Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-07 00:00:00

В вересні 2008 р. позивач звернувся в суд із позовною заявою в якій просив розірвати кредитний договір [NUMBER] від 03 жовтня 2007р. на придбання автотранспорту та стягнути з відповідачів 253435,30грн. в солідарному порядку заборгованості за даним договором, посилаючись на те, що 03.10.2007 р. відповідач [PERSON] . одержала кредит у сумі 225000грн. строком до 02.10.2012р. У свою чергу відповідачка повинна були сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 16,5% річних, щомісячну комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 0,25% на місяць та щомісячно проводити часткове погашення кредиту в строки та в сумі, згідно з графіком погашення заборгованості за кредитом. В забезпечення належного виконання зобов’язань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] . 03 жовтня 2007р. було укладено договір поруки відповідно джо якого [PERSON] . зобов’язався відповідати за зобов’язання [PERSON] . за кредитним договором як солідарний боржник. Проте відповідачі порушуючи взяті на себе зобов'язання за договором , не стали їх виконувати і станом на 01.08.2008 р. мають заборгованість у сумі253435,30 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом – 33750грн., частина кредиту, яка має бути повернута достроково у сумі 225000грн., проценти за користування кредитом - 22256,27грн., заборгованість по сплаті комісійної винагороди – 5074,15грн., пені за прострочення сплати кредиту за період з 01.11.2007р. по 31.07.2008р. – 1105грн. У зв'язку з тим, що відповідачі не бажають добровільно погасити заборгованість за договором, позивач просив суд стягнути цю суму в примусовому порядку. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідачі в суді позов визнали. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачами позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, без дослідження доказів по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню у відповідності до ст. ст. 526, 610,624,625 Цивільного кодексу України, оскільки зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а за порушення зобов’язання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст. 624, 625 ЦК України тобто при порушенні зобов’язань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки за користування простроченим кредитом, на суму фактичної простроченої заборгованості з дати її виникнення по день погашення. На суму несплачених відсотків за користування кредитом, що входить до обов’язкового мінімального платежу банк нараховує пеню за кожний день прострочення, на суму прострочених відсотків. Станом на 01.08.2008 року сума боргу відповідачів перед банком складає 253435,30грн. Згідно ст. 599 ЦК України зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов’язання і одностороння зміна умов договору не допускається. Відповідачі своєчасно кредит, а також нараховані за його користування відсотки не повернули, продовжували користуватися грошима на тих же умовах, договір не розривали, тому відсотки за користування кредитом правомірно нараховані до дня подачі позовної заяви в суд. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає можливим покласти на відповідачів також і судові витрати позивача при подачі позовної заяви у розмірі 1730грн.

Outcome: approved