Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-03 00:00:00

У вересні 2008 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування в якому вказувала, що [INFO] померла її бабуся – [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної частки (паю), площею [INFO] ., що розташована в межах території [PERSON] , яка була прийнята позивачкою (спадкоємицею за законом) у встановленому законом порядку. [PERSON] , яка також має право на отримання частки спадкового майна, спадщину не приймала. Враховуючи відмову нотаріуса від оформлення спадкових прав на майно та неможливість вирішити питання в іншому порядку, позивачка просила визнати за нею право власності щодо спірного майна (земельної ділянки) в порядку спадкування за законом. В судовому засіданні позивачка та її представник – [PERSON] – уточнили позовні вимоги, пояснивши, що [INFO] померла її бабуся – [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної частки (паю), площею [INFO] ., що розташована в межах території [PERSON] , яка була прийнята позивачкою (спадкоємицею за заповітом) у встановленому законом порядку. [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, спадщину не приймала. Враховуючи відмову нотаріуса від оформлення спадкових прав на майно та неможливість вирішити питання в іншому порядку, позивачка просила визнати за нею право власності щодо спірного майна (земельної частки (паю)) в порядку спадкування за заповітом. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з’явилася, направивши на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає повністю. Представник третьої особи – Таборівської сільської ради – в судовому засіданні повністю погодився з вимогами позивачки. Оскільки матеріали справи містять достатньо відомостей про права та взаємовідносини сторін, тому суд вважав можливим розглядати справу без участі відповідачки. Заслухавши пояснення позивачки, її представника, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд прийшов до наступного. Так, судом встановлено, що [INFO] померла бабуся позивачки – [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від [INFO] року (а.с.7), а також іншими письмовими доказами (а.с.5-6, 8-9). Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної частки (паю), розміром [INFO] умовних кадастрових гектарів, що розташована в межах території [PERSON] , яку [INFO] року спадкодавець заповіла [PERSON] Заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Таборівської сільської ради народних депутатів [ADDRESS] , при цьому на момент смерті спадкодавця був чинним, оскільки не був скасованим або зміненим (а.с.10-11, 14). Відповідно до п.п. 4, 5 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (2004 року) до вищевказаних спадкових правовідносин застосовуються положення Цивільного кодексу України (1963 року), чинного на час відкриття та прийняття спадщини. З положень ст. 548 ЦК України (1963 року) вбачається, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 549 ЦК України (1963 року) спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня її відкриття він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] , яка згідно ст.ст. 524, 534 ЦК України (1963 року) є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину шляхом проживання разом зі спадкодавцем на момент смерті останнього, що свідчить про вступ у володіння спадковим майном (а.с. 13). Інших спадкоємців, які прийняли спадщину або мають право на її обов’язкову частку, судом не виявлено (а.с.22-23). Враховуючи те, що позивачка не має іншої можливості захистити своє право на спадщину, а положення ч. 2 ст. 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» від 14 лютого 1992 року (зі змінами) вказують на те, що пай може успадковуватися на загальних підставах відповідно до цивільного законодавства України, тому суд вважає, що відповідно до ст. 6 ЦК України 1963 року її цивільне право підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на спірне майно в порядку спадкування за заповітом. За таких обставин, уточнені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved