Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою в якій вказала, що у неї з відповідачем по справі є сумісна дитина – донька [PERSON] , [INFO] . Відповідач мешкає у іншій родині. 1 вересня 2008 року донька поступила на навчання до [INFO] . Університет розташований у [ADDRESS] . Донька мешкає у гуртожитку, плата за який складає 100 грн. на місяць. Окрім того, донька являється інвалідом дитинства II групи з діагнозом ДЦП з порушенням функції ходьби, окрім витрат на харчування, одяг, придбання необхідних підручників навчальних приналежностей, засобів гігієни, потребує більш значних витрат на спеціальне взуття та лікування. Позивачка як мати надає необхідну матеріальну допомогу, але самостійно задовольнити всі необхідні потреби дитини вона не в змозі, життя стає все дорожче. Добровільно надавати матеріальну допомогу відповідач відмовляється. Позивачка просить позов задовольнити, стягнувши з відповідача на користь доньки аліменти в розмірі 1/6 частини від його доходів, починаючи з дня подання заяви до суду на весь час навчання доньки до 1.7.2012 року. У судовому засіданні позивачка вимоги підтримала, посилаючись на доводи, викладені у заяві просить їх задовольнити. Відповідач позов визнав частково, пояснивши, що він згоден надавати матеріальну допомогу, але у розмірі 1/8 частини своїх доходів. При цьому пояснив, що він мешкає в іншому шлюбі від якого має двох дітей. Старший син [PERSON] , [INFO] у 2008 року поступив на навчання до [INFO] на денне відділення платної форми навчання, де плата за один рік становить 4200 грн. Окрім сплати за навчання, він наймає синові квартиру, що коштує 250 у.о. на місяці та також несе витрати на харчування сина, придбання одягу взуття, необхідних підручників навчальних приналежностей, засобів гігієни, тощо. Окрім того, його дружина хоча й працює, але отримує невелику зарплатню і головний тягар по утримання сім’ї, де є ще й неповнолітня дитина, лягає на нього. Він працює, його середній заробіток на місяць складає приблизно 2-2,5 тис. грн. Третя особа – дружина відповідача підтвердила його пояснення з приводу витрат які він несе по утриманню родини, просить задовольнити позов в розмірі, визначеному відповідачем. Згідно ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд приходить до наступних виводів. Відповідно до ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов’язки стосовно дитини. Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні діти продовжують навчання та потребують матеріальної допомоги, батьки зобов’язані утримувати їх протягом всього часу навчання за умов можливості надання матеріальної допомоги. Факт та термін навчання [PERSON] на денному відділенні, підтверджується довідкою з місця навчання (а.с.8). Згідно наданої позивачкою розрахунку, витрати на утримання дитини складають в середньому 3373,89 грн. на місяць(а.с.2-3). Відповідно до наданої виписки із акта огляду МСЕК від 11.9.2008 року (а.с.5) [PERSON] є інвалідом дитинства II групи з діагнозом ДЦП ніжний спастичний парапарез з вираженим порушенням функції ходьби, що на думку суду, стає значною перешкодою для можливості їй самостійно приймати участь у своєму утримання. Тобто утримання її повністю лягає на батьків, оскільки судові не надано ніяких доказів щодо наявності у [PERSON] будь яких джерел прибутку. Приймаючи до уваги, що позивачка маючи середньомісячний прибуток 1245,40 грн. (а.с.4) суд вважає, що вона самостійно не в змозі задовольнити необхідні потреби своєї хворої дитини, які є вищими ніж потреби здорової дитини. Згідно до розрахунку, наданого позивачем утримання сина [PERSON] , який навчається у м. Києві в середньому становить 2759,72 грн.(а.с.16-17). Згідно довідки середньомісячний заробіток відповідача складає 3398,57 грн.(а.с.20). Відповідно до ст.141 СК України, третя особа, як мати [PERSON] має рівні обов’язки перед сином разом з відповідачем і також повинна надавати допомогу на утримання сина, що на думку суду, при виконанні нею цього обов’язку, зменшить матеріальне навантаження на відповідача. Аналогічним чином суд підходить й до обов’язків відповідача щодо своєї дитини від першого шлюбу, а саме її утримання на час навчання. Виходячи з наданої довідки середньомісячний заробіток позивача складає 3398,57 грн., 1/6 частина від якого складає 566,43 грн., 1/8 – 424,82 грн. Різниця в 141,61 грн. не є великою, тому, на думку суду, не завдасть значної шкоди матеріальному рівню відповідача та не відобразиться на матеріальному рівні його родини. При відрахування 1/6 частки з заробітної плати відповідача сума, яка залишається 2832,14 грн., на думку суду є достатньої для нормального життя та існування. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином суд вважає, що позивач в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у розмірі 1/6 частини від своїх доходів і вважає можливим задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Outcome: approved