Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-27 00:00:00

15 травня 2008 року позивач звернувся до суду з позовом і просив стягнути з відповідача у порядку зворотної вимоги (регресу) в рахунок компенсації здійснених страхових виплат кошти у розмірі 2565.41 грн. (дві тисячі п'ятсот шістдесят п'ять гривень 41 копійка), та витрати зі сплати судового збору у розмірі 51 грн., а також 30 (тридцять) гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, посилаючись на те, що з вини відповідача сталася дорожньо-транспортна пригода з участю [PERSON], автомобілю котрого було завдано механічних ушкоджень та котрому позивачем, згідно укладеного договору добровільного страхування, були виплачені грошові кошти у зазначеному розмірі. Представник позивача в судове засідання не явився, подавши до суду заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та просив суд розглядати справу за відсутності представника позивача. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, може заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи його було належним чином та своєчасно повідомлено, про причину неявки відповідач суд не повідомив. У попередньому судовому засіданні відповідач заперечував проти позову, подавши такі заперечення у письмовій формі, вважав себе не винним у вчиненні ДТП. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи заперечення відповідача та вимоги ст.224 ЦПК України, справа не може розглядатися в заочному порядку. Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні та наданих позивачем доказів, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Так, у судовому засіданні встановлено, що 10 липня 2006 року, керуючи мотоциклом Kawasaki, державний номер [NUMBER], відповідач по справі [PERSON], в порушення п.10.2, 2.3 Правил дорожнього руху, не уступив дорогу автомобілю Форд, державний номер [NUMBER], під управлінням [PERSON], в результаті чого сталася ДТП та було завдано механічні ушкодження транспортним засобам. Постановою Суворовського районного суду міста Одеси від 22 вересня 2006 року по адміністративній справі №3-24221/05, вину відповідача по справі у вчиненні зазначеної ДТП було встановлено та у зв'язку зі спливом передбачених ст.38 КпАП України строків притягнення до адміністративної відповідальності, провадження у справі закрито (а.с.12). Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Між позивачем та учасником ДТП [PERSON] 14.12.2005 року було укладено Договір добровільного страхування транспортного засобу [NUMBER] (а.с.5-7). Згідно платіжного доручення [NUMBER] від 16.11.2006 року [PERSON] було виплачено позивачем 2565.41 грн. (дві тисячі п'ятсот шістдесят п'ять гривень 41 копійка), - з урахуванням франшизи за договором, на підставі висновку експертизи, розрахунку виплати страхового відшкодування та розпорядження на виплату (а.с.13-31, 34). Відповідно до ч.1 ст.1166, п.1, ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана в результаті взаємодії двох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно вимог ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завданою іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином, виплачена позивачем [PERSON] сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у порядку регресу. Також на користь позивача, відповідно до вимог ст.ст.81, 88 ЦПК України, підлягають стягненню сплачені позивачем судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 51 грн., а також 30 (тридцять) гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі встановленого, згідно вимог ст.ст.993, 1166, 1187, 1188, 1191, 1192 ЦК України,

Outcome: approved