Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-14 00:00:00

У липні 2008 р. у Новомиргородський районний суд надійшла позовна заява [PERSON]. до [PERSON]., третя особа: Новомиргородський РВ УМВС про зняття з реєстрації. Заявник вказав, що у порядку спадкування став власником домоволодіння по [ADDRESS]. Із вересня 2005 р. у вказаному житла проживала та була зареєстрована дочка його дружини [PERSON]. Із жовтня 2007 р. відповідачка фактично припинила проживання у вказаному домоволодінні, проте відмовляється знятися з реєстрації у добровільному порядку. Посилаючись на ст. ст. 316-319, 386, 391 ЦК України, ст. ст. 150, 156 ЖК України, ст. 48 Закону України “Про власність”, ст. ст. 7, 11 Закону України “Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні”, просить суд зобов'язати її знятися з реєстрації, бо в іншому випадку він позбавлений права розпорядитися житлом та не може оформити субсидії. У судовому засіданні позивач [PERSON]. та його представник [PERSON]. підтримали позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Оповіщені у встановленому порядку про час і місце розгляду справи відповідачка [PERSON]. та представник Новомиргородського РВ УМВС двічі у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, письмових заперечень проти позову не надіслали. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача та представника третьої особи на підставі наявних доказів, оскільки у справі мається достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Тому 15.10.2007 р. суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи (ч. 4 ст. 169, ст. ст. 224-225 ЦПК України). Заслухавши згадані пояснення та безпосередньо дослідивши докази в справі: показання свідка [PERSON], оглянувши письмові докази та інші матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов із таких підстав. За правилами Закону України “Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні”: ч. 1 ст. 6 - Громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. ч. 1 ст. 7 - Зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. ч. 1 ст. 8 - Реєстрація місця перебування здійснюється за заявою особи, яка зобов'язана подати її протягом семи днів після прибуття в місце перебування. Згідно поясненням позивача та наданим документам, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.11.1995 р. [PERSON]. належить домоволодіння по [ADDRESS]. Із вересня 2005 р. у вказаному житла проживала та була зареєстрована дочка його дружини [PERSON]. Із жовтня 2007 р. відповідачка фактично припинила проживання у вказаному домоволодінні, проте відмовляється знятися з реєстрації у добровільному порядку, хоча фактично не проживає у цьому житлі понад рік без поважних причин. Таким чином, позивач позбавлений можливості розпоряджатися домоволодінням, а також оформити субсидію. Ці ж обставини підтверджуються показаннями свідка [PERSON], а також письмовими доказами у справі: свідоцтвом про право на спадщину за законом від 20.11.1995 р., довідкою про право власності [PERSON]. на житло, довідкою про реєстрацію [PERSON]. та іншими матеріалами. Тому суд вважає позов [PERSON]. законним та обґрунтованим. Ураховуючи наведене, на підставі ст. ст. 150, 156 ЖК України, ст. ст. 316-319, 386, 391 ЦК України, ст. 48 Закону України “Про власність”, ст. ст. 2, 6-9, 11 Закону України “Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні”,

Outcome: approved