Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-07 00:00:00

13 серпня 2007 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди. Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що 25 квітня 2007 року близько 07-45 год. на перехресті вул. Комсомольська та Сєрова в м. Дніпропетровську сталося дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ 21124 д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля SUZUKI GRAND VITARA д/н [NUMBER], який належить [PERSON] та на момент дорожньо-транспортної пригоди знаходився під керуванням її сина [PERSON]. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю SUZUKI GRAND VITARA д/н [NUMBER], який належить [PERSON] на праві власності завдано технічних пошкоджень на суму 50 351 грн. 36 коп. Постановою начальника відділу оформлення дорожньо-транспортної пригоди з обслуговування м. Дніпропетровська УДАІ УМВС України в Дніпропетровській області від 6 травня 2007 року, у порушення кримінальної справи за фактом дорожньо-транспортної пригоди за ч. 1 ст. 286 КК України відносно водія [PERSON] відмовлено на підставі п. 2 ст. 6 КПК України. Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 6 червня 2007 року [PERSON] визнаний винним у скоєні дорожньо-транспортної пригоди, у зв”язку з чим він був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу у розмірі 68 грн. Вона зазначає, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу [PERSON] завдано матеріальна шкода, яка складається: із суми матеріальної шкоди в розмірі 50 351 грн. 36 коп., суми за послуги транспортування пошкодженого автомобіля в розмірі 200 грн.; суми за надіслання телеграм відповідачу в розмірі 64 грн. 88 коп.; суми за оплату автотоварознавчої експертизи в розмірі 570 грн, вартість нотаріальних послуг в розмірі 120 грн. та судових витрат. Позивач зазначає, що під час дорожньо-транспортної пригоди в автомобілі під керуванням її сина [PERSON]. знаходилася невістка, яка разом з її сином отримала тілесні ушкодження та тривалий час перебувала на стаціонарному лікуванні. У зв”язку з тим, що вона отримала великий стрес через дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 25 квітня 2007 року, у неї стався гіпертонічний криз, внаслідок чого вона вимушена була звертатися за медичною допомогою та пройти відповідний курс лікування. Завдану моральну шкоду вона оцінює в 5 000 грн. Ухвалою суду від 22 жовтня 2007 року до участі у справі в якості третьої особи залучений [PERSON]., який на момент дорожньо-транспортної пригоди знаходився під керуванням автомобіля SUZUKI GRAND VITARA д/н [NUMBER]. 6 жовтня 2008 року позивач доповнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача витрати, пов”язані з оплатою правової допомоги в розмірі 1 200 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON], представник позивача [PERSON] позов підтримали та просили задовольнити в повному обсязі на підставі обставин, викладених у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково, а саме в частині завданої матеріальної шкоди [PERSON] Що стосується моральної шкоди, вважала, що вона не доведена позивачем та просила відмовити в цій частині позову. Третя особа [PERSON]. в судовому засіданні вважав позовні вимоги обгрунтованими та підлягаючими задоволенню в повному обсязі. Вислухавши третю особу, представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України. Судом встановлено, що 25 квітня 2008 року о 07-45 год. на перехресті вул. Комсомольська та Сєрова в м. Дніпропетровську сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ 21124 д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля SUZUKI GRAND VITARA д/н [NUMBER], який належить [PERSON] та на момент дорожньо-транспортної пригоди знаходився під керуванням її сина [PERSON]. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю SUZUKI GRAND VITARA д/н [NUMBER], завдано технічні пошкодження. Відповідно до постанови Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2008 року, відповідач [PERSON] притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу у розмірі 68 грн. (а.с. а.с. 122-124). Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль SUZUKI GRAND VITARA д/н [NUMBER] належить позивачеві [PERSON] на праві власності (а.с. 151). Відповідно до висновку експерта - автотоварознавця № 434 від 02 серпня 2007 року, матеріальна шкода, завдана володільцю автомобіля SUZUKI GRAND VITARA д/н [NUMBER], пошкодженого в результаті дорожньо-транспортної пригоди складає 50 351 грн. 36 (а.с. а.с. 4-11). Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Суд вважає, що винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є відповідач [PERSON], який порушив вимоги дорожнього руху, що підтверджується постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2008 року (а.с. а.с. 122-124). Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При визначенні суми матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, суд виходить із висновку експерта - автотоварознавця № 434 від 02 серпня 2008 року, із якого вбачається, що матеріальна шкода, завдана володільцю автомобіля SUZUKI GRAND VITARA д/н [NUMBER], пошкодженого в результаті дорожньо-транспортної пригоди складає 50 351 грн. 36 (а.с. а.с. 4-11). У відповідності зі ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. При зазначених обставинах, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо відшкодування вартості завданої матеріальної шкоди в розмірі 50 351 грн. 36 коп. та послуг транспортування пошкодженого автомобіля в розмірі 200 грн.; підлягають задоволенню (а.с. 38). Суд вважає, що підлягають задоволенню позовні вимоги позивача в частині відшкодування витрат по сплаті вартості послуг спеціаліста автотоварознавця у розмірі 570 грн., оскільки в силу ст. 79 ЦПК України, до судових витрат відносяться витрати пов”язані з залученням спеціалістів та проведенням судових експертиз. Оскільки позивачем було надано висновок спеціаліста автотовароведа експертного дослідження автотоварознавчого дослідження від 02 серпня 2008 року та довідка про сплату вартості послуг експерта в сумі 570 грн., суд вважає, що витрати, повз”язані з проведенням автотоварознавчого дослідження підлягають відшкодуванню в повному обсязі (а.с. 39). Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст. 88 ЦПК України відмовити в задоволенні вимог позивача щодо стягнення витрат, пов”язаних з відправленням телеграм з повідомленням відповідачу у розмірі 64 грн. 88 коп. та вартості нотаріальних послуг, пов”язаних з оформленням повноважень представника позивача в розмірі 120 грн., оскільки вони не ґрунтуються на вимогах діючого закону. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, розмір відшкодування зазначеної шкоди суд повинен визначити залежно від характеру й обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат, і з урахуванням інших обставин; при цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості і справедливості. Суд виходячи із засад розумності та справедливості, оцінюючі докази, надані позивачем в обгрунтування спричинення останньому моральних страждань, вважає суму 5 000 грн., яку просить стягнути позивач, завищеною, а тому вимоги в цій частині такими, що підлягають задоволенню частково у розмірі 2 000 грн. Доводи представника відповідача щодо недоведеності в судовому засіданні з боку позивача завданої моральної шкоди, внаслідок дорожньої транспортної пригоди, суд вважає надуманими та не приймає їх до уваги, оскільки право [PERSON] було порушено внаслідок дорожньо-транспортної пригоди саме з вини [PERSON] Крім того, на підставі ст. 84 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати, пов”язані з оплатою правової допомоги в розмірі 1 200 грн., що підтверджується відповідними фінансовими документами (а.с. а.с.146-150). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача на користь позивача [PERSON] повинно бути стягнено сплачений судовий збір у розмірі 763 грн. 25 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. Судом роз”яснювались позивачу, представникам сторін положення ст.ст. 10, 57-60 ЦПК України та наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, а також те, що суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь справі, при цьому суд приймає до розгляду тільки ті докази, які мають значення по справі. Суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Outcome: partial