Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-28 00:00:00

До Василівського районного суду Запорізької області звернувся [PERSON] до [PERSON], третя особа - товарна біржа «Торг-Інвест», про визнання договору обміну дійсним та визнання права власності на нерухоме майно. В позовній заяві позивач вказав, що 29 травня 1997 року між ним та [PERSON] було укладено обміну, згідно якого позивач здійснив обмін квартири [ADDRESS] на 23/50 частки житлового будинку [ADDRESS]. На підставі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» договір був зареєстрований на товарній біржі «Торг-Інвест» за № Н-2363. На момент укладення договору сторонам були роз'яснені умови, порядок дії договору і вказано, що договір є дійсним з усіма правовими наслідками, які з нього витікають та необхідні для договору обміну нерухомості. Позивач просить визнати дійсним договір обміну від 29 травня 1997 року укладений між [PERSON] та [PERSON], а також визнати за [PERSON] право власності на 23/50 частки житлового будинку, що розташований [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, та росив задовольнити позов на підставах, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про розгляд справи належним чином повідомлена, про причини неявки суд не повідомила, письмові пояснення, докази та заперечення на позовну заяву не надала. Відповідно до вимог ст.ст. 224, 225 ЦПК України суд зі згоди представника позивача постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Представник третьої особи товарної біржі «Торг-Інвест» в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. При розгляді цієї справи, суд вважає за необхідне керуватися нормами Цивільного кодексу України в редакції 1963 року, які діяли до 01 січня 2004 року, оскільки укладання угоди від 29 травня 1997 року, яка є предметом даного спору, мало місце до набрання чинності новим ЦК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно вимог ст.227 УПК України /1963 року/, для договорів купівлі-продажу жилого будинку (квартири) чи іншого нерухомого майна передбачена обов`язкова письмова форма і зазначені договори підлягають нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. За змістом ст. 47 ЦК України /1963 року/ якщо сторони письмово домовились про всі істотні умови договору, відбулося повне або часткове виконання угоди, але одна із сторін ухилилася від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. При цьому наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Судом встановлено, що 29 травня 1997 року [PERSON] обміняв квартиру [ADDRESS] на 23/50 будинку [ADDRESS]. Даний договір був зареєстрований на товарній біржі «Торг-Інвест» 29.05.1997 року в журналі реєстрації під №Н-2363. Таким чином, встановлено, що сторонами умови вищезазначених договорів, які підлягали нотаріальному посвідченню, фактично виконано в повному обсязі, тому вважає можливим задовольнити вимоги позивача про визнання дійсним договору обміну від 29 травня 1997 року укладений між [PERSON] та [PERSON], а також визнати за [PERSON] право власності на 23/50 часток будинку, що розташований [ADDRESS]. Враховуючи викладене,

Outcome: approved