Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-09 00:00:00

Позивач з урахуванням доповнень від 11 липня 2008 року звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості з квартирної плати. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що згідно рішення Солонянської селищної ради № 6 від 14.03.2001 року утримання будинків та прибудинкових територій в смт. Солоне здійснює ТОВ “Комунальник”, який за актом від 01 червня 2005 року передав свої повноваження та баланс щодо обслуговування житлового фонду ПП “Комунальник ВС”, а за актом від 01 травня 2008 року знову прийняв їх. При цьому з мешканцями квартир існували договірні відносини. Тарифи на послуги по утриманню багатоквартирних житлових будинків встановлені виконавчим комітетом селищної ради 31 жовтня 2006 року, а громадські слухання з питання встановлення тарифів проведені 11 жовтня 2006 року. Для реструктуризації ж заборгованості з плати за утримання житла ПП “Комунальник” запропонував боржникам укласти договори про щомісячне рівномірне погашення реструктуризованої заборгованості та своєчасну сплату поточних платежів. 06 липня 2005 року між позивачем та відповідачем, який проживає у квартирі [ADDRESS], було укладено договір на реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги строком до 10 червня 2008 року, за умовами якого відповідач зобов'язався сплатити: у 2005 році - 104 гривні 58 копійок; у 2006 році - 209 гривень 16 копійок; у 2007 році - 209 гривень 16 копійок, а також поточні платежі у сумі 13 гривень 02 копійки щомісячно, а з листопада 2006 року в зв'язку з затвердженням нових тарифів - по 17 гривень 43 копійки реструктуризованої заборгованості та по 34 гривні 72 копійки поточного платежу. Однак відповідач не виконав умов договору на реструктуризацію заборгованості, внаслідок чого його поточна заборгованість за послуги в період з 06 липня 2005 року по червень 2008 року склала 582 гривні 58 копійок, а реструктуризована заборгованість за надані послуги за аналогічний період склала 627 гривень 48 копійок. Виплати в цей період склали 242 гривні 24 копійки та пільга у розмірі 26 гривень 44 копійки у 2006 році. Загальна ж заборгованість з квартирної плати з липня 2005 року по червень 2008 року склала 1249 гривень 08 копійок, яку просили стягнути з відповідача. Крім цього, договором про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги від 06 липня 2005 року передбачена пеня, яка нараховується у розмірі 0,01 відсотка за кожен день прострочення внесення плати за договором, яка на день звернення з позовом до суду склала 627 гривень 48 копійок, яку також просять суд стягнути з відповідача на користь позивача в примусовому порядку, оскільки той відмовляється сплатити їх в добровільному порядку. У судовому засіданні представник позивача, посилаючись на вищевказані обставини, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по сплаті витрат на утримання будинку та прибудинкової території і реструктуризовану заборгованість в загальній сумі 1249 гривень 08 копійок, пеню за несвоєчасне внесення плати за договором у сумі 627 гривень 48 копійок та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 гривень. У судовому засіданні відповідач та його представник позовні вимоги визнали частково в сумі 371 гривня 89 копійок - як борг за договором №4 про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги, який був укладений 06 липня 2005 року між ПП “Комунальник ВС” та відповідачем, згідно з яким відповідач повинен був у строк до 10 червня 2008 року сплатити суму боргу за квартплату в сумі 627 гривень 48 копійок, який виник до липня 2005 року. Інші угоди з позивачем ним не укладалися. За час дії договору №4 про реструктуризацію заборгованості відповідач сплатив позивачу 268 гривень 68 копійок, з яких: у 2005 році - 26 гривень 04 копійки; у 2006 році - 181 гривню 48 копійок (26 гривень 44 копійки - пільги зі сплати цих видів послуг); у 2007 році - 34 гривні 72 копійки. Таким чином, загальна сума боргу відповідача за даним договором реструктуризації склала з урахуванням цих сплат вже не 627 гривень 48 копійок, а 358 гривень 80 копійок, що з урахуванням пені у розмірі 0,01 відсотка за кожен день прострочення оплати в сумі 13 гривень 09 копійок, склала 371 гривню 89 копійок. Саме на цю суму відповідач має намір ініціювати пролонгацію дії договору №4 до повного погашення заборгованості, оскільки він не може виконувати умови договору в повному обсязі з поважних причин, так як є інвалідом ІІ групи і його пенсія, яка є незначною, витрачається на придбання ліків та стаціонарне лікування, а інших доходів він не має. Інші вимоги позивача вважали незаконними та необґрунтованими, оскільки між відповідачем та ПП “Комунальник ВС” і ТОВ “Комунальник” договірні відносини відсутні, при цьому останні в період з 2004 року і по даний час не обслуговують будинок, в якому проживає відповідач, а конструктивні елементи його будинку взагалі ніколи не обслуговували, як не проводили ремонт будинку понад 10 років та не надавали жодних послуг, перелічених позивачем у своїй позовній заяві. Вважали, що підстав для задоволення позову в цій частині немає. Суд, вислухавши сторони, дослідивши надані сторонами докази в межах позовних вимог, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Розпорядженням голови Солонянської селищної ради №28-р від 15.05.2001 року (а.с.23) позивача ТОВ “Комунальник” було зобов'язано в строк до 20.05.2001 року укласти з Солонянською житлово-експлуатаційною конторою договір на виконання робіт по утриманню житлового фонду територіальної громади (дахів, під'їздів, водопостачання, водовідведення, систем опалення) та присадибних територій і доручено позивачу ТОВ “Комунальник” здійснювати видачу довідок про призначення житлових субсидій з обов'язковою відміткою Солонянської ЖЕК про укладення договору на сплату заборгованості квартиронаймачами за квартплату. 01.05.2001 року між ТОВ “Комунальник” та Солонянською ЖЕК було укладено договір про сумісну діяльність з метою поліпшення технічного утримання житлового фонду смт. Солоне, сел. Жданове та с. Аполонівка (а.с.23), згідно з умовами якого ТОВ “Комунальник” було зобов'язане проводити поточний ремонт житлового фонду цих населених пунктів. 01.06.2005 року між ТОВ “Комунальник” та ПП “Комунальник ВС” було укладено договір субпідряду, згідно з умовами якого позивач зобов'язався щомісячно оплачувати виконані ПП “Комунальник ВС” роботи, а ПП “Комунальник ВС”, зобов'язалося виконувати роботи по утриманню житлового фонду територіальної громади (дахів, під'їздів, водопостачання, водовідведення, систем опалення) та присадибних територій смт. Солоне, сел. Жданове та с. Аполонівка. 01.06.2005 року між Солонянською житлово-експлуатаційною конторою та ПП “Комунальник ВС” було укладено договір про сумісну діяльність (а.с.27) з метою поліпшення технічного утримання житлового фонду смт. Солоне, сел. Жданове та с. Аполонівка, згідно з умовами якого ПП “Комунальник ВС” було зобов'язане проводити поточний ремонт житлового фонду смт. Солоне, сел. Жданове та с. Аполонівка, в зв'язку з чим було складено акт прийому-передачі ТОВ “Комунальник” технічної документації з залишковою балансовою вартістю на будинки житлового масиву смт. Солоне, с. Аполонівка та сел. Жданове для їх подальшого обслуговування ПП “Комунальник ВС” (а.с.25). Між позивачем, який згідно рішення Солонянської селищної ради № 6 від 14.03.2001 року (а.с.22) займається утриманням будинків та прибудинкових територій в смт. Солоне, та відповідачем, який мешкає у квартирі [ADDRESS], існували договірні відносини, згідно з якими відповідачу було надано особовий рахунок №677 (а.с.5) для оплати отриманих від позивача послуг (за утримання будинку та прибудинкової території). Тарифи на послуги по утриманню багатоквартирних житлових будинків встановлені рішенням виконавчого комітету Солонянської селищної ради №156 від 31 жовтня 2006 року (а.с.28,29,30), а громадські слухання з питання встановлення тарифів проведені 11 жовтня 2006 року у районній газеті (а.с.33). 06 липня 2005 року між позивачем та відповідачем було укладено договір на реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги строком до 10 червня 2008 року, за умовами якого відповідач зобов'язався сплатити: у 2005 році - 104 гривні 58 копійок; у 2006 році - 209 гривень 16 копійок; у 2007 році - 209 гривень 16 копійок, а також поточні платежі у сумі 13 гривень 02 копійки щомісячно, а з листопада 2006 року в зв'язку з затвердженням нових тарифів - по 17 гривень 43 копійки реструктуризованої заборгованості та по 34 гривні 72 копійки поточного платежу. Однак відповідач не виконав умов договору на реструктуризацію заборгованості, внаслідок чого його реструктуризована заборгованість в період з травня 2005 року по червень 2008 року склала 627 гривень 48 копійок. В той же час, згідно наданих відповідачем для огляду в судовому засіданні квитанцій ним за цей період було здійснено платежі на загальну суму в сумі 268 гривень 68 копійок, з них: у 2005 році - 26 гривень 04 копійки; у 2006 році - 181 гривню 48 копійок (26 гривень 44 копійки - пільги зі сплати цих видів послуг); у 2007 році - 34 гривні 72 копійки, про що також вказує і позивач у доповненні до позовної заяви від 11 липня 2008 року, але не враховує цю суму у своїх розрахунках (а.с.41). Тобто, загальна сума боргу відповідача за даним договором реструктуризації склала з урахуванням цих сплат та пені у розмірі 0,01 відсотка за кожен день прострочення оплати в сумі 13 гривень 09 копійок, що передбачена умовами договору, склала 371 гривню 89 копійок, яка визнана відповідачем в судовому засіданні і яка підлягає стягненню з нього. Також за період з 06 липня 2005 року по червень 2008 року у відповідача склалась поточна заборгованість за надані послуги у сумі 851 гривні 26 копійок, яку суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача, оскільки відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, а правилами користування приміщеннями житлових будинків встановлено, що власник та наймач (орендатор) квартири зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно типового договору, оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. У відповідності зі ст. 7 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належать встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону, визначення виконавця житлово-комунальних послуг, укладення договорів з підприємствами різних форм власності на вироблення та/або виконання житлово-комунальних послуг. На підставі ст. 1, п. 2 ст. 10 Закону України “Про приватизацію державного житлового фонду” власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території. Відповідач, відповідно до умов договору та згідно особового рахунку № 677 (а.с.16) повинен був своєчасно оплачувати надані послуги по утриманню будинку та прибудинкової території, проте належним чином не виконував свої зобов'язання згідно умов договору реструктуризації боргу, що підтвердив у судових засіданнях і сам відповідач, в зв'язку з чим його борг по сплаті витрат на утримання будинку та прибудинкової території склав 851 гривню 26 копійок, а його заборгованість за договором реструктуризації заборгованості за житлово-комунальні послуги склала 371 гривню 89 копійок, які до даного часу ним не погашено і які суд вважає необхідним стягнути з нього на користь позивача. При визначенні розміру пені суд враховує те, що минув річний строк позовної давності, передбачений ст.258 ЦК України, в зв'язку з чим пеня з відповідача підлягає стягненню за останній рік невиконання умов договору у сумі 13 гривень 09 копійок. В зв'язку з частковим задоволенням позову суд також вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави витрати по сплаті судового збору, оскільки позивач звільнений від цих витрат при зверненні з позовом до суду, а на користь позивача витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 гривень, відмовивши в задоволенні іншої частини позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial