Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-09 00:00:00

Позивач в поданій до суду позовній заяві просить визнати проведеним розподіл спільно нажитого майна подружжя та стягнути кошти і посилається на те, що ними придбано майна на суму 39 565 грн., просить виділити їй телевізор марки «LG» вартістю 1 100 грн., домашній кінотеатр марки «LG» вартістю 700 грн., мікрохвильову піч марки «Samsung» вартістю 600 грн., кухонний куточок вартістю 500 грн., пральну машину марки «Beko» вартістю 1400 грн., спальню «Антоніна» вартістю 2 480 грн., всього майна на суму 6 780 грн. Крім того, домовилися, що автомобіль марки «ВАЗ 2109» 2004 року випуску, який був придбаний ними під час спільного проживання у 2007 році, залишається у власності відповідача, половину вартості автомобіля в сумі 14 392 грн. відповідач сплатить їй на протязі шести місяців після розлучення. Але відповідач відмовився повернути їй ці кошти, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, посилаючись на обставини, вказані у позовній заяві, вартість спальні «Антоніна» позивач визначила у 1 000 грн. Уточнив позовні вимоги і просив розділити придбане подружжям [PERSON] та [PERSON] у період проживання у шлюбі майно, відступити від рівності часток при поділі майна подружжя, вказуючи на те, що на утриманні позивача залишається малолітня дитина. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, просив виділити йому м'яку частину меблів «Вікторія» вартістю 1 500 грн. та домашній кінотеатр марки «LG» вартістю 700 грн. Просив врахувати, що він сплачує аліменти на утримання їхньої дитини, заперечував проти розподілу автомобіля, який продав своїй матері за 200 грн., посилаючись на те, що кредит за придбаний автомобіль він сплатив сам особисто. Вислухавши сторони, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини ( навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку ( доходу). Важаться, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. З пояснень сторін та копії свідоцтва про розірвання шлюбу за [NUMBER] актовий запис №27 від 12 червня 2007 року, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області вбачається, що сторони знаходилися у зареєстрованому шлюбі з 2001 року до червня 2007 року, від якого мають одну малолітню дочку [PERSON], [INFO] народження. Під час перебування у шлюбі ними було придбано майно, а саме: телевізор марки «LG» вартістю 1 100 грн., домашній кінотеатр марки «LG» вартістю 700 грн., мікрохвильову піч марки «Samsung» вартістю 600 грн., кухонний куточок вартістю 500 грн., пральну машину марки «Beko» вартістю 1400 грн., спальню «Антоніна» вартістю 2 480 грн., антену супутникову вартістю 700грн., відеоплейер марки «LG» вартісю 300 грн., м'яку частину меблів «Вікторія» вартістю 1500 грн. автомобіль марки ВАЗ-2109 2004 року випуску вартістю 28 785 грн. В судовому засіданні встановлено, що меблі на кухню під назвою «Корона» у 2007 році придбала мати відповідача [PERSON], що підтверджується копією рахунку на продаж меблів від магазину №9 від липня 2007 року. На підставі останнього суд виключив вказані меблі з переліку майна, яке придбали подружжя в період сумісного проживання. Таким чином, вартість майна, яке підлягає розподілу між подружжям, становить 38 065 грн. До вимог ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу і відповідно до ст. 69 цього ж Кодексу дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу, а вразі його поділу частки майна дружини та чоловіка є рівними, що передбачено ст. 70 СК України. Як підтвердили сторони в судовому засіданні, у 2007 році після розлучення вони розділили спільне нажите майно, спору при розподілі майна не виникало. На даний час позивач користується наступним майном: телевізором марки «LG» вартістю 1 100 грн., домашнім кінотеатром марки «LG» вартістю 700 грн., мікрохвильовою пічкою марки «Samsung» вартістю 600 грн., кухонний куточком вартістю 500 грн., пральною машиною марки «Beko» вартістю 1400 грн., спальнею «Антоніна» вартістю 2 480 грн., всього майном на суму 6 780 грн. Відповідачу залишилася інша частина майна та автомобіль марки ВАЗ-2109 2004 року випуску, придбаний ними у 2006 році в період сумісного проживання, що підтвердили сторони в судовому засіданні. Оскільки дружина та чоловік з часу реєстрації шлюбу мають право на поділ набутого ними майна як під час перебування шлюбі, так і після його розірвання і, враховуючи, що сторони щодо розподілу майна та його оцінки, крім автомобіля, визначилися, то суд знаходить необхідним провести його розподіл таким чином, що позивачу відходить: телевізор марки «LG» вартістю 1 100 грн., домашній кінотеатр марки «LG» вартістю 700 грн., мікрохвильову піч марки «Samsung» вартістю 600 грн., кухонний куточок вартістю 500 грн., пральна машина марки «Beko» вартістю 1400 грн., спальня «Антоніна» вартістю 2 480 грн., всього майна на суму 6 780 грн., а [PERSON]: антена супутникова вартістю 700 грн., відеоплейер марки «LG» вартістю 300 грн., м'яка частина «Вікторія» вартістю 1 500 грн., а всього майна на суму 2500 грн. Як пояснили сторони в судовому засіданні, між ними існувала добровільна угода про розподіл автомобіля, згідно якої автомобіль залишається відповідачу в натурі, а останній зобов'язався сплатити позивачу &frac12; частину вартості автомобіля в сумі 14 392 грн. Однак відповідач [PERSON] всупереч добровільній угоді між подружжям по біржовому договору від 16.03.2007 року відчужив автомобіль своїй матері [PERSON] за 200 грн., посилаючись на те, що автомобіль був пошкоджений, неодноразово ремонтувався. Разом з тим, дружина та чоловік мають право на укладання між собою будь-яких договорів, які не заборонені законом. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї створює обов'язки для другого із них, якщо таке майно використано в інтересах сім'ї. До вимог ст. 65 СК України при укладанні договорів, які потребують нотаріального посвідчення і/або державної реєстрації, а також щодо цінного майна згода другого подружжя має бути обов'язковою і нотаріально посвідченою, що передбачається п.139 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 3.03.2004 року. Крім того, продаж автомобіля відбувся з порушенням оформлення угоди купівлі-продажу транспортних засобів на біржі, оскільки відповідач не надав суду акт експертної оцінки автомобіля , яким спірний автомобіль був оцінений у суму в 200 грн. Таким чином, позивач згоду на продаж спірного автомобіля не надавала, що не позбавляє її права оспорювати дійсність угоди, яка укладена проти її волі, а тому вона має право на компенсацію &frac12; частки вартості автомобіля в сумі 14 392 грн. Враховуючи, що частки в спільному майні подружжя визнаються рівними, а позивачу залишається більша частина майна, виділеного майна в натурі, то стягненню з відповідача на користь позивача підлягає грошова компенсація &frac12; частки вартості автомобіля в сумі 12 252 грн. 50 коп. (39 565 грн. - 28 785 грн. - 1500 грн.) : 2 = 9 280 грн.: 2= 4 640 грн.; 6 780 грн. - 4 640 грн.= 2140 грн.; 14 392 грн. 50 коп. - 2 140 грн. = 12 252 грн. 50 коп.). На підставі ст.ст. 60, 65, 68, 69,70 СК України,

Outcome: partial