Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-16 00:00:00

Відповідачка є матір'ю синів [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], батько яких записаний в їх свідоцтвах про народження зі слів матері. Служба у справах дітей просить позбавити відповідачку батьківських прав, так як вона повністю усунулась від їх виконання та фактично відмовилась від дітей. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, хоча про день розгляду справи була повідомлена належним чином, а тому за згодою представника позивача постановляється заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. ст. 164, 165 СК України мати чи батько можуть бути позбавлені батьківських прав в разі ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Судом встановлено, що 27 червня 2008 року відповідачка покинула малолітніх дітей на їх прабабу [PERSON] та виїхала на роботу до м. Київ. Згодом старшу дитину забрала на виховання та утримання баба та мати її біологічного батька, а менша дитина після звернення до позивача тітки відповідачки [PERSON], була поміщена у спеціалізований дитячий дошкільний заклад на цілодобове утримання. З того часу [PERSON] дітьми не цікавилась, з ними не спілкувалась, їх вихованням та утриманням не займалась. 27 червня 2008 року вона також нотаріально посвідчила заяву про відмову від сина [PERSON] та відсутність заперечень проти позбавлення її батьківських прав. З наданих матеріалів вбачається, що відповідачка і раніше залишала дітей без батьківського піклування, передавала їх на декілька днів сусідам, або на тривалий час - матері та бабі біологічного батька сина [PERSON]. З їх пояснень та довідки лікаря дитячої поліклініки ст. Шевченко встановлено, що дитина мала ряд хвороб, в тому числі і через неправильне застосування ліків та неповноцінне харчування. На даний час дитина підросла, набрала вагу, зник ряд хворобливих симптомів. Згідно інформації директора Смілянського навчально-виховного комплексу [PERSON] на початку його відвідування був знервований, проявляв агресію як до дорослих, так і до дітей в групі, а потім його поведінка змінилась, на що вплинуло проживання в сім'ї прабабусі [PERSON]. Хоча відповідачка за місцем проживання характеризується позитивно, проте з інших матеріалів справи вбачається, що вона веде аморальний спосіб життя, використовувала допомогу на дітей для власних потреб, притягається до кримінальної відповідальності за оформлення шахрайським способом кредитів в декількох банках та кредитних спілках і в даний час знаходиться в розшуку. При таких обставинах формальна наявність матері у дітей не дає можливості визначити її статус, як осіб позбавлених батьківського піклування, що також позбавляє їх можливості отримувати допомогу від держави та користуватися пільгами. З врахуванням того, що мати біологічного батька сина [PERSON] згодна забрати дитину під опіку, його необхідно передати їй на виховання та утримання, до прийняття належного рішення про встановлення опіки та визначення опікуна. Оскільки на даний час відсутні особи, що мали б бажання опікуватися малолітнім [PERSON], оскільки біологічний батько [PERSON] не є біологічним батьком і [PERSON], а мати відповідачки перебуває в місцях позбавлення волі, його необхідно передати службі у справах дітей для влаштування в дитячу установу. Відповідно до ст. 166 СК України позбавлення батьківських прав не звільняє від обов'язку щодо утримання дитини, а тому з відповідачки необхідно стягнути аліменти на користь баби та дитячої установи, на утриманні яких будуть перебувати діти. В зв”язку з задоволенням позову судові витрати по справі необхідно покласти на відповідачку. На підставі наведеного, ст. ст. 164-166 СК України та

Outcome: approved