overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду с заявою про стягнення з відповідача аліментів на повнолітню доньку у розмірі 1700 гривень, посилаючись на те, що донька продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги, відповідач не надає допомоги на утримання дитини на добровільних засадах. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги змінила, просила стягнути з відповідача матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки у розмірі &frac14; частини заробітку та іншого доходу. Відповідач позов не визнав та пояснив, що згоден виплачувати аліменти лише у розмірі 1/8 частини заробітку, оскільки проживає з жінкою, яка також має доньку, вони разом оплачують навчання останньої, також має повнолітню доньку, якій він допомагає, оскільки вона утримує сама свою дитину, в зв'язку з чим просить зменшити розмір аліментів. Третя особа - [PERSON]. просила задовольнити позовні вимоги у розмірі &frac14; заробітку та іншого доходу. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено, що сторони мають повнолітню доньку [PERSON] [INFO] року народження, яка знаходиться на повному утриманні позивачки, навчається на бюджетній основі денної форми навчання Луганського національного університету ім.. Т.Шевченка, навчання припиняється 30.06.2011 року. Повнолітня донька[PERSON] не працює, доходів не має, потребує матеріальної допомоги. Відповідач неповнолітніх дітей та аліментних обов'язків не має, має можливість надавати матеріальну допомогу. Відповідач зобов'язан утримувати свою повнолітню дитину, яка потребує матеріальної допомоги та продовжує навчання. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище сторін, наявність у відповідача інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочку, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач працює, його середньомісячний заробіток складає 1916,59 гривень, крім того, отримує пенсію. Позивачка також працює, її середньомісячний заробіток складає 950,53 гривень. Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Посилання відповідача на те, що він не має можливості надавати матеріальну допомогу у розмірі &frac14; частини заробітку на користь позивачки, оскільки проживає з жінкою, яка також має доньку, вони разом оплачують навчання останньої, крім того він має повнолітню доньку, якій допомагає, оскільки остання утримує сама свою дитину, є необґрунтованими та суперечать чинному законодавству. Відповідно до ст. 180 СК України саме батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідно до ст. ст. 198, 199 СК України також своїх повнолітніх дочку, сина, які є непрацездатними або продовжують навчання. Тому відповідач не представив суду доказів щодо його обов'язку по утриманню інших дітей. Враховуючи викладене, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, а саме необхідним стягнути аліменти у розмірі &frac14; частини заробітку й інших доходів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-11 00:00:00

Позивачка в судовому засіданні свій позов підтримала і просить суд прийняти рішення про розірвання шлюбу з [PERSON], в зв'язку з тим, що збереження сім'ї стало неможливим. На заочний розгляд справи вона згодна. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був у встановленому законом порядку повідомлений про місце і час слухання справи, про що в справі є розписка (л.с. 13). В ході судового засідання було встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02.03.2002 року в відділі реєстрації актів громадянського стану Ямпільського районного управління юстиції в Сумській області, запис № 05. Від спільного шлюбу мають одну дитину: дочку [PERSON], [INFO] народження. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони не зійшлися характерами і не розуміють одне одного, внаслідок чого між ними виникають постійні сварки, що негативно впливають на виховання дитини, сторони проживають окремо три місяці, мають інші сім'ї, збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. В силу ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що має істотне значення. Миритися позивачка [PERSON] з відповідачем [PERSON] не бажає, наполягає на розірванні шлюбу. Спірного майна у сторін немає. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, інтересам їх дитини, а тому позов обгрунтований і підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-11 00:00:00

13 червня 2008 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] в якій просила винести рішення, яким шлюб з відповідачем, зареєстрований 10 червня 1989 року у Амур-Нижньодніпровському районному відділі РАГС м. Дніпропетровська, актовий запис № 622 - розірвати. В обґрунтування позову вона вказує на те, що в шлюбі з відповідачем знаходиться з 10 червня 1989 року. Від шлюбу мають сина: [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини припинені з лютого 2007 року, у зв'язку з тим, що у них повністю різні погляди на життя і побут, не має взаємо порозуміння, відповідач вчиняє сварки та скандали, з того ж часу вони проживають окремо. Повністю втрачено почуття кохання і поваги. Просила позов задовольнити. Позивачка в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала та пояснила, що фактичні шлюбні відносини припинені з лютого 2007 року, та не поновлювались. Спору про розподіл майна не має, після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати разом з нею. