Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача 2'525'000,00 грн. основного боргу, 886'600,00 грн. суми відсотків, 25'000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди та судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що між позивачем та відповідачем було досягнуто домовленості про позику грошових коштів, відповідно до якої позивач позичив відповідачу 500000,00 доларів США, що в гривнях по курсу на день позичення грошей складало 2525000,0 грн., які відповідач зобов'язалася повертати з урахуванням 2,2% від загальної суми позики за кожен місяць та повернути всю суму позики за першою вимогою позивача. На підтвердження отримання грошей, відповідачем 22.03.2007 р. власноруч написана розписка. За вимогою позивача відповідач гроші не повернула, тобто не виконала взяті на себе зобов`язання щодо вчасного повернення грошей, а тому в зв'язку з порушенням відповідачем взятих на себе грошових зобов`язань, позивач просить стягнути суму основного боргу з урахуванням відсотків за користування позиченими грошима, які згідно розписки складають 2,2 % від загальної суми позики щомісячно. Позивач в судовому засіданні підтримала позов з викладених в ньому підстав та просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила. За викладених підстав, а також враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних в справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач позичив відповідачу 500'000,00 доларів США, що в гривнях по курсу НБУ становило 2525000,00, які відповідач зобов'язалася повернути з урахуванням 2,2% від загальної суми позики за кожен місяць та повернути всю суму позики за першою вимогою позивача. На підтвердження отримання грошей, відповідачем 22.03.2007 р. власноруч написана розписка. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Стаття 1049 ЦК України визначає, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Разом з цим, необхідно зазначити, що у відповідності до ст. ст. 525, 526, 530, 614, 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Більш того, ст. 625 ЦК України встановлює, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За таких підстав, коли встановлено, що відповідач не виконала, а від так і прострочила виконання перед позивачем грошового зобов'язання, при цьому, закон не звільняє її від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання, і, більш того, остання згідно розписки має сплатити суму боргу з урахуванням 2,2 % від загальної суми позики щомісячно, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо стягнення суми боргу з урахуванням відсотків за весь час прострочення виконання зобов'язання є законними та обґрунтованими, однак підлягають частковому задоволенню з урахуванням курсу долару до гривні на день ухвалення рішення. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Отже, з наданих позивачем та перевірених судом розрахунків, вбачається, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума основного боргу з урахуванням відсотків за весь час користування позикою в розмірі 2426150,00 грн. (за курсом НБУ на день постановлення рішення 1 долар США складає 4,8523 гривень), а також 2,2% від загальної суми позики щомісячно з 22 березня 2007 року по 12 вересня 2008 року в розмірі 53375,30 грн. щомісячно, а всього 3386905,40 грн. Разом з цим, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача коштів у відшкодування моральної шкоди, оскільки відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Отже, підсумовуючи наведене та враховуючи, що позивачем в судовому засіданні не доведено факт заподіяння останній моральної шкоди з вини відповідача, а отже, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди слід відмовити. Водночас, оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, то, у відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені останнім і документально підтверджені судові витрати в розмірі 1730,00 грн. (1700,00 грн. - витрати по сплаті судового збору та 30,00 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи). Враховуючи викладене,

Outcome: partial