Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ДП «Донбасантрацит» в особі шахти «Краснокутська» про визнання дій незаконними та про зобов»язання надання довідки, необхідної для перерахунку пенсії як ліквідатору наслідків аварії на ЧАЕС, в обгрунтування якого вказав, що працює на шахті «Краснокутська» з 1968 року, останні роки в якості електрослюсаря на поверхні. Згідно наказу № 6 від 10.02.1990 року він у складі військової частини № 34003 з 10.02.1990 року по 28.04.1990 року приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, після чого повернувся на шахту, здав необхідні документи до бухгалтерії та йому було нараховано оплату праці за цей час, виходячи з тарифної ставки електрослюсаря підземного. У 2007 році році він був визнаний інвалідом 2 групи і згідно висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії по встановленню причинного зв»язку хвороб, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС № 23 від 04.04.2007 року його захворювання пов»язане з виконанням обов»язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. 21.09.2007 року він звернувся на шахту з заявою про видачу довідки встановленого зразку про заробітну плату за період його перебування у зоні ЧАЕС на підставі архівної довідки від 23.12.1999 року для подальшого подання її до Пенсійного фонду для перерахунку пенсії, але йому відмовили у видачі довідки, пославшись на те, що архіви не зберіглися, з чим він не згодний. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просить зобов»язати відповідача надати йому довідку встановленого зразка, необхідну для перерахунку пенсії як ліквідатору наслідків аварії на ЧАЕС за період з 10.02.1990 року по 28.04.1990 року з урахуванням збільшеної до 100 відсотків тарифної ставки, встановленої для підземного електрослюсаря, подвійної кратності, подвійної оплати у вихідні та світкові дні та 60 % премії. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що позивач дійсно працює на шахті «Краснокутська» і в період з 10.02.1990 року по 28.04.1990 року він був призваний на військові збори для участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, після чого здав на шахту довідку, згідно якої йому була нарахована заробітна плата за цей час. На теперешній час ця довідка на шахті не зберіглася і невідомо чи була там вказівка про застосування кратності чи ні. Вважає, що підстав для підвищення тарифної ставки позивача на 100 % немає, оскільки це застосовується тільки за виконання особливо важких та негайних робіт, про що доказів позивач не надав. Також нема підстав для нарахування позивачу премії у розмірі 60 %, оскільки премія виплачується особам, які приймали участь у ліквідації аварії на ЧАЕС тільки в тому випадку, якщо вона виплачувалася на підприємстві на той час іншим працівникам, а в даному випадку премія на шахті з лютого по квітень 1990 року не нараховувалася, оскільки не виконувався план з видобування вугілля. Місце діслокації частини, до якої був відряджений позивач до зони опасності не віноситься, тому нема підстав для застосування кратності при нарахування йому заробітної плати за той час. Що стосується оплати роботи у вихідні та світкові дні у подвійному розмірі , то вважає, що для цього нема підстав, оскільки позивач не надав докази своєї роботи у вихідні та світкові дні. Просить у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити. Представник третьої особи на стороні відповідача Управління Пенсійного фонду України в м. Красний Луч не заперечувала у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог позивача та пояснила, що після надання позивачу шахтою довідки про нарахування заробітної плати за період участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильской АЕС вона буде прийнята ПФУ та проведений перерахунок пенсії позивачу. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, знаходить позовні вимоги підлягаючими частковому задоволенню, виходячи з наступного: Згідно наданої суду копії трудової книжки на ім»я [PERSON] останній дійсно працює на шахті «Краснокутська» з 1968 року по теперешній час, в період з 18.01.1989 року по 30.10.1996 року працював електрослюсарем підземним четвертого розряду з повним робочим днем під землею. Відповідно до архівної довідки галузевого державного архіва Міністерства оборони України № 41437 від 27.02.2008 року [PERSON] у складі військової частини 34003 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 10.02.1990 року (наказ № 6) по 28.04.1990 року (наказ № 73). Місце дислокації частини с. Ораное. За цей період виїзжав в зони: зона № 0 - у лютому з 12 по 16, 20,24,26,28, у березні 1,2,3,5,6,7,9,10,12,13,14,15,16,17,19,20,21,22,23,24,26,27,28,29,30,31, у квітні - 2,3,4,5,6,7,9,10,11,12,13,14,16,17,18,19,20,21,23,24,25,26,27, Корогод: у лютому 17,19,21,22,у квітні 28, Терехи - у березні 11, Рудня-Вересня - у лютому 27. Час робот не вказаний. Отримав дозу опромінення 4,965 бєр. Згідно експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії по встановленню причинного зв»язку хвороб, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильскій АЕС № 23 від 04.04.2007 року у [PERSON] встановлено діагноз: 1ХС. Стенокардія напруги, ФК111 та спокою. Кардіосклероз. Транзиторна екстрасистолія. Гіпертонична хвороба 11 ст. СН11А. Дисциркуляторна енцефалопатія 11 ст. з вегето-судинними пароксизмами, помірно вираженим психоорганічним синдромом, астенічний варіант з депресивними розладами.Комісія дійшла до висновку, що захворювання пов»язане з виконанням обов»язків військової служби по ліквідації аварії на ЧАЕС. Абзацем 1 п.1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986 року № 524-156 «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської АЕС» керівникам підприємств та організацій надавалося право здійснювати оплату праці працівників, що були безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за підвищеними на 100 % тарифними ставками (відрядними розцінками, окладами, посадовими окладами). Конкретні розміри підвищення цих тарифних ставок встановлювалися з урахуванням складності та терміновості виконуваних робіт. В данному випадку підприємство, тобто шахта «Краснокутська» не скористалася цим правом і не згодна на оплату праці позивачу за підвищеними на 100 % тарифними ставками, що не можна вмінити їй в обов»язок. Крім того, позивачем не надані суду документи, які підтверджують факт виконання ним особливо небезпечних та тяжких робіт у зоні ЧАЕС, тому в цій частині його позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до Постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 року № 665-195 «Про оплату праці і матеріальне забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, які виконували роботи, пов»язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганню забруднення навколишнього середовища» (постанова Ради Міністрів УРСР від 10.06.1986 року № 207/7) оплата праці праці працівників підприємств, розташованих в зоні ЧАЕС, які виконували роботи пов»язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС повинна провадитись з дня аварії в розмірах, передбачених розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 року у 111, 11, 1 зонах небезпеки у 5-, 4-, 3- кратному розмірах в порівнянні з нормами, встановленими діючим законодавством. На решті території зони відчуження, що не була віднесена до зон небезпеки (зона особливого контролю), оплата праці провадилась з дня аварії виходячи з підвищених до 100 % тарифних ставок, посадових окладів. Підвищена в кратних розмірах оплата праці не утворювала нових тарифних ставок, це була доплата за особливі умови праці. З 01.03.1988 року оплата праці у всій зоні відчуження провадилась у подвійному розмірі тарифних ставок та посадових окладів відповідно до розпорядження Ради Міністрів УССР від 06.01.1988 року № 12-р. Згідно архівної довідки Міністерства оборони України хоча військова частина позивача і була розташована у с. Оране, яка віднесена до зони гарантованого добровільного відселення, але роботи виконував у зоні «о», населенних пунктах Корогод, Терехів і Рудня-Вересня, які згідно Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 23.07.1991 року № 106, віднесені до зони відчуження, у зв»язку з чим оплата праці [PERSON] за період з 10.02.1990 року по 28.04.1990 року повинна провадитися у подвійному розмірі (кратність 2). Відповідно до постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07.05.1986 року № 153/10-3 премія за роботу працівника в зоні ЧАЕС виплачувалася відповідно до діючого на підприємстві положення про преміювання, тобто, якщо до призову на військові збори або відрядження працівника в зону відчуження премія йому нараховувалася регулярно, то за період виконання робіт, пов»язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, премія також повинна бути нарахована в розмірах, визначених діючим на той час на підприємстві положенням про преміювання. Розмір преміїї встановлювався для кожного працівника окремо. В данному випадку [PERSON] до участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС отримував премію на шахті регулярно. Згідно Положення про преміювання, яке діяло на шахті у 1990 році гранічний розмір премій для допоміжних професій становить 30 %, тому оплата праці позивачу за роботу у зоні ЧАЕС повинна провадитися з урахуванням премії у розмірі 30 %. Суд не може прийняти до уваги посилання представника відповідача на ту обставину, що з лютого по квітень 1990 року премія на підприємстві нікому не виплачувалася, оскільки план не виконувався, оскільки воно протирічіть наданим суду копіям особистих рахунків позивача і інших працівників за цей період, де під кодом 116, 117 вказано нарахування премії. Що стосується позовних вимог в частині оплати праці у подвійному розмірі за роботу у вихідні та світкові дні, то ці вимоги задоволенню не підлягають, оскільки норми Кодексу законів про працю УРСР на громадян, яких було призвано на військові збори, не поширюються у тому числі й щодо режиму робочого часу, додаткової оплати за роботу у вихідні, святкові і неробочі дні, надурочні і нічні години тощо. Таким чином, суд вважає необхідним зобов»язати ДП «ДА» в особі шахти «Краснокутська» провести нарахування [PERSON] оплати праці за час участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за період з 10.02.1990 року по 28.04.1990 року у подвійному розмірі (кратність 2), виходячи з тарифної ставки, встановленої для підземного електрослюсаря з урахуванням премії у розмірі 30 % та видати довідку встановленого зразку, необхідну для перерахунку пенсії як ліквідатору наслідків аварії на ЧАЕС. В іншій частині позовних вимог суд вважає необхідним [PERSON] відмовити за необгрунтованістю. На підставі викладеного,

Outcome: partial