Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що неправомірним рішенням відповідача порушено його права щодо земельної ділянки, яка знаходиться в його користуванні на підставі ч. 3 ст. 120 ЗК України, і передана у власність третій особі, а тому порушує питання про скасування зазначеного рішення. В судовому засіданні позивач та його представник просили про задоволення позову з викладених у ньому підстав. Представник відповідача просив розглянути справу за його відсутності й поклався на розсуд суду. Третя особа та її представник проти позову заперечили і ствердили про правомірність оскаржуваного рішення. На підтвердження своїх заперечень подали відповідні докази. В судові засідання 3 і 23 червня, та 12 серпня 2008 року третя особа та її представник, будучи повідомленими про розгляд справи, не прибули. Враховуюче зазначене, суд доходить висновку, що непоодинокі випадки відкладення розгляду справи внаслідок відсутності третьої особи призводять до невиправданого затягування розгляду справи, що є неприпустимим. Таким чином, поважних причин до чергового відкладення розгляду справи суд не вбачає, а оскільки сторона третьої особи дала свої пояснення по суті позовних вимог і подала докази на підтвердження своїх заперечень, які досліджено в судовому засіданні, суд вважає необхідним розглянути справу по суті. Заслухавши учасників судового розгляду і дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Як убачається з матеріалів справи, оскаржуваним рішенням Новопетрівської сільської ради Вишгородського району від 12 січня 2007 року в порядку ст. 118 ЗК України [PERSON] передано в приватну власність земельну ділянку площею 0, 08 га по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку. Підставою для цього стала заява [PERSON] та довідка Новопетрівської сільської ради від 2 січня 2007 року № 12 про те, що за третьою особою згідно даних земельно-шнурової книги рахується згадана земельна ділянка. Дані обставини [PERSON] доводила в судовому засіданні й стверджувала, що в її користуванні, а до цього в користуванні її баби - [PERSON], яка померла [INFO] року, знаходилася частина земельної ділянки по [ADDRESS]. Разом з тим, власником зазначеного будинку згідно договору довічного утримання від 14 серпня 2002 року є позивач - [PERSON], який набув таке право від [PERSON], що померла [INFO] року, і якій належав згаданий будинок на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 6 березня 1981 року. Відповідно до ч. 3 ст. 120 ЗК України у разі переходу права власності на будинок або його частину від однієї особи до іншої за договором довічного утримання право на земельну ділянку переходить на умовах, на яких вона належала попередньому власнику. Судом установлено, що до виникнення спірних правовідносин земельна ділянка площею 0, 16 га по [ADDRESS] знаходилася в користуванні [PERSON] Дані обставини вбачаються з відомостей погосподарських книг Новопетрівської сільської ради за №/№ 17, 31, 25 у період з 1983 по 2005 роки, згідно яких головою господарства по [ADDRESS] записана [PERSON] і за якою закріплено право землекористування ділянкою площею 0, 16 га. Відповідно до ст. 20 ЗК УРСР від 8 липня 1970 року право землекористування громадян, які проживають в сільській місцевості, засвідчується записами в земельно-шнурових книгах сільськогосподарських підприємств і організацій та погосподарських книгах сільських Рад. Таким чином, право користування земельною ділянкою по [ADDRESS] належало [PERSON] і на цих же умовах згідно договору довічного утримання у відповідності зі ст. 120 ЗК України перейшло до [PERSON] Рішенням виконавчого комітету Новопетрівської сільської ради від 25 лютого 1997 року № 34 [PERSON] безоплатно передано у приватну власність зазначену земельну ділянку, однак таке право останньої державним актом згідно ст. 23 ЗК України від 18 грудня 1990 року не посвідчувалося, й тому [PERSON] у встановленому законом порядку право власності на дану земельну ділянку площею 0, 16 га не набула. Що стосується довідки Новопетрівської сільської ради про записи земельно-шнурової книги й закріплення за [PERSON] земельної ділянки площею 0, 08 га, то такі дані матеріалам справи та вимогам ст. 20 ЗК УРСР від 8 липня 1970 року не відповідають, згідно яких суд не вправі дійти висновку про право третьої особи на частину земельної ділянки по [ADDRESS], коли право землекористування за цим господарством засвідчувалося на підставі записів погосподарських книг, а не записів земельно-шнурових книг. За змістом статей 116 і 118 ЗК України у власність громадян безоплатно передаються лише ті земельні ділянки, які знаходяться в їх користуванні. Дані вимоги закону при прийнятті оскаржуваного рішення не дотримано, що призвело до порушення прав позивача стосовно земельної ділянки, яка знаходилася в його користуванні та яку йому передано в приватну власність згідно рішення Новопетрівської сільської ради від 21 вересня 2007 року № 319-ХІV-V. Таким чином, судом виявлено порушене право позивача, яке підлягає захистові, а пред'явлений позов - задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved