Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-02 00:00:00

У травні 2008 року позивач звернувся до суд зі вказаним позовом до відповідача, в якому просить зобов'язати знести за власний рахунок самочинно побудовану прибудову до будинку [ADDRESS]. В обґрунтування свої вимог Печерська райрада зазначає, що громадянину [PERSON] на підставі договору дарування від 15.04.1997 року на праві власності належить &frac12; частина жилого будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд на [ADDRESS](реєстраційне посвідчення № 15716 Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 04.09.1997 року). У зв'язку з самовільним початком будівельних робіт, в грудні 2002 року співробітниками КП УЖГ „Печерськжитло” під час обстеження будинковолодіння [ADDRESS], було встановлено факт самовільного будівництва. В лютому 2003 року Управлінням державного архітектурно - будівельного контролю було складено протокол, відповідно до якого встановлено, що гр. [PERSON] без відповідного дозволу і проекту проводить будівельні роботи по прибудові до жилого будинку [ADDRESS]. У зв'язку з тим, що на неодноразові вимоги служб Печерської районної у місті Києві державної адміністрації (виконавчого органу Печерської райради) відповідач проектної, дозвільної документації не надав, Печерська райрада, як орган місцевого самоврядування, змушена звернутися до суду з позовом. У судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, зазначаючи, що відповідно до вимог статті 376 ЦК України суд може за позовом органу державної влади чи місцевого самоврядування постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснює самовільне будівництво, провести відповідну перебудову, але це можливо лише у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить інтересам суспільства або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил. Представник відповідача, зважаючи на це зазначив, що суд може зобов'язати гр. [PERSON] знести добудову лише в тому випадку, якщо буде встановлено, що вона виконана з істотним порушенням будівельних норм і правил, відхиленням від проекту. Суд вислухавши пояснення учасників процесу, оголосивши та дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено, що відповідачу на підставі договору дарування від 15.04.1997 року на праві власності належить &frac12; частина житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд по [ADDRESS]. В грудні 2002 року під час обстеження будинковолодіння [ADDRESS] було встановлено факт самовільного будівництва. Із боку представника відповідача не були спростованні обставини на які посилається позивач, а саме факт вчинення самочинного будівництва. Із змісту ч.7 ст. 376 ЦК України випливає, що у райради виникає право на звернення до суду із позовом про знесення самочинного будівництва, у разі неможливості проведення перебудови самочинного будівництва. Також із боку відповідача не наданні докази того, що будівництво яке є предметом позовних вимог відбувається за проектом та із дотриманням будівельних норм і правил. Оскільки будівництво яке є предметом позову відбуваються без проекту, суд приходить до висновку, що зазначенні обставини виключають можливість вчинення дії щодо проведення перебудови за правилами передбаченими ч.7 ст. 376 ЦК України. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню. За правилами передбаченим ст. 88 ЦПК на користь Печерської районної в місті Києві Ради підлягають присудженню судові витрати в розмірі 16 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved