Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-16 00:00:00

Позивач 23.04.2008 року звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому вказує, що являється власником двоповерхового будинку по [ADDRESS] Газопостачання сплачували юридичні особи, які орендували приміщення. 15.11.2007 року позивач як власник майна та фізична особа звернулась до відповідача з вимогою про укладення договору на газопостачання особисто з нею. Відповідачем їй було відмовлено, а в березні 2008 року працівниками відповідача були обрізані газопостачальні труби та припинено постачання газу. Вказані дії відповідача позивач вважає незаконними, просить понудити відповідача укласти договір з нею як фізичною особою, поновити газопостачання, відшкодувати моральну шкоду в розмірі 5000 грн. В судовому засіданні представник позивачки вимоги підтримав. Представники відповідача з позовом не погодились, пояснюють, що за адресою, на яку вказує позивач, між відповідачем та юридичною особою був укладений договір на газопостачання в адміністративно-службове приміщення на 10 робочих місць. 06.09.2006 року юридична особа продала фізичній особі - [PERSON] об'єкт нерухомого майна, що не введений в експлуатацію, за спірною адресою. В зв'язку з чим продавець попросив замінити сторону в договорі на газопостачання з юридичної на фізичну особу. Не погодившись з такою заявою відповідач пояснив позивачу, що згідно з правилами газопостачання та забезпечення природним газом службово-адміністративних приміщень договір вони можуть укласти з юридичною особою; з фізичними особами вони можуть укласти договір на житлові приміщення. Оскільки позивач не здійснила ніяких мір для того щоб відповідач уклав з нею договір на забезпечення природним газом, 21.03.2008 року подача природного газу для ПП "[INFO]" була припинена. Відповідач не перешкоджає [PERSON] укласти договір про надання послуг по газопостачанню, але тільки дотримуючись норм діючого законодавства України. В зв'язку з чим просять в задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні і в його задоволенні слід відмовити. Судом встановлено, що на підставі заяви директора ПП "[INFO]" [PERSON] від 19.10.2001 року ПП "[INFO]" були видані технічні умови № 10-4099 від 19.10.2001 року на газифікацію адміністративно-службового приміщення за адресою: [ADDRESS] (а.с.63-69 т.1). Згідно вказаним технічним умовам був виконаний проект газифікації, замовником якого було ПП "[INFO]". Головним державним санітарним лікарем погоджений проект газифікації адміністративно-службового приміщення за адресою: [ADDRESS], про що свідчить висновок № 47 від 14.02.2002 року. ПП "[INFO]" отримало експертний висновок № 77 Держпожнагляду м. Севастополя на адміністративно-службового приміщення на 10 робочих міст за адресою: [ADDRESS](а.с. 70,71 т.1) На підставі перелічених документів, заяви ПП "[INFO]" та документів, наданих для укладення угоди, а також на підставі договору № 98 ПГ-тр-2002 від 26.06.2002 року був дозволений пуск газу за вказаною адресою (дозвіл № 457 від 10.06.2002 року) (а.с. 72-75 т.1). З червня 2002 року газопостачання адміністративно-службового приміщення здійснювалось для ПП "[INFO]", а з 01.01.2007 року - для ПП "[INFO]", директором яких являвся [PERSON](а.с. 81,85,93 т.1). З наданих документів для укладення договору вбачається, що ПП "[INFO]" та ПП "[INFO]" являються юридичними особами, вид діяльності яких - поліграфічна промисловість (а.с.10-16 т.2, а.с. 82-85 т.1). Як вбачається з договору купівлі-продажу нерухомого майна від 06.09.2006 року а також технічного паспорту приміщення по [ADDRESS] в м. Севастополі, ПП "[INFO]" продало [PERSON] вказане нерухоме майно, що не введено в експлуатацію, яке розташоване на земельній ділянці, наданій ПП "[INFO]" для обслуговування адміністративно-виробничого павільйону на підставі договору № 237 від 29.05.1998 року (а.с. 17-19 т.2, а.с. 83 т.2). На підставі клопотання ПП "[INFO]" № 17 від 31.01.2008 року договір № 313 ПГ-пс-П-2007 від 01.01.2007 року був розірваний. На адресу ПП "[INFO]" відповідачем був направлений припис № 106 від 06.02.2008 року з пропозицією самостійно припинити споживання газу та підготуватися до опломбування газопотребляючого обладнання. Цей припис крім того містить в собі попередження про примусове припинення транспортування газу в разі невиконання вимог (а.с. 77,78 т.1). Актом від 11.02.2008 року зафіксована відмова ПП "[INFO]", а саме директора [PERSON], в допуску для примусового відключення від газопостачання, в зв'язку з чим 21.03.2008 року подача природного газу для ПП "[INFO]" була примусово припинена, про що складений акт. Власник адміністративно-службового приміщення по [ADDRESS] неодноразово зверталась з заявами про укладення з нею договору на газозабезпечення, однак відповідач надавав позивачу відповіді про те, що її заяви не підлягають задоволенню. Питання забезпечення споживача природним газом регулюються Постановою КМУ від 27.12.2001 року № 1729 "Про забезпечення споживачів природним газом". Одночасно с цим, послуги на постачання газу населенню надаються відповідно до Правил надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими Постановою КМУ від 09.12.1999 року № 2246. Відповідно до п. 4 вказаних Правил послуги з газопостачання надаються споживачу на підставі договору, який укладається згідно з типовим договором. Постановою КМУ від 05.07.2006 року № 938 затверджений типовий договір про надання населенню послуг по газопостачанню, а саме відповідно до п. 1 даного типового договору визначено, що виконавець зобов'язується безперервно надавати споживачеві, членам його сім'ї та іншим особам, зареєстрованим у квартирі, приватному будинку, послуги з постачання природного або скрапленого газу від групових резервуарних установок для побутових потреб з гарантованим рівнем надійності, безпеки, якості та величиною тиску, а споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами (цінами) у строки і на умовах, передбачених цим договором. Згідно абз. 3 п.10 Правил річні обсяги споживання природного газу у поточному році для споживачів, внутрішньобудинкова система газопостачання яких не була раніше підключена до газорозподільної мережі, визначаються за 12 місяців відповідно до встановлених законодавством норм споживання залежно від виду споживання та кількості осіб, зареєстрованих у квартирі, приватному будинку, шляхом підсумовування даних про обсяг газу. Відповідно до п. 4.5.2 Правил безпеки систем газопостачання № 254 від 01.10.1997 року власники житлових будинків до пуску газу повинні забезпечити інструктаж квартиронаймачів, власників квартир і житлових будинків з питань користування газом та техніки безпеки спеціалізованим підприємством газового господарства. Інструктаж жителів міст при заселенні в будинки-новобудови і після капітального ремонту, при газифікації існуючого житлового фонду проводиться в технічних кабінетах на діючому газовому обладнанні або безпосередньо в квартирах під час пуску газу. Інструктаж жителів сільських населених пунктів проводиться в квартирах під час пуску газу. Власники громадських будинків зобов'язані забезпечити підготовку осіб, відповідальних за технічний стан і безпечну експлуатацію газового господарства, згідно з п. 1.2.1 цих Правил. Крім того, п. 4.5.24. Правил безпеки передбачено, що в будинках, які належать громадянам на правах особистої власності, до пуску газу власник будинку повинен укласти договір з СПГГ на технічне обслуговування домової системи газопостачання, в якому вказується також обов'язок власника повторно перевіряти і прочищати димові і вентиляційні канали - власними силами після одержання інструктажу і пам'ятки в спеціалізованій організації або за домовленістю з організацією, яка експлуатує канали. Таким чином вказані вимоги діючого законодавства України передбачають виникнення правовідносин в частині надання населенню послуг з газопостачання між спеціалізованою організацію та виключно фізичними особами - власниками об'єктів нерухомого майна, що має статус житлового приміщення. Відповідно до ст. 380 ЦК України, житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Наданий представником позивача технічний паспорт не може бути прийнятий судом, оскільки він виданий також на адміністративно-службове приміщення, а згідно довідки Ленінського РО УМВС України - в порушення закону (а.с. 84 т.2). Суд погоджується з доводами відповідача, що він є належним суб'єктом укладення договору газопостачання, оскільки господарську діяльність по постачанню газу а також діяльність по транспортуванню природного газу здійснює відповідно отриманим ліцензіям [NUMBER] від 07.04.2000 року (на поставку), [NUMBER]від 07.04.2000 року (на транспортування) (а.с. 85,86 т.2). Таким чином суд вважає, що позивачем не надано доказів того, що спірне приміщення є житловим і його власник має право на укладення договору з газопостачальною організацією як фізична особа за тарифами, встановленим для населення. Доводи відповідача є обґрунтованими, тому суд вважає, що дії ВАТ по газопостачанню та газифікації "Севастопольгаз" по припиненню газопостачання та відмова укласти договір з [PERSON] на послуги газопостачання являються законними, тому в задоволенні позову суд відмовляє. На підставі ст.15,16,714 ЦК України, ст. 1,2,3,4,28 Правил надання населенню послуг з газопостачання,

Outcome: dismissed