експертизи від 19.06.2008 року за №414 [PERSON] виявляє ознаки деменції , внаслідок органичної поразки головного мозку судинного генезу . В силу чого вона не може розуміти значення своїх дій та керувати ними та відповідно, потребує опіки. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно з поданням опікунської ради при Хортицькій районній адміністрації Запорізької міської ради від 23.04.2008 року [PERSON] може виконувати обов'язки опікуна над [PERSON] Таким чином, суд вважає, що заява законна, обгрунтована та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про зняття з реєстрації місця проживання, посилаючись на те, що згідно з договором купівлі-продажу від 29.05.2008 року [PERSON] продав, а [PERSON] купив квартиру [ADDRESS]. Продавець зобов'язався до 31.05.2008 р. звільнити квартиру та знятись з реєстраційного обліку. Продавець звільнив квартиру, однак залишився зареєстрованими в ній, що створює позивачу перешкоди в користуванні власністю. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Представник третьої особи заперечень проти позову не надав , справу просить розглянути без їх участі. Судом встановлено, що згідно з договором купівлі-продажу від 29.05.2008 року [PERSON] продав, а [PERSON] купив квартиру [ADDRESS]. Продавці зобов'язались до 31.05.2008 р. звільнити квартиру та знятись з реєстраційного обліку. Продавці звільнили квартиру, однак залишились зареєстрованими в ній, що створює позивачу перешкоди в користуванні власністю. Відповідно до ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Дії відповідача створюють позивачу, як власнику, перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні своїм майном, крім того, позивач несе необгрунтовані витрати по оплаті комунальних послуг за відповідача. Враховуючи вищевказане, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Керуюючись ст.ст.15, 57, 224-233 ЦПК України, ст.391 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду с заявою про визнання безвісно відсутнім [PERSON] ,[INFO] народження, посилаючись на те, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 20.10.1998 року, місцезнаходження [PERSON] невідомо з 30.10.1998 року, за останнім місцем проживання за адресою: [ADDRESS] гурт. він не проживає,та знятий з реєстрації 05.06.2003 року, за даними ОАБ Запорізької області не значиться. . Визнання [PERSON] безвісно відсутнім необхідно для вирішення питання щодо сімейного життя. Судом встановлено, що з 30.10.1998 року немає відомостей про місцезнаходження [PERSON], який вийшов із свого гуртожитку , зник і більше його ніхто не бачив. Згідно довідки Ленінського РО ЗГУ УМВС України в Запорізькій області від 09.07.2008 року [PERSON], розшукується з листопада 1998 року, встановити його місцезнаходження не можливо, за даними ОАБ Запорізької області [PERSON] значиться . [PERSON] перебувалє в шлюбі з [PERSON] з 20.10.1998 року Відповідно до ч.1 ст.43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги пояснення свідка [PERSON], суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] та визнання [PERSON] безвісно відсутнім. Керуюючись ст.ст.246-249 ЦПК України, ст.43 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-10 00:00:00

06.12.2007 р. ВАТ "Запоріжжяобленерго" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. В позові вказало, що відповідачка, яка мешкає в квартирі [ADDRESS] самовільно підключилася до електромережі, внаслідок чого за період з 05.02.2004 р. по 05.02.2007 р. спожила електроенергії на загальну суму 6.340,59 грн. Цю суму просить стягнути з відповідачки. Відповідачка [PERSON] позов не визнала, суду пояснила, що в квартирі мешкає одна, до електромережі самовільно не підключалася, а навпаки неодноразово зверталася до позивача з приводу несправності електролічильника. Окрім того, пояснила, що з 2005 р. є пенсіонеркою, і з цього часу періодично на тривалий час виїжджала з квартири, а тому фактично не могла спожити заявлену позивачем кількість електроенергії. Просить в позові відмовити. Суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. У відповідності до ч. 4 ст. 26 Закону "Про електроенергетику" споживач енергії несе відповідальність за порушення умов правил користування електричною енергією. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України. Встановлено, що відповідачка [PERSON] мешкає в квартирі [ADDRESS] 05.02.2007 р. під час обстеження квартири відповідачки співробітниками ВАТ "Запоріжжяобленерго" було встановлено підключення до електромережі поза приладом обліку, про що свідчить відповідний акт за № 00084606. Розрахунок суми збитків здійснений позивачем на підставі Правил користування електричною і тепловою енергією для населення, і іншими доказами у справі не спростований. Виходячи зі змісту ст. 26 Закону "Про електроенергетику" та Правил користування електричною і тепловою енергією для населення фінансові нарахування особі, що допустила порушення правил обліку спожитої нею електроенергії за своєю правовою природою фактично є способом відшкодування збитків, і в цій частині між сторонами виникають зобов'язальні правовідносини, які грунтуються на приписах глави 82 ЦК України. Виходячи з наведеного, суд вважає можливим застосувати до цих правовідносин положення ч. 4 ст. 1193 ЦК, і, з урахуванням майнового стану [PERSON] яка є малозабезпеченою особою, пенсіонером похилого віку, зменшити розмір відшкодування до 500 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить визнати її дочку [PERSON], [INFO] народження, недієздатною. Представник заінтересованої особи - органу опіки та піклування Хортицької райадміністрації м.Запоріжжя не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] та вважає, що вона може бути опікуном над [PERSON] Судом встановлено, що [PERSON] [INFO] народження, є інвалідом з дитинства та потребує постійного стороннього догляду. Згідно з актом судово-псіхіатрічної експертизи від 05.06.2008 року за № 398 [PERSON] виявляє ознаки тяжкої розумової відсталості в ступені різко вираженої імбецільності. Внаслідок чого вона не може розуміти значення своїх дій та керувати ними та, відповідно, потребує опіки. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно з поданням опікунської ради при Хортицькій районній адміністрації Запорізької міської ради від 08.07.2008 року [PERSON] може виконувати обов'язки опікуна над [PERSON] Таким чином, суд вважає, що заява законна, обгрунтована та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що з відповідачем перебуває в шлюбі з 13.02.1990 року, зареєстрованому Волошківською сільською радою Сокирянського району Чернівецької області по актовому запису №1. Шлюб для обох перший. Від спільного подружнього життя мають одну дитину: [PERSON], [INFO], які на даний час проживає з нею. Спільним сімейним життям проживали до травня 2008 року. Сім`я розпалася по тій причині, вони не знайшли взаєморозуміння, у них різні погляди на сімейне життя. Миритися не бажає. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, витрати пов'язані з оформленням розірвання шлюбу в органах РАЦС покласти на відповідача. У попереднє судове засідання позивачка не з'явилася, однак нею подано письмову заяву з проханням розглянути справу без її участі, свої позовні вимоги підтримує. Відповідач також у судове засідання не з'явився, подав письмову заяву з проханням справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги визнає. З обставин, наведених у позовній заяві, які згідно положень ч.1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню, оскільки визнанні сторонами, встановлено, що позивачка та відповідач перебувають в шлюбі, який був зареєстрований 13.02.1990 року Волошківською сільською радою Сокирянського району за актовим записом №1. Шлюб для обох перший. Від спільного подружнього життя мають одну дитину: [PERSON], [INFO], який на даний час проживає разом з позивачкою. Спільним сімейним життям сторони проживали до травня 2008 року. На даний час сторони припинили сімейні відносини, примирення не бажають. Позивач визнав позовні вимоги і таке визнання не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. За таких обставин та у відповідності до положень ч.4 ст.130, ч.4 ст. 174 ЦПК України позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-10 00:00:00

Сторони перебували в шлюбі з 21 жовтня 2006 року , зареєстрованого Устинівським РАЦС, актовий запис №21. Від шлюбу дітей не мають. Позивачка просить суд шлюб з відповідачем розірвати, так як сімейне життя з відповідачем не склалося через несхожість характерів та різні погляди на сімейне життя. Сторони разом не проживають. На примирення відповідачка не згодна, вважає, що шлюб розпався остаточно.. Витрати пов'язані з отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу просить покласти на відповідача. В судове засідання позивачка не з»явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах настоює, просить суд при відсутності відповідача винести заочне рішення. В судове засідання відповідач не з»явився, про розгляд справи повідомлений належним чином.. Ознайомившись з заявою позивачки, з матеріалами справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню і по справі необхідно винести заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказам, про що в своїй заяві позивачка не заперечує. В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя між позивачкою та відповідачем не склалося, сторони тривалий час спільно не проживають, позивачка на примирення не згодна, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.. Судові витрати по справі, понесені позивачкою підлягають стягненню з відповідача. Суд вважає покласти на відповідача сплату державного мита ,пов»язаного з отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-10 00:00:00

Позивач подав до суду позов про стягнення коштів за затримку розрахунку при звільненні в сумі 5458-29 грн. Вимоги мотивуються тим, що 15 січня 2007 року позивач був звільнений з ТОВ, однак при звільненні відповідач не виплатив позивачу заробітну плату в сумі 2522-63 грн. Заборгованість по заробітній платі в сумі 2522-63 грн були сплачені відповідачем позивачу лише 27 червня 2008 року. Позивач просить суд стягнути з відповідача затримку розрахунку при звільненні за 17 місяців при середньомісячній заробітній платі в сумі 512 грн на загальну суму 5458-29 грн, так як 3245-71 грн він отримав від Державного центру зайнятості. Всі судові витрати по справі просить покласти на відповідача. В судовому засіданні позивач настоює на позовних вимогах, просить їх задовольнити. В судове засідання представник відповідача не з”явився, про час і місце розгляду справи повідомлений. Заслухавши позивача, ознайомившись з матеріалами справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню і по справі необхідно винести заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, про що позивач не заперечує. В судовому засіданні встановлено, що відповідач в порушення ст. 116 КЗпПУ не виплатив позивачу заборгованість по заробітній платі в день звільнення 15 січня 2007 року і дана заборгованість відповідачем погашена 27 червня 2008 року, що складає 17 місяців. Згідно ст..117 КЗпПУ власник зобов»язаний виплатити позивачу його середньомісячний заробіток за час затримки по день фактичного розрахунку, що складає 512 грн щомісячно за 17 місяців на суму 8704-00 грн, з яких необхідно вирахувати суму 3245-71 грн коштів, отриманих позивачем від Державного центру зайнятості. Судові витрати по справі відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved