Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-13 00:00:00

Позивач 29.09.2008 року звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей посилаючись на те, що 17.10.1998 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб. Від шлюбу сторони мають дітей: сина - [PERSON], [INFO], дочку - [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою та перебувають на повному її утриманні. Відповідач є батьком дітей, однак участі у вихованні дітей не приймає, допомоги на їх утримання не надає. В зв'язку з цим вона змушена звертатися в суд з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей. В попередньому судовому засіданні позивач [PERSON]позов підтримала повністю, просить його задоволити та стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей, в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, щомісячно. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення та пояснив, що дійсно він є батьком дітей на утримання яких позивачка просить стягнути аліменти. Платити аліменти він не відмовляється і з їх розміром також погоджується. У відповідності до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення можливе за умови визнання відповідачем позову. Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявних для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо доказів для розгляду справи по суті та постановлення рішення, і вважає, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з наступного: Судом встановлено, що [PERSON], відповідач у справі, є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 11 серпня 1999 року, актовий запис № 2, свідоцтво [NUMBER], видане Жовтневою сільською радою Монастирищенського району Черкаської області ( а.с. 2) та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 2 квітня 2007 року, актовий запис № 1, свідоцтво [NUMBER], видане Дібрівською сільською радою Монастирищенського району Черкаської області ( а.с. 3); У відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України обов'язок утримувати своїх неповнолітніх та непрацездатних дітей лежить на їх батьках. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей (аліменти) стягуються в судовому порядку. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав суду доказів того, що немає можливості сплачувати кошти на утримання дітей, а навпаки погодився сплачувати аліменти на утримання дітей, визнавши позов повністю. Згідно з довідкою № 210 від 07.10.2008 року виданої виконкомом Жовтневої сільської ради Монастирищенського району [PERSON], 1999 року народження та [PERSON], 2007 року народження знаходяться на повному утриманні їх матері [PERSON], 1977 року народження. Суд з урахуванням матеріального становища дітей, які проживають з позивачкою, матеріального становища платника аліментів, його згоду на сплату аліментів, інших обставин справи, визначає розмір стягуваних аліментів, на дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів доходів відповідача, щомісячно, але у відповідності до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття старшої дитини. Судові витрати на підставі ст. 81, 88 ЦПК України підлягають стягненню із відповідача. Суд вважає за необхідне на підставі ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного ст.ст. 180-182, 184, 191 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: approved