Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту перебування у зоні ЧАЕС обгрунтовуючи її тим, що працюючи на посаді водія автомобіля ГАЗ-53 д.р.н.[NUMBER] в Бобринецькому районному транспортному підприємстві, 12.09.1986 року наказом останнього він був направлений у відрядження для ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та з 12.09.1986 року по 21.09.1986 року перебував на роботі у Чорнобильській зоні. У зв'язку з цим він має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, що підтверджується відповідним посвідченням [NUMBER], та вважає, що у відповідності до ст. 55 Закону України “Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” має право на достроковий вихід на пенсію, але термін перебування в зоні відчуження, який має бути не менше 5 календарних днів та який є підставою для зниження пенсійного віку на 10 років, не підтверджується наданим йому посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Тому просить суд встановити факт його перебування в зоні відчуження в період з 12.09.1986рю по 21.09.1986р. В судовому засіданні заявник заяву підтримав та просить її задовольнити посилаючись на обставини викладені в ній. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили факт перебування [PERSON] з 12.09.1986рю по 19.09.1986р. в зоні відчуження. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та дослідивши зібрані в судовому засіданні докази вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи із наступних підстав. Відповідно до ст. 10 Закону України “Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, учасниками ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів. В судовому засіданні встановлено, що з 12.09.1986 року по 21.09.1986 року [PERSON] працював в Чорнобильському та Яготинському районі Київської області, а також в [ADDRESS] на роботах пов'язаних із ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, що підтверджується показами свідків [PERSON] та [PERSON], а також письмовими доказами: товарно-транспортною накладною №71849, шляховим листом №899141 від 12.09.1986р., довідкою ВАТ “ Бобринецька сільгосптехніка” від 21.08.2008 р. Та №78, №79 від 09.06.2008р., наказом №156 від 26.09.1986р. посвідченням про відрядження від 12.09.1986р. 29.12.1997 року [PERSON] отримав посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, серія [NUMBER]. Відповідно до п.1 Переліку населених пунктів віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМУ України №106 від 23.07.1991 р. село Іллінці Чорнобильського району Київської області відноситься до зони відчуження. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що факт роботи [PERSON]. у зоні відчуження з 12.09.1986р. по 19. 09.1986 року знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до ст.55 Закону України “Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” особи, які працювали у зоні відчуження з 1 липня 1986 р. до 31 грудня 1986 р. не менше 5 календарних днів пенсійний вік знижується на 10 років. Оскільки той факт, що [PERSON] працював з 12.09.1986р. по 19. 09.1986 року в зоні відчуження підтвердився в судовому засіданні й встановлення цього факту необхідне заявнику для реалізації свого права на дострокову пенсію, його заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved