Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовому до Золочівської селищної ради Харківської області, в якому просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування після смерті бабусі - [PERSON], померлої [INFO], батька - [PERSON] померлого [INFO], та матері - [PERSON], померлої [INFO], на квартиру [ADDRESS], та на гараж, розташований біля 16-квартирного будинку [ADDRESS] Зазначив, що вказана квартира належала їм на праві спільної сумісної власності. На час їх смерті він проживав з ними, тому вважається таким, що фактично спадщину прийняв, але нотаріально її прийняття не посвідчував. Він є єдиним спадкоємцем, оскільки у бабусі інших дітей, окрім його батька, не було, а він також був єдиною дитиною в сім”ї. Представник Золочівської селищної ради Андрющенко Ю.С. проти позовних вимог [PERSON] не заперечував. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Зі свідоцтва про право власності на житло від 06.05.1995 року видно, що квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON]., [PERSON] та [PERSON] (а.с.19-22). Дана квартира складається з трьох кімнат загальною площею 42,1 кв.м. (а.с.23-24). Окрім цього, [PERSON] рішенням виконкому Золочівської селищної ради № 49 від 14.03.1989 року надано дозвіл на будівництво гаражу біля 16-квартирного жилого будинку по [ADDRESS], будівництво якого закінчено 14.03.1990 року (а.с.25, 26). [PERSON] померла [INFO] (свідоцтво про смерть [NUMBER], видане Харківським міським відділом РАЦС 30.06.1998 р., а.с 12). Нотаріально прийняття спадщини після її смерті [PERSON], як першочерговий спадкоємець, не посвідчував (свідоцтво про народження [NUMBER] від 09.03.1961 р., а.с.13). [PERSON] 11.08.1999 року було складено заповіт ([NUMBER]), за яким все належне йому майно він заповідає в рівних частинах дружині - [PERSON]. та сину- [PERSON] (а.с.8, 14, 16). [PERSON] помер [INFO] (свідоцтво про смерть [NUMBER], видане Золочівською селищною радою Харківської області 28.02.2000 року, а.с.15), але нотаріально прийняття спадщини після його смерті [PERSON]. та [PERSON] не посвідчували. 02.04.2003 року [PERSON]. склала заповіт ([NUMBER]), за яким заповідає все належне їй майно синові - [PERSON] (а.с.18). Хоча на час виникнення спадкових відносин після смерті [PERSON] та [PERSON] діяв Цивільний Кодекс УРСР 1963 року, але до 01.01.2004 року спадщина не була прийнята ніким із спадкоємців, правовідносини тривають до теперішнього часу, тому до правовідносин, що виникли, необхідно застосовувати правила книги шостої ЦК України. Згідно ст.ст. 1261, 1266 ч.1 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив та батьки. Внуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Встановлено, що на час смерті [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. позивач [PERSON] проживав з ними, поховав, до теперішнього часу продовжує проживати в квартирі [ADDRESS], таким чином, відповідно до ст. 1268 ч.3 ЦК України, вважається таким, що спадщину після смерті батьків як першочерговий спадкоємець та після смерті бабусі як спадкоємець за правом представлення фактично прийняв. На відшкодування судових витрат позивач не наполягає. Виходячи з вищевказаного,

Outcome: approved