Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищенаведеним позовом, та просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 23 650 грн. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, своїх заперечень до суду не надав. Представник позивача та позивач наполягають на розгляді справи у відсутності відповідача та на заочному розгляді справи. За таких обставин суд вважає можливим провести заочний розгляд справи згідно ст.224-225 ЦПК України. У судовому засіданні представник позивача та позивач позовні вимоги підтримали і пояснили, що 09 червня 2007 року позивач передав [PERSON] 23 650 грн., у еквіваленті доларів США складає 4 300 доларів США, що було засвідчено розпискою від 09.06.2007 р., відповідно до якої відповідач зобов'язався у строк до 24.06.2007 року повернути позивачу вищезгадану суму. На теперішній час відповідач кошти не повернув, позивач не знає місце знаходження останнього. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 09 червня 2007 року позивач передав [PERSON] 23 650 грн., у еквіваленті доларів США складає 4 300 доларів США, що було засвідчено розпискою від 09.06.2007 р., відповідно до якої відповідач зобов'язався у строк до 24.06.2007 року повернути позивачу вищезгадану суму /а.с.4/. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином у відповідності з умовами договору. У відповідності до ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок … якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо в зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 1046 Цивільного кодексу України зазначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.2 ст. 1047 Цивільного кодексу України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно зі ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Встановленим обставинам відповідають правовідносини із зобов'язань за договором позики та недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов'язань, а також щодо наслідків неналежного виконання зобов'язань. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що права позивача порушені неналежним виконанням зобов'язання відповідачем, а від так позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved