Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про поділ приватизованої квартири, розташованої [ADDRESS]. 17 жовтня 2008 року представник позивачки [PERSON], діючи в інтересах позивачки на підставі довіреності, подала від її імені додаткову позовну заяву про уточнення та розширення позовних вимог до відповідачів [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням та встановлення порядку користування жилим приміщенням. Позивачка посилалася на те, що вона і відповідч [PERSON] є співвласниками ізольованої квартири [ADDRESS]. Просить встановити порядок користування приміщеннями у квартирі, виділити їй у користування жилу кімнату площею 11,9 кв.м та вбудовану шафу площею 0,80 кв.м., а відповідачу [PERSON] жилу кімнату площею 17,8 кв.м з балконом, залишити у спільному користуванні кухню площею 7,40 кв.м, коридор площею 8,70 кв.м, ванну площею 2,70 кв. м, туалет площею 1,30 кв.м. Позивачка зазначила, що з відповідачем [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі, після розірвання якого в них склалися неприязні відносини. Посилаючись на те, що [PERSON] без її згоди вселив у квартиру свою другу дружину [PERSON] та вказуючи, що остання створює їй, як співвласнику квартири, перешкоди в її користуванні, просить виселити [PERSON] із спірної квартири. В судовому засіданні представник позивачки її уточнені позовні вимоги, викладені в додатковій позовній заяві, підтримала і пояснила, що позивачка є власницею 2/3 частин спірної квартири. В даний час вона знаходиться за кордоном на заробітках. У квартирі проживає відповідач із своєю другою дружиною, відповідачкою по справі [PERSON] та їхнім спільним з позивачкою неповнолітнім сином [PERSON]. Відповідач без згоди на те позивачки вселив у квартиру відповідачку [PERSON], зайняв усі житлові кімнати, позбавивши позивачку можливості користуватися квартирою. Коли позивачка в цьому році приїжджала додому, то змушена була проживати у своїх знайомих, так як позивач її вигнав з квартири. Відповідач [PERSON] позов не визнав і пояснив, що позивачка в 2000 році поїхала на заробітки за кордон і з того часу декілька разів приїжджала додому. На його утриманні залишився їхній неповнолітній син [PERSON]. З 2004 року у спірній квартирі проживає його друга дружина [PERSON] , на що була усна згода позивачки. У [PERSON] склалися добрі відносини з його неповнолітнім сином та з позивачкою. Коли приїжджала позивачка, то вона проживала в квартирі і їй ніхто не чинив перешкод. Відповідачка [PERSON] позов не визнала і пояснила, що проживає у спірній квартирі як член сім'ї, доглядає неповнолітнього сина відповідача [PERSON], який хворіє і потребує лікування. Коли навесні цього року позивачка приїхала, то вони з відповідачем запропонували їй залишитися у квартирі проживати з сином [PERSON], а самі на той час хотіли покинути квартиру. Однак, [PERSON] сказав, що також піде з ними. Після цього позивачка погодилася на те, щоб вони усі залишилися. Позивачка деякий час проживала разом з ними у квартирі, а потім поїхала за кордон. У них були нормальні відносини, спорів не виникало. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти. Позивачка [PERSON] є власницею 2/3 частин квартири [ADDRESS]. 1/3 частина спірної квартири їй належить згідно свідоцтва про право власності № 171 від 13.10.1993 року, виданого на підставі розпорядження Борщівської міської ради про приватизацію квартири від 26 жовтня 1993 року та 1/3 частина квартири - на підставі договору дарування від 16 травня 2008 року, укладеного із [PERSON]. Відповідачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності № 171 від 13.05.2008 року, виданого згідно розпорядження Борщівської міської ради про приватизацію квартири від 26 жовтня 1993 року, належить 1/3 частина вказаної квартири. Спірна квартира складається з двох кімнат: 11, 9 м та 17,8 м, приміщень загального користування : коридору, кухні, туалету, ванної кімнати. На момент вирішення спору в квартирі зареєстрована позивачка [PERSON], зареєстровані та проживають бувший чоловік позивачки - відповідач [PERSON] та їхній неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Позивачка [PERSON] в квартирі постійно не проживає, знаходиться за кордоном. У спірній квартирі з 2004 року також проживає відповідачка [PERSON], з якою відповідач [PERSON] з 15.06.05 р. перебуває в зареєстрованому шлюбі (свідоцтво про одруження [NUMBER]). Як пояснив відповідач [PERSON], він із відповідачкою [PERSON] користується кімнатою площею 11,9 м, а в більшій кімнаті проживає його син [PERSON] Між позивачкою і відповідачем [PERSON] склалися неприязні відносини, що в судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON]. Позивачка та відповідач, як співвласники, не домовилися між собою про порядок користування спірною квартирою. Позивачка також не погоджується на проживання у спірній квартирі відповідачки [PERSON] і просить її виселити. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.14 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із самостійними виходами, які можуть використовуватись як окремі квартири, або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщенням, якщо про це заявлено позов. Спірна квартира розташована на четвертому поверсі багатоквартирного будинку. Позивачка просить встановити порядок користування приміщеннями квартири. З огляду на наведене, враховуючи взаємовідносини, які виникли між сторонами, позов у частині встановлення порядку користування жилим приміщенням слід задовольнити. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідачка [PERSON] являється членом сім'ї відповідача [PERSON] , а тому, виходячи з вищенаведеного, він правомірно вселив її у спірну квартиру. У [PERSON] склалися добрі відносини з неповнолітнім сином відповідача [PERSON], який хворіє, являється інвалідом з дитинства (посвідчення [NUMBER]). Зазначене підтвердив у судовому засіданні свідок [PERSON], який проживає із сторонами в одному під'їзді. Позивачкою не надано доказів на підтвердження того, що відповідачка [PERSON] чинить їй перешкоди у володінні, користуванні чи розпорядженні спірною квартирою. А тому суд вважає, що в задоволенні вимог позивачки[PERSON] про виселення [PERSON] із спірної квартири слід відмовити за безпідставністю. На підставі ст.ст. 3, 11, 13, 16, 356, 358, 391 ЦК України та

Outcome: partial