overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-05 00:00:00

07 жовтня 2008 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина . Позивач вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем мають малалітнього сина: [PERSON] , [INFO] року. Сімейне життя у них не склалося. Шлюбу офіційно не розірвали, проживають окремо. Фактично шлюб існує формально. Малолітня дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач не бере участі у вихованні сина, надає матеріальну допомогу на його утримання, але ці суми є незначними. Позивач просить суд стягувати аліменти в її користь на утримання малалітнього сина в розмірі 1/4 частини його щомісячного заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня звернення і до досягнення повноліття дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 1/4 частини його щомісячного заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня звернення і до досягнення повноліття дитини. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю, не заперечує щодо задоволення вимог позивача. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відпо-відачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для стягнення аліментів з відповідача, суд позов задовольняє . Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, до стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання малалітнього сина [PERSON] , [INFO] року підлягають аліменти в розмірі 1/4 частини його щомісячного заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня звернення і до досягнення дитиною повноліття. Рішення щодо стягнення платежу в межах одного місяця підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-05 00:00:00

30 вересня 2008 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. Свої вимоги обгрунтовує тим, що після смерті матері [PERSON] , яка померла 22 травня 2007 року відкрилась спадщина на її майно, а саме: на грошові вклади, що розміщенні на рахунках в «Ощадбанку» м.Володимирі-Волинському, а також не належить спадкодавцю земельні ділянки. Державна контора не може прийняти документи на прийняття спадщини, так як у свідоцтві про смерть матері вона вказана як - [PERSON] , а дівоче прізвище заявника [INFO] . Дівоче же прізвище матері- [PERSON] . У свідоцтві про народження заявника мати записана [INFO] . У свідоцтві про одруження матері з другим чоловіком [PERSON] , прізвище записане [INFO] . Документів, які б підтверджували одруження матері з батьком заявника, а саме з її першим чоловіком [PERSON] не збереглися. В зв’язку з тим заявник не може одержати спадщину після смерті матері, так як прізвище в свідоцтві про смерть матері та її дівоче прізвище не збігаються. В судовому засіданні заявник [PERSON] заялені вимоги підтримала, просить їх задоволити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з’явився, про що подав до суду заяву, де не заперечує щодо задоволення вимог заявника. В судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] ствердили, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - це одна і таж сама особа, яка була матір’ю заявника [PERSON] Ці обставини стверджуються також письмовими доказами: копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.6), копією заповіту (а.с.7), копією свідоцтва про народження [PERSON] . (а.с.8), копією свідоцтва про одруження [PERSON] . (а.с.9), копією свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.10), копією свідоцтва про одруження (а.с.11),копією довідки з РАЦСу (а.с.12),копією ощадної книжки ( а.с.13), копією свідоцтва про право власності на землю (а.с.15-17). Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що заява є підставна і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яка померла 22.05.2007 р.- це одна і таж сама особа, що вона була матір’ю [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] р. помер її батько - [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді будинку, розташованого по [ADDRESS]. Але [PERSON] не оформив даний житловий будинок у встановленому порядку, тому правовстановлюючий документ на нього відсутній. Він являється єдиним спадкоємицем після смерті батька та фактично прийняв спадщину. Просить суд визнати власником будинку, розташованого по [ADDRESS] - [PERSON], померлого [INFO] р. та визнати за собою право власності на вищевказане майно. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги на підставах, що вказані в позовній заяві. Представник відповідача до суду не з'явився, але згідно наданої заяви позовні вимоги визнав. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1,2 ст.325 ЦК України, суб'єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи, фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Право власності [PERSON], померлого [INFO] р. на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] підтверджується довідкою Садівської сільської ради Голопристанського району. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], яка є дочкою померлого, фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. На підставі викладеного суд вважає, що [PERSON], який помер [INFO] р. є власником житлового[ADDRESS], а [PERSON] фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, тому можливо визнати її власником вищевказаного житлового будинку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-05 00:00:00