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з письмовою заявою в котрій вказав, що з поовними вимогами згоден просив слухати справу за його відсутності. Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги належить задовольнити. У відповідності з ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст. 112 СК України суд виносить рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання одружених та збереження сім'ї перешкоджає інтересам хоча б одного з них. Як встановлено у судовому засіданні, 10 червня 1989 року між позивачкою та [PERSON] було зареєстровано шлюб у Амур-Нижньодніпровським районним відділом РАГС м. Дніпропетровська, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, актовий запис № 622 від 10 червня 1989 року (а.с.5). Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується актовим записом № 769 зроблений Амур-Нижньодніпровським районним відділом РАГС м. Дніпропетровська (а.с.9). Сторони сімейно-шлюбні відносини не підтримують з лютого 2007 року, спільного господарства не ведуть, сімейного бюджету не мають. Шлюбні відносини мають формальний характер, збереження його перешкоджає інтересам позивачки. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-11 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про розірвання шлюбу. На підставу своїх вимог спирається на те, що 2 грудня 2000 року в селі Дзендзелівці, Маньківського району, Черкаської області укладено шлюб між позивачем та відповідачкою, актовий запис № 8. Дошлюбне прізвище відповідачки [PERSON] [INFO] від шлюбу народилася дочка [PERSON] а [INFO] дочка [PERSON] батьком яких є позивач. З червня 2007 року позивач з відповідачкою не проживає, оскільки вони не зійшлися характерами. Майнового спору з позивачкою немає. В даний час тільки в судовому порядку можливо вирішити цю проблему, що і змусило позивачку звернутись з відповідним позовом до суду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню відповідно до ст. 56 СК України, оскільки сімейно-шлюбні стосунки позивачки та відповідача з червня 2007 року фактично припинені, оскільки позивач та відповідачка не зійшлися характерами, а тому зберегти сім'ю неможливо і такий шлюб повинен бути розірваний. Судові витрати, пов'язані з отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу слід покласти на позивача. Дітей: дочку [PERSON] [INFO] народження, та дочку[PERSON][INFO] народження залишити проживати з відповідачкою. Майновий спір не вирішувався. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-11 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про продовження строку позовної давності та визнання права власності на земельну частку (пай). На підставу своїх вимог спирається на те, що згідно з рішенням загальних зборів колгоспу ім. Дзержинського в с. Харківці, Маньківського району, Черкаської області 7 червня 1984 року позивачка була зарахована в члени колгоспу. А 12 березня 1996 року її було звільнено з членів даного господарства. 10 березня 1995 року було проведено розпаювання земель господарства, яке в наслідок реорганізації було перейменовано на КСГП «Колос». При розпаюванні землі позивачку не включили в списки на земельну частку (пай). Проте, згідно з діючим законодавством кожен член господарства, який на момент розпаювання землі значився у списках цього господарства, мав право на виділення йому земельної частки (паю), про що позивачці, як вона пояснила, стало відомо лише на час написання позовної заяви, а тому позивачка не мала змоги вчасно реалізувати своє право на належний їй пай, що і змусило позивачку звернутись з відповідним позовом до суду. Представник позивачки в судовому засіданні просив продовжити термін позовної давності і просив позов задовольнити. Представник Харківської сільської ради в судове засідання не з'явився, але згідно письмової заяви позовні вимоги позивачки визнає та просить справу слухати у його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню згідно вимог ст. ст. 13, 14, 41, 56 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про власність», ст. 78-81 Земельного Кодексу України, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні згідно з рішенням загальних зборів колгоспу ім. Дзержинського в с. Харківці, Маньківського району, Черкаської області 7 червня 1984 року позивачка була зарахована в члени колгоспу. А 12 червня 1996 року її було звільнено з членів даного господарства. 10 березня 1995 року було проведено розпаювання земель господарства, яке в наслідок реорганізації було перейменовано на КСГП «Колос». При розпаюванні землі позивачку не включили в списки на земельну частку (пай). Проте, згідно з діючим законодавством кожен член господарства, який на момент розпаювання землі значився у списках цього господарства, мав право на виділення йому земельної частки (паю), про що позивачці стало відомо лише на час написання позовної заяви, а тому позивачка не мала змоги вчасно реалізувати своє право на належний їй пай, тому позов позивачки підлягає до задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-11 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про продовження строку позовної давності та визнання права власності на земельну частку (пай). На підставу своїх вимог спирається на те, що згідно з рішенням загальних зборів колгоспу ім. Дзержинського в с. Харківці, Маньківського району, Черкаської області 1 серпня 1987 року позивач був зарахований в члени колгоспу. А 12 березня 1996 року його було звільнено з членів даного господарства. 10 березня 1995 року було проведено розпаювання земель господарства, яке в наслідок реорганізації було перейменовано на КСГП «Колос». При розпаюванні землі позивача не включили в списки на земельну частку (пай). Проте, згідно з діючим законодавством кожен член господарства, який на момент розпаювання землі значився у списках цього господарства, мав право на виділення йому земельної частки (паю), про що позивачу, як він пояснив, стало відомо лише на час написання позовної заяви, а тому позивач не мав змоги вчасно реалізувати своє право на належний йому пай. В даний час лише в судовому порядку можливо вирішити цю проблему, що і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду. Представник позивача в судовому засіданні просив продовжити термін позовної давності і просив позов задовольнити. Представник Харківської сільської ради в судове засідання не з'явився, але згідно письмової заяви позовні вимоги позивача визнає та просить справу слухати у його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню згідно вимог ст. ст. 13, 14, 41, 56 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про власність», ст. 78 Земельного Кодексу України, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні згідно з рішенням загальних зборів колгоспу ім. Дзержинського в с. Харківці, Маньківського району, Черкаської області 1 серпня 1987 року позивач був зарахований в члени колгоспу. А 12 березня 1996 року його було звільнено з членів даного господарства. 10 березня 1995 року було проведено розпаювання земель господарства, яке в наслідок реорганізації було перейменовано на КСГП «Колос». При розпаюванні землі позивача не включили в списки на земельну частку (пай). Проте, згідно з діючим законодавством кожен член господарства, який на момент розпаювання землі значився у списках цього господарства, мав право на виділення йому земельної частки (паю), про що позивачу, як він пояснив, стало відомо лише на час написання позовної заяви, а тому позивач не мав змоги вчасно реалізувати своє право на належний йому пай, тому позов позивача підлягає до задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-11 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну частку (пай). На підставу своїх вимог спирається на те, що довгий час працював у племрадгоспі «Маньківський». Наказом № 606 Регіонального відділення фонду держмайна України племрадгосп «Маньківський» реорганізовано в ВАТ «Маньківське». Згідно рішення загальних зборів від 05.04.2001 року ВАТ «Маньківське» реорганізоване в ТОВ «Мир». Загальними зборами членів товариства 12.04.2003 року ВАТ «Маньківське» затверджено список працюючих та пенсіонерів колишнього ВАТ «Маньківське», які мають право на земельну частку (пай), проте позивача не було включено до цього списку. З початку 1995 року погіршився стан здоров'я позивача, йому було зроблено складну операцію на ногах, крім того, він перебував на стаціонарному лікуванні й інших хвороб, що і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав суду письмову заяву, згідно якої підтримує позовні вимоги та просить суд розглянути справу у його відсутності. Представник Маньківської селищної ради в судове засідання не з'явився, але надав суду письмову заяву згідно якої не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить справу слухати у його відсутність. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню згідно вимог ст. ст. 13, 14, 41, 56 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про власність», ст.ст. 12, 17, 32 ЗК України, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що позивач довгий час працював у племрадгоспі «Маньківський». Наказом № 606 Регіонального відділення фонду держмайна України племрадгосп «Маньківський» реорганізовано в ВАТ «Маньківське». Згідно рішення загальних зборів від 05.04.2001 року ВАТ «Маньківське» реорганізоване в ТОВ «Мир». Загальними зборами членів товариства 12.04.2003 року ВАТ «Маньківське» затверджено список працюючих та пенсіонерів колишнього ВАТ «Маньківське», які мають право на земельну частку (пай), проте позивача не було включено до цього списку. З початку 1995 року погіршився стан здоров'я позивача, йому було зроблено складну операцію на ногах, крім того, він перебував на стаціонарному лікуванні й інших хвороб, тому позов підлягає до задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-11 00:00:00

