Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-26 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до Летківського дитячого садка про поновлення на роботі і стягнення моральної шкоди. Зазначила, що наказом № [NUMBER] від 01.06.2008 року була прийнята на роботу сторожем на 0,5 ставки. В травні 2008 року завідуюча повідомила, що вона повинна косити траву, яка росте на території дитячого садка. Вона примушувала косити траву і примусила її написати заяву про звільнення за власним бажанням з 01.06.2008 року. З 15.05.2008 року до 12.06.2008 року вона перебувала у відпустці, але оскільки захворіла та перебувала на лікарняному з 30.05.2008 року по 11.06.2008 року, відпустку продовжила до 24.06.2008 року. Наказом № 52 від 25.06.2008 року її вдруге було звільнено із займаної посади, хоча бажала працювати після виходу з відпустки і 25.06.2008 року вийшла на роботу. Однак завідуюча повідомила, що готує наказ про її звільнення, оскільки вона тут не працює і на її місце прийнято іншу людину. Вважає звільнення незаконним, оскільки вона не виявила власного бажання звільнятися, і в період відпустки 18.06.2008 року повідомила про бажання працювати. Оскільки її незаконно звільнили, що призвело до втрати нормальних життєвих зв'язків, пошуків роботи, то вважає, що їй заподіяно моральну шкоду в сумі 1700 грн. Тому просила поновити її на роботі та стягнути моральну шкоду. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги по зазначених підставах. Представник відповідача Летківського дитячого садка “[INFO]” [PERSON] позов не визнала, пояснила, що [PERSON] сама заяву написала і бажала, щоб її звільнили. Залучені судом співвідповідачі Летківська сільська рада і відділ освіти Тростянецької районної державної адміністрації позов не визнали, вважаючи, що звільнення проведено відповідно до чинного законодавства. Суд встановив, що позивач працювала сторожем Летківського дитячого садка з 01.06.2008 року на посаді 0,5 ставки сторожа і дійсно 14.05.2008 року написала заяву про звільнення за власним бажанням з 01.06.2008 року. Однак, в цей же день вона написала заяву про надання відпустки. Завідуюча дитячим садком 15.05.2008 року видала наказ про звільнення, який скасувала 26.05.2008 року. І вона не була звільнена. А наказом № 32 від 26.05.2008 року їй була надана відпустка з 26.05.2008 року по 22.06.2008 року, яка була продовжена до 24.06.2008 року. Звільнена [PERSON] наказом № 52 від 25.06.2008 року згідно поданої заяви за власним бажанням. Суд вважає, що дане звільнення суперечить вимогам ст. 38 КЗпП України. Оскільки, якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботу і не вимагає розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору. [PERSON] не була звільнена з 01.06.2008 року, а перебувала у відпустці по закінченню якої вийшла на роботу. На її місце прийнято працівника не в порядку переводу. Вимоги про стягнення 780 грн. за час вимушеного прогулу з 25.06.2008 року по 27.10.2008 року обґрунтовані. Згідно довідки про зарплату в березні і квітні зарплата становила відповідно 257,50 грн. і 262,50 грн. Тому позов про поновлення на роботі і стягнення зарплати за час вимушеного прогулу слід задовільнити. Незаконним звільненням їй заподіяно моральну шкоду, що вимагало від неї додаткових зусиль для організації свого життя, вжиття заходів для поновлення на роботі, яку суд оцінює в сумі 100 грн. Оскільки дитячий садок фінансується Летківською сільською радою то дану суму слід стягнути з неї. Дані правовідносини регулюються ст.ст. 38, 235, 237-1 КЗпП України

Outcome: partial