Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до Василівського районного суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки дійсним та визнання права власності на земельну ділянку. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що 03.05.2008 року між ним та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки [ADDRESS] . Відповідно до умов даного договору він сплатив відповідачу 5000 грн. її вартості та за домовленістю між сторонами вказаний договір повинен був бути посвідчений нотаріально до 20.05.2008 р., однак до цього часу відповідач уникає оформлення правочину купівлі-продажу земельної ділянки в нотаріальному порядку. З метою належного оформлення придбаної земельної ділянки він вимушений звернутися до суду з позовом, в якому просить визнати договір купівлі-продажу земельної ділянки від 03.05.2008 року, укладений між ним та відповідачем дійсним та визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку [ADDRESS] , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та судові витрати покласти на відповідача. Позивач в судове засідання не з’явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, на адресу суду надіслав заяву, в якій просить розглянути його позов у його відсутність, на позовних вимогах наполягає. В судовому засіданні представник відповідача Бугрим М.П. заявлені позовні вимоги визнав у повному обсязі за підставами, викладеними у позовній заяві, не заперечує проти їх задоволення. Представник відділу земельних ресурсів у Василівському районі Запорізької області Шинкарюк В.В. позовні вимоги не визнає за тими підставами, що відповідач [PERSON] не є власником майна, предметом якого був договір купівлі-продажу, тому й права розпоряджатися даним майном не мав. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Вислухавши пояснення представника відповідача, представника третьої особи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.05.2008 р. між позивачем [PERSON] та відповідачем було [PERSON] укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до умов договору позивач сплатив на користь відповідача 5000 грн. Між сторонами складений акт прийому-передачі даної земельної ділянки, який є невід’ємною частиною укладеного договору. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю, виданого Кам’янською сільською радою Василівського району Запорізької області від 05.05.1994 року власником земельної ділянки площею 0,05 га, яка розташована на території [ADDRESS] являється [PERSON] . 19.06.2007 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області. Згідно повідомлення п’ятої Запорізької державної нотаріальної контори від 05.09.2008 року за [NUMBER] після смерті померлої [PERSON] спадкова справа не заводилася, до нотаріальної контори спадкоємці не зверталися, свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Відповідно до ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі-продажу, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування, прийняття спадщини, виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Згідно зі ст.657 Цивільного кодексу України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається в письмовій формі, і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до ст.373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Згідно ст.ст.125, 126 Земельного кодексу України право власності та право користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується Державними актами. Відповідно до вимог п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають за тими підставами, що позивач, укладаючи договір купівлі-продажу земельної ділянки [ADDRESS] , що розташована за адресою: [ADDRESS] , не мав прав на розпорядження даною земельною ділянкою, оскільки її власником не являється та на час укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки, власником являлася його мати [PERSON] , яка померла 19.06.2007 року та позивач спадщину після її смерті в установленому законом порядку не прийняв, тому будь-якого права на відчуження даної земельної ділянки не мав.

Outcome: dismissed