20 жовтня 1979 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Носівського районного управління юстиції Чернігівської області зареєстровано шлюб між громадянами [PERSON] і [PERSON], про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 186. Від спільного шлюбу вони мають доньку, [PERSON], [INFO]. Позивач 30 січня 2008 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, зазначивши, що подружнє життя не склалося, у кінці квітня 2007 року відповідач залишила сім'ю і до цього часу вони спільно не проживають, стосунків не підтримують. Збереження сім'ї стало неможливим, налагодити стосунки відповідач не погоджується. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав, пояснив, що наданий судом термін на примирення позитивних результатів не дав, тому просив суд розірвати шлюб. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: Позивач звернувся до суду на підставі ч. 1 ст. 110 СК України, яка передбачає можливість пред'явлення позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, беручи до уваги, що рішення у справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-11 00:00:00

07 грудня 2005 року у Тертишницькій сільській раді Носівського району Чернігівської області зареєстровано шлюб між громадянами [PERSON] і [PERSON], про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 2. Позивачка 08 липня 2008 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зазначивши, що подружнє життя не склалося, відповідач своєю поведінкою та за станом здоров'я створює неможливі умови для спільного проживання. Від спільного шлюбу дітей вони не мають, відповідач не бере належної участі у веденні домашнього господарства, фактично як чоловік та жінка за час шлюбу вони не проживали, сім'ї як такої не створили, однак розірвати шлюб в органах РАЦСу відповідач не погоджується. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила суд не надавати термін на примирення, винести заочне рішення і розірвати шлюб. У судове засідання відповідач жодного разу не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. У зв'язку з чим, суд, з урахуванням думки позивачки, вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 77, ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: Позивачка звернулася до суду на підставі ч. 1 ст. 110 СК України, яка передбачає можливість пред'явлення позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, беручи до уваги, що рішення у справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачки 2262 грн. 40 коп. мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачка мешкає [ADDRESS], маючи особовий рахунок в організації, повинна щомісяця сплачувати вартість наданих комунальних послуг, однак протягом тривалого часу заборгувала підприємству вказану суму, яку позивач і прохає стягнути в судовому порядку. Також просить розірвати Договір № 547 АФ від 05.09.2007 року. Представник позивача в попередньому судовому засіданні зменшив позовні вимоги і просив стягнути з відповідачки 1965 грн. 85 коп. Відповідачка в попередньому судовому засіданні з позовом згодна і не заперечувала проти стягнення з неї вказаної заборгованості. Вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги з слідуючих підстав. Згідно ст. 68 ЖК України наймач зобов”язаний своєчасно вносити квартирну плату та оплачувати комунальні послуги. Судом встановлено, що відповідачка проживає в будинку [ADDRESS] і повинна щомісячно сплачувати за надані комунальні послуги згідно розрахунку боргу, однак тривалий час цього не робила і тому має борг в сумі 2262,40 грн., який частково сплатила, а тому суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача 1965,85 грн., а також розірвати Договір № 547 АФ від 05.09.2007 р. Згідно ст. ст. 81, 88 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 51 грн. і за інформаційно-технічне забезпечення при розгляді цивільної справи в розмірі 30 грн. на користь ТОВ СП „Правекс-Брок” в особі Охтирської філії ТОВ СП «Правекс-Брок» . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачки 2332 грн. 44 коп. мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачка мешкає [ADDRESS], маючи особовий рахунок в організації, повинна щомісяця сплачувати вартість наданих комунальних послуг, однак протягом тривалого часу заборгувала підприємству вказану суму, яку позивач і прохає стягнути в судовому порядку. Представник позивача в попередньому судовому засіданні наполягає на позовних вимогах і просив стягнути з відповідачки 2332 грн. 44 коп. Відповідачка в попередньому судовому засіданні з позовом згодна і не заперечувала проти стягнення з неї вказаної заборгованості. Вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги з слідуючих підстав. Згідно ст. 68 ЖК України наймач зобов”язаний своєчасно вносити квартирну плату та оплачувати комунальні послуги. Судом встановлено, що відповідачка проживає в будинку [ADDRESS] і повинна щомісячно сплачувати за надані комунальні послуги згідно розрахунку боргу, однак тривалий час цього не робила і тому має борг в сумі 2332,44 грн., який суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача. Згідно ст. ст. 81, 88 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 51 грн. і за інформаційно-технічне забезпечення при розгляді цивільної справи в розмірі 30 грн. на користь ТОВ СП „Правекс-Брок” в особі Охтирської філії ТОВ СП «Правекс-Брок» . На підставі викладеного,

Outcome: approved