Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-25 00:00:00

Позивачу згідно державного акту на право власності на земельну ділянку належить земельна ділянка, яка розташована за адресою Луганська область, Антрацитівський район, Рафайлівська сільська рада, садівниче товариство «Ясень» [ADDRESS]. Потім він без згоди відповідного органу місцевого самоврядування та територіальної громади побудував на цій земельній ділянці житлової будинок з тамбуром, ґанком, мансардою, а також господарські споруди - гараж, два сараї, кухню, навіс, споруди - огорожі у, I, №1-4. Однак у даний час [PERSON] одержати свідчення на право власності на це збудоване нерухоме майно не може, оскільки він самовільно збудував його. Відповідно до акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку та господарських будівель індивідуального забудовника від 12 липня 2008 року самовільно збудоване нерухоме майно прийнято в експлуатацію, оскільки відповідає діючим державним санітарним, протипожежним і будівельним нормам. Акт комісії затверджений рішенням виконкому Рафайлівської селищної радої за № 33 від 17 липня 2008 року. Оскільки згідно до ч.І ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил, позивач вимушений звернутися до суду із позовом про визнання за ним права власності на самочинно збудоване нерухоме майно - житлової будинок з тамбуром, ґанком, мансардою, а також господарські споруди - гараж, два сараї, кухню, навіс, споруди - огорожі у, I, №1-4 з метою захисту свого права на майно та реєстрацію права власності на нерухоме майно. У судовому засіданні позивач підтримує заявлені вимоги. Відповідач - теріторіальна громада с. Рафайлівка, позов визнала, просить розглянути справу в їх відсутність. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, зокрема акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку та господарських будівель індивідуального забудовника від 12 липня 2008 року /а.с.6/, рішення виконкому Рафайлівської селищной ради за № 33 від 17 липня 2008 року /а.с.4/, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, тому що сукупність добутих у суді доказів вірогідно підтверджує його законність і обґрунтованість, тому що згідно до ст.376 ЦК України тільки суд може визнати право власності на нерухоме майно, яке самочинне збудоване, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України: ”Право власностi на новостворене нерухоме майно (житловi будинки, будiвлi, споруди тощо) виникає з моменту завершення будiвництва (створення майна). Згідно приписів ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності,. тобто позов позивача по справі є позадоговірною вимогою власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно, не з'єднане з конкретними про повернення майна чи усунення інших перешкод, не зв'язаних з позбавленням володіння. Даний позов спрямовано на усунення перешкод у здійсненні власником свого права і виключення домагань на приналежне власнику майно за допомогою підтвердження в судовому порядку факту приналежності йому спірного майна на праві власності. Підставою такого позову є обставини, що підтверджують право власності на майно та ст. 16 Цивільного кодексу України, яка визначає визнання права, як способу захисту цивільних прав та інтересів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Правила щодо набуття права власності на новостворене майно та перероблену річ встановлені статтями 331, 332 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Отже, збудування [PERSON] житлового будинку та господарських споруд є самочинним, оскільки збудовані вони без належного дозволу та без належно затвердженого проекту. Відносини пов'язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності та їх обмежень та правочинів щодо нерухомості регулюються нормами Закону України „Про держану реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень”, що визначено ст.1 цього Закону. Відповідно до п.1 ст.4 Закону, обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних і юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, зокрема, право власності на нерухоме майно. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Відповідно ч. 1 ст. 182 Цивільного кодексу України:" Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації". Тому суд уважає, що сукупність добутих у справі доказів достовірно підтверджує законність і обґрунтованість позовних вимог про визнання за [PERSON] право власності на нерухоме майно, яке самочинне збудоване, оскільки це не порушує права інших осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved