Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за користування житловим приміщенням та прибудинковою територією, посилаючись на те, що відповідачі мешкають [ADDRESS], і з 01.05.2000 р. по 31.12.2007 р. не вносять плату за користування житловим приміщенням та прибудинковою територією. Загальна сума заборгованості на 01.01.2008 р. складає 1242,11 грн., яку просить стягнути. Крім того, просить стягнути судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. Під час розгляду справи представник позивача змінила позовні вимоги і просила стягнути заборгованість за користування житловим приміщенням яка утворилась за період з 01.08.2006 р. по 30.04.2008 р. в розмірі 902,56 коп. Відповідач [PERSON] в судове засідання з'явився, визнав наявність у нього заборгованості, стосовно заборгованості, яка утворилась з 01.05.2000 по 01.01.2005 р. просив застосувати строки позовної давності і не стягувати судовий збір оскільки є учасником війни та пенсіонером. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Між позивачем та відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON], які проживають у квартири [ADDRESS] існують договірні відносини, згідно з якими позивач надає послуги по користуванню житловим приміщенням та прибудинковою територією, а відповідачі здійснюють за це сплату. Згідно п. 7 Правил користування житловим приміщенням та прибудинковою територією, затвердженими постановою КМУ від 24.01.2006 р. власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Суд вважає, що позивач виконав умови договору. Відповідачі не виконали зобов'язання - своєчасно вносити плату за користування житловим приміщенням та прибудинковою територією, мають заборгованість з 01.05.2000 р. в розмірі 902,56 грн. На 01.01.2005 р. за ними рахується борг в сумі 471,49 грн., на 01.08.2006 р. - 426,63 грн. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно до ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, а тому суд вважає, що позов щодо стягнення заборгованості за період з травня 2000 р. по січень 2005 р. не підлягає задоволенню оскільки сплинув строк позовної давності, щодо заборгованості за період з 1 серпня 2006 р. по 30 квітня 2008 р. позовна заява підлягає задоволенню в частині стягнення 475,93 грн. Згідно ч. 3 ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони може зменшити або звільнити їх від сплати судових витрат. Враховуючи, що [PERSON] є пенсіонером та учасником війни, отримує пенсію, суд вважає можливим звільнити його від сплати судового збору. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідачів [PERSON] та [PERSON] підлягає стягненню сума судового збору та витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: partial