У жовтні 2008 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визначення часток у власності. У позовній заяві та у судовому засіданні позивачі посилаються на те, що [PERSON] є дружиною, а [PERSON] - сином померлого [INFO] [PERSON]. Згідно свідоцтва про право власності на житло, позивачам та померлому [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності квартира[ADDRESS]. При зверненні до нотаріальної контори для прийняття спадщини з'ясувалося, що у свідоцтві про право власності на квартиру не визначені частки власників. Просили визнати, що розмір часток у праві власності в квартирі[ADDRESS] між співвласниками є рівними і встановлює за кожним 1/3 частину квартири, припинивши право спільної сумісної власності. Представник відповідача у судове засіданні з'явилася. Позовні вимоги визнала у повному обсязі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Третя особа у судове засідання не з'явилася. В матеріалах справи є лист третьої особи з проханням слухати справу без участі представника. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Як встановлено у судовому засіданні, згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 24 грудня 1998 року Виконкомом міської Ради народних депутатів згідно з розпорядженням від 24.12.1998 року за З/4387-98, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] знаходилися у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується Свідоцтвом про одруження [NUMBER] від 24.05.1958 року. [PERSON] є батьком, а [PERSON] - матір'ю [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження [NUMBER] від 04.06.1967 року. Згідно Свідоцтва про смерть [NUMBER] від 20.02.2002 року, [PERSON] помер [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Оскільки позивачі у судовому засіданні просили, щоб їх частка, а також частка його померлого [PERSON] у спільній сумісній власності - квартирі [ADDRESS] складала 1/3, представник відповідача не заперечувала проти задоволення позовних вимог, іншої домовленості між співвласниками не існувало, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] 22 вересня 2008 року звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON]. про визнання права власності та витребування майна із чужого незаконного володіння. В позові він вказав, що знаходився у цивільному шлюбі з відповідачкою з 15.09.2006 року. 12 січня 2008 року позивач оформив на себе кредит, та за отримані кошти придбав комп'ютер ( монітор, системний блок, клавіатуру, колонки) та принтер. С 13.03.2008 року відносини сторін були розірвані. І вони стали жити окремо. Але відповідачка залишила собі комп'ютер та принтер і відмовляється його повернути позивачу. Просить признати за ним право власності на комп'ютер і принтер та витребувати дане майно із незаконного володіння відповідачки. Стягнути з відповідачки на його користь судові витрати у сумі 781 грн. Позивач з'явився у судове засідання, позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про що в справі є розписка. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 12 січня 2008 року позивач уклав договір на відкриття та обслуговування карткового рахунку (а.с.5-6), згідно якого отримав кредит у сумі 4500 грн. Кредит сплачує позивач, що підтверджується розрахунковими квитанціями (а.с.8-11). Відповідно до товарних чеків (а.с.7) позивач придбав комп'ютер, який коштує 3800 грн., та принтер, вартістю 680 грн. Таким чином, суд вважає, що саме позивач є власником комп'ютера та принтера. Відповідно до ст.. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа майном. Оскільки спірне майно знаходиться у відповідачки та вона добровільно його не повертає позивачу, то позовні вимоги про витребування майна підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати, які поніс позивач підлягають стягненню з відповідачки на його користь. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-05 00:00:00

24 жовтня 2008 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту перебування на утриманні чоловіка [PERSON] до дня його смерті 18 жовтня 2008 року, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що з моменту одруження вони проживали разом, вели спільне господарство. Чоловік працював в шахті на підземних роботах і отримував високу заробітну плату, після виходу на пенсію отримував високу шахтарську пенсію, вона працювала на різних роботах та отримувала значно нижчу заробітну плату, після виходу на пенсію отримувала значно нижчу пенсію. Протягом всього періоду спільного проживання з чоловіком заробітна плата та пенсія [PERSON] були для заявниці основним джерелом для існування. Встановлення факту перебування на утриманні чоловіка та одержання від нього допомоги необхідно заявниці для оформлення пенсії по втраті годувальника. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала і пояснила, що вона перебувала в шлюбі з [PERSON] з 1969 року. З моменту одруження вони проживали разом, однією сім'єю, вели спільне господарство. Чоловік заявниці працював на шахті і отримував високу заробітну плату, після виходу на пенсію отримував велику шахтарську пенсію. Вона працювала, але її заробітна плата була значно меншою, після виходу на пенсію по віку отримувала значно нижчу пенсію. 18 жовтня 2008 року її чоловік помер. До дня смерті чоловік отримував 2881,72 грн. пенсії, заявниця на день смерті чоловіка отримувала 546,84 грн. пенсії. Дохід чоловіка був основним та постійним джерелом існування сім'ї. Заявниця фактично перебувала на його утриманні, тому просить встановити факт її перебування на утриманні у чоловіка [PERSON] Свідки [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні показали, що заявниця проживала разом з [PERSON] однією сім'єю, вели спільне господарство до дня смерті [PERSON] 18 жовтня 2008 року. Підтвердили, що заявниця перебувала на утриманні у чоловіка до дня його смерті та доходи останнього були основним джерелом до існування. Представник ПФУ в м. Нововолинську в судове засідання не з'явилась, про що подала до суду заяву в якій просить справу слухати за її відсутності, не заперечує щодо задоволення заявлених вимог. Об'єктивність вимог заявниці та її пояснень в судовому засіданні стверджуються показами свідків, матеріалами справи: копією свідоцтва про одруження (а.с.4), копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.6), довідками УПФ в м. Нововолинську (а.с.7,8), довідками з місця проживання (а.с.9,10), копією трудової книжки [PERSON] (а.с.11-13), копією трудової книжки [PERSON] (а.с.14-16), копією паспорта [PERSON] (а.с.17). Враховуючи наведене, суд вважає, що заяву слід задовольнити і встановити факт перебування [PERSON] на утриманні чоловіка [PERSON] , який помер 18 жовтня 2008 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-05 00:00:00

Своїм позовом до суду [PERSON] просила визнати за нею право власності на обов'язкову частку у спадщині ( об”єкти нерухомого майна ), що відкрилась після смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] року і постійно проживав в [ADDRESS]. При цьому посилалась на те, що померлий залишив заповіт, згідно якого все своє майно , належне йому на день смерті , заповів відповідачу [PERSON] Згідно ст. 1241 ЦК України , заповідаючи своє майно будь-яким особам , в тому числі, заповідач не має права позбавити права на спадкування тих своїх спадкоємців , для яких законом встановлена обов'язкова частка. І позивачка , непрацездатна вдова (25 липня 1930 року народження), має право на обов'язкову частку у спадщині , яка відкрилась після смерті чоловіка. До складу спадкового майна входить , крім іншого, 1 половина належного позивачці з померлим житлового будинку з відповідними господарсько-пубутовими будівлями та спорудами , що розташований в [ADDRESS].Інша половина цього будинку на праві особистої власності її , що стверджується відповідним свідоцтвом. Постійно проживаючи разом з померлим до дня його смерті , позивачка вважається такою що прийняла спадщину ( ч.3 ст. 1286 ЦК). Крім того, вона у встановлений законом строк подала відповідну заяву до Піщанської держконтори. Спадкоємці ,які мають право на обов'язкову частку , незалежно від змісту заповіту, отримують половину частки , яка б належала кожному з них при спадкуванні за законом (ч.1 ст. 1241 ЦК). Позивачка єдиний спадкоємець першої черги. Отже має право на спадкування 1\4 частини житлового будинку з відповідними господарсько-побутовими будівлями та спорудами ( 1\2:2 = 1\4).Однак в державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на обов'язкову частку у спадщині на згадане майно отримати не може , оскільки покійний при житті не отримав в Кукулівській сільскій раді свідоцтво про право власності на належну йому частку будинку , що стверджується довідкою КП '' Тульчинське МБТІ '', а відповідно до абзацу 4-го п.216 „Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України” затвердженого МЮ України 3.03.2004 року за № 20/5, якщо до спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реестрації , нотаріус вимагає подання документа, який посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно, тобто свідоцтва про право власності. Свідоцтво про право власності на ім”я померлого Кукулівською сільською радою видане не може бути на підставі ч.2 ст.30 ЦК України, а тому відповідно до ст.16 ЦК України вимушена звернутись до суду, оскільки іншим способом не може реалізувати своє законне право на спадкове майно. В судовому засіданні представник позивачки[PERSON] представник позивачки [PERSON] підтримав вимоги заяви. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав і не заперечив проти їх задоволення. Аналізуючи обставини справи, дослідивши докази, зокрема свідоцтва про народження , шлюб, смерть, довідку-характеристику Тульчинського МБТІ, заповіт, заяву Редька М.В., свідоцтво про право на спадщину за заповітом, суд прийшов висновку, що дана заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-05 00:00:00

