Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про визнання недійсним договору дарування, укладеного між [PERSON]. та [PERSON]. 29 вересня 2006р. та посвідченому приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кириленко Л.В. Свої вимоги обгрунтовує тим, що при посвідченні даного договору було порушено положення ст.55 Закону України «Про нотаріат», оскільки на момент його укладання існували обтяження у вигляді арешту майна боржника -1/2 частини жилого будинку по [ADDRESS] , відповідно до постанови Державної виконавчої служби у Печерському районі м.Києва від 18 липня 2006р. Оскільки позивач є потерпілою по кримінальній справі і їй діями відповідача спричинена значна матеріальна шкода, вона є цивільним позивачем і зацікавлена у забезпечення позову, тому вважає , що спірний договір повинен бути визнаний недійним. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити. Представник відповідачів проти задоволення позову заперечував, зазначаючи, що в момент підписання спірного договору дарування ані сторони, які його укладали, ані нотаріус не знали про існування постанови державного виконавця про накладення арешту на 1/2 частину жилого будинку по [ADDRESS], оскільки заборона була накладена та внесена в Єдиний реєстр заборон відчуження об»єктів нерухомого майна лише 04.10.2006р. Третя особа -приватний нотаріус Кириленко Л.В. в судове засідання не з»явилась, в матеріалах справи є письмові заперечення проти позову, відповідно до яких , на момент укладання спірного договору - 29 вересня 2006р. заборона або арешт на об»єкт нерухомості, який відчужувався, були відсутні і підстав для відмови у посвідченні даного договору дарування не було (а.с.60 т.1). Представник третьої особи - [PERSON]., проти задоволення позову також заперечувала, вважаючи, що законних підстав для визнання договору дарування, укладеного відповідачами 29.09.2006р. немає. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити. Як встановлено в судовому засіданні, 29 вересня 2006р. [PERSON]. подарував [PERSON]. 1/2 частину жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS]. Даний договір був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кириленко Л.В. та зареєстрований в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна 05.10.2006р. В обгрунтування позову [PERSON]зазначила, що спірний договір повинен бути визнаний недійсним, оскільки на момент його укладання, майно, яке за договором перейшло у власність відповідача [PERSON]., знаходилось під арештом. Відповідно до ст.55 Закону України «Про нотаріат» при посвідченні угод про відчуження або заставу жилого будинку перевіряється відсутність заборони або арешту майна. З пояснень представника відповідачів та з письмових пояснень приватного нотаріуса Кириленко Л.В. встановлено, що в момент посвідчення спірної угоди - договору дарування, 29 вересня 2006р. була відсутні заборона на відчуження або арешт майна, оскільки ця обставина в обов»язковому порядку перевірялась нотаріусом. Як зазначив в судовому засіданні представник відповідачів, його довіритель [PERSON]. не отримував копію постанови державного виконавця від 18.07.2008р. і про її існування йому не було відомо. Отже, він діяв добросовісно і скористався своїм правом, передбаченим ст.319 ЦК України і розпорядився належним йому майном на власний розсуд. Як вбачається з Витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об»єктів нерухомого майна, Першою Київською державною нотаріальною конторою накладено заборону/арешт на підставі постанови державного виконавця ВДВС у Печерському районі м.Києва Арутюняна С.Р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 18.07.2006р. - 04.10.2006р. о 14.14. (а.с.90,92 т.1). Крім того, відповідно до постанови державного виконавця ВДВС у Печерському районі м.Києва Арутюняна С.Р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 18.07.2006р., арешт на майно [PERSON]. було накладено з метою виконання постанови про накладення штрафу в розмірі 85 грн., а не в зв»язку з правовідносинами по відшкодуванню шкоди, нанесеної позивачці, на які вона посилалась в обгрунтування своїх позовних вимог. Обгрунтовуючи позов, позивач також посилалась на наявність порушеної кримінальної справи за фактом викрадення її майна та умисного пошкодження майна (руйнування належної їй частини будинку), по якій її визнали потерпілою. Однак, в судовому засіданні позивач пояснила, що цивільний позов в кримінальній справі нею не заявлений і тому її твердження про порушення права на відшкодування [PERSON]. нанесеної їй шкоди, в зв»язку з укладанням ним спірного договору дарування, є необгрунтованими та безпідставними. Таким чином, позивачем не доведено порушення її прав внаслідок укладання договору дарування частини будинку[ADDRESS] від 29.09.2006р. Спірний договір дарування був укладений відповідно до вимог ст.203 ЦК України, додержання яких є необхідним для чинності правочину і тому відсутні підстави для визнання його недійсним. На підставі вищенаведеного та

Outcome: dismissed