Відкрите Акціонерне товариство «Крименерго» у особі Сімферопольської міської електромережі звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення суми шкоди у розмірі 191 грн. 77 коп., та судових витрат у сумі 81,00 грн., посилаючись на те, що 24.04.2004 року представниками енергонагляду Сімферопольської СМЕМ ВАТ “Крименерго” була проведена перевірка додержання побутовими споживачами Закону України “Про електроенергетіку” та Правил користування електричною енергією. В ході перевірки було встановлено порушення правил користування електроенергією відповідачкою за місцем її проживання: [ADDRESS], а саме: обв'язка ковпака електролічильника виконана не лабораторною ниткою, схема обліку зібрана не вірно, про що був складений акт № 014318. Згідно розрахунку сума шкоди складає 287 грн. 66 коп. Решту суми відповідачка оплатила. Зазначену суму позивач просить стягнути з відповідачки. Представник позивача ВАТ “Крименерго” у судовому засіданні вимоги підтримав у повному обсязі, та просив суд стягнути зазначену суму. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала, та пояснила, що в будинку проживали квартиранти, тому можливо з їх вини завдано збитки. Заслухавши , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Суд приймає визнання відповідачем позову. Судом встановлено, що [PERSON] є споживачкою електроенергії, яку постачає ВАТ «Крименерго» за адресою: [ADDRESS]. Представниками енергонагляду Сімферопольської СМЕМ ВАТ “Крименерго” була проведена перевірка додержання побутовими споживачами Закону України “Про електроенергетіку” та Правил користування електричною енергією. В ході перевірки було встановлено порушення правил користування електроенергією відповідачкою за місцем її проживання: [ADDRESS], а саме: абонент самовільно користувався електроенергією, бо обв'язка ковпака електролічильника виконана не лабораторною ниткою, про що був складений акт. Згідно розрахунку: - по акту № 014318 від 24.04.2004 р. сума шкоди складає 287 грн. 66 коп. По даному акту відповідачем сплачено 95 грн. 89 коп., несплаченою залишилась сума боргу у розмірі 191 грн. 77 коп. Згідно ст.ст. 26 Закону України “Про електроенергетіку” споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією. Згідно Правил користування електричною енергією, абонент зобов'язаний утримувати прилади обліку електроенергії у належному стані та несе відповідальність за цілісність приладу обліку та збереження пломб на ньому. В силу ст. 1166 ЦК України шкода, заподіяна майну юридичної особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За таких обставин, з відповідачки підлягає стягненню сума шкоди, яка складає 191 грн. 77 коп. На підставі ст.ст. 26, 27 Закону України “Про електроенергетіку”, Правил користування електричною енергією, ст. 1166 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 174, 212-215, 224,226 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-05 00:00:00

13.10.2008 року [PERSON] звернулася до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі ⅓ частини всіх видів доходів. У судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, прохала позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так, судом встановлено, що 12.11.2002 року сторонами укладено шлюб, який на час розгляду справи в суді не розірвано. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - дочку [PERSON], [INFO]народження, та сина [PERSON], [INFO]народження, які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні, але відповідач допомоги на утримання дітей не надає. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дітей, матеріальний стан платника аліментів, суд вважає, що відповідач взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у розмірі ⅓ частини всіх видів доходів. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-05 00:00:00

Позивачка просить суд розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що їх подальше спільне життя стало неможливим. Відповідач проти позову не заперечує. Судом установлено, що сторони по справі знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 04.02.1995 року, мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] року народження, шлюбно-сімейні відносини припинили з травня 2008 року, спільне господарство не ведуть, ніяких сімейних відносин не підтримують, між ними відсутнє взаєморозуміння. Викладене підтверджується поясненнями сторін по справі. За взаємною згодою сторін після розірвання шлюбу син буде проживати з матір'ю. Приймаючи до уваги, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, що має істотне значення, то у відповідності зі ст.112 Сімейного кодексу України вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Витрати, пов'язані з одержанням свідоцтва про розлучення в органах РАГС, суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи це тим, що їхня сім'я фактично не існує з 2004 року, вони з відповідачкою проживають окремо та не підтримують подружні стосунки. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надавши суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідачка позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Заслухавши пояснення позивачки та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав: 15.12.1993 року між позивачем та відповідачкою було зареєстровано шлюб в Куликівській сільській раді Полтавського району за актовим записом № 15(а.с.4). Як пояснив в судовому засіданні позивач і не заперечувала відповідачка: шлюбні відносини між сторонами фактично припинено через постійні сварки та непорозуміння на побутовому ґрунті. Подружжя на даний час проживає окремо з 2004 року і шлюбно-сімейні відносини вони не підтримують. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечило б інтересам обох з подружжя. Від шлюбу сторони дітей не мають. Майнового спору та спору між сторонами не виникає. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-05 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 1 березня 2008 року. Від шлюбу дітей не мають. Позивач, посилаючись на те, що між ним та відповідачкою немає порозуміння та злагоди, мають різні погляди на життя, звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Позов підлягає до задоволення, так як сторони спільно не проживають з 10 серпня 2008 року, позивач миритися та відновлювати подружні стосунки не бажає, а тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливими. Витрати, пов'язані з розірванням шлюбу, покласти на позивача за його згодою. На підставі наведеного, ст.ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved