Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на своє утримання, як дружини, з якою проживає дитина до досягнення останньою трьох років В позовній заяві вказано, що 13 травня 2006 року позивачка уклала шлюб з відповідачем - [PERSON] Спільне життя з відповідачем не склалося. На даний момент шлюб розірвано в судовому порядку. Від шлюбу з відповідачем у позивачки є неповнолітня донька [PERSON], [INFO] року народження. Позивачка знаходиться у соціальній відпустці по догляду за дитиною, ніде не працює, окрім соціальної допомоги, ніякого іншого доходу немає. У зв'язку з чим, випробовує великі матеріальні труднощі, пов'язанні з матеріальною стороною виховання дитини, якій потрібен необхідний мінімум на повноцінний розвиток та необхідні кошти на своє утримання. Відповідач має всі умови по наданню матеріальної допомоги, але по незрозумілим для неї обставинам ухиляється від її утримання і забезпечення. Відповідач працює в хімічному цеху ВП «Запорізька АЕС», інших неповнолітніх дітей не має. Просить суд позов задовольнити, стягнути з відповідача аліменти на її утримання до досягнення донькою [PERSON], [INFO] року народження, трьохрічного віку у розмірі ј частини з усіх видів доходу відповідача, починаючи з дня подачі документів та відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України, допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу, встановлених законом. У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримала в повному обсязі і посилаючись на доводи, викладені у позовній заяві, просить позов задовольнити, додавши при цьому, що відповідач навмисно написав заяву про стягнення з нього аліментів на користь неповнолітньої дитини у добровільному порядку, оскільки зроблено було це вже після отримання ним позовної заяви позивачки. Відповідач позовні вимоги визнав частково, надавши до суду заперечення, зазначивши, що він не згоден з розміром аліментів. Він має повнолітнього сина від першого шлюбу - [PERSON], [INFO] року народження, та відповідно до рішення Енергодарського міського суду від 5.7.2007 року сплачує йому аліменти у розмірі 1/6 частини заробітку на період його навчання, починаючи з 30.5.2006 року до 30.6.2010 року. Також він добровільно написав заяву про відрахування з 25.7.2008 р. аліментів на користь позивачки на утримання доньки [PERSON], яка мешкає з позивачкою, у розмірі 25% заробітку до досягнення нею повноліття. Максимальний розмір аліментів не повинен перевищувати 50% заробітної плати. Тобто він в змозі виплачувати аліменти на утримання дружини, з якою проживає дитина до трьох років тільки у розмірі 1/12 частини його заробітку. Просить суд при призначенні аліментів врахувати його поганий стан здоров'я та ту обставину, що додатково він виплачує кредит. Згоден зі стягненням аліментів на утримання дружини у визначеному ним розмірі - 1/12 частини від заробітку. Залучений до участі у справі в якості третьої особи [PERSON] - син відповідача від першого шлюбу, до суду, повідомлений своєчасно належним чином не з'явився, причини та обставини неявки не повідомив. Вислухавши пояснення, дослідував матеріали справи суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 13.5.2006 року між сторонами укладено шлюб (а.с.3), та [INFO] року народилася [PERSON] (а.с.4). В теперішній час спільне життя між подружжям припинено. На утриманні відповідача знаходиться повнолітній син від першого шлюбу - [PERSON], [INFO] року народження, та відповідно до рішення Енергодарського міського суду від 5.7.2007 року (а.с.16-17), відповідач сплачує на його користь аліменти у розмірі 1/6 частини заробітку на період його навчання, починаючи з 30.5.2006 року й до 30.06.2010 року. Стягнення проводиться в примусовому порядку відповідно до виконавчого листа (а.с.18-19). Інших стягнень в примусовому порядку з відповідача не проводиться. Ухвалою суду від 15.7.2008 року відкрито провадження по справі. Ухвала суду отримана відповідачем 18.7.2008 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення (а.с.9). Після отримання ухвали суду по зазначеній справі та позовної заяви з копіями доданих до неї документів, відповідачем подана заява про утримання з його заробітної плати у добровільному порядку аліментів на користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] (а.с.21). Згідно до вимог ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Розмір грошової суми на таке утримання призначається з урахування матеріального становища платника, що випливає з вимог ч. 2 ст.75 СК України. Згідно до ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка має права на отримання аліментів на своє утримання на підставі ч.2 ст.84 СК України, оскільки не працює, отримує лише допомогу в розмірі 130 грн.. (а.с.5), інших доходів не має. Аналізуючи наведені відповідачем в обґрунтування своїх заперечень докази, в їх сукупності, суд приходить до висновку, що не знайшли свого підтвердження доводи відповідача щодо поганого стану здоров'я і необхідності проведення операції для покращення зору, оскільки в матеріалах справи відповідачем надано медичні документи щодо необхідності проведення операції у 2003 році (а.с.44), та не надано документів станом на теперішній час, які б підтверджували необхідність такої операції. Не надано медичних документів щодо поганого стану здоров'я, пов'язаного з хворобою шлунко-кишкового тракту та розміру матеріальних затрат, необхідних для лікування цієї хвороби. Відповідачем не надано доказів щодо знаходження на його утриманні інших членів його родини, окрім, повнолітнього сина, на утримання якого з відповідача примусово стягуються аліменти в розмірі 1/6 частина, та доньки, на утримання якої відповідач добровільно сплачує аліменти, і розмір цих аліментів визначено ним самим. Відповідач має постійне місце роботи, стабільну заробітну плату (а.с.20). Суд також вважає необґрунтованими доводи відповідача щодо необхідності застосування судом ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» , оскільки ця норма регулює максимальний розмір аліментів, що підлягають відрахуванню із заробітної плати і не стосується максимального розміру аліментів при їх визначенні. Також судом взято до уваги, що відповідач добровільно і самостійно визначив розмір аліментів до стягнення на утримання неповнолітньої доньки і в наступному він має таку ж саму можливість або змінити цей розмір або взагалі відмовитись від проведення цих стягнень із його заробітної плати. Відповідно до пункту ч.1ст.187 СК України один із батьків може подати заяву за місцем роботи, місцем виплати пенсії, стипендії про відрахування аліментів на дитину з його заробітної плати, пенсії, стипендії у розмірі та на строк, які визначені у цій заяві. Така заява може бути ним відкликана у будь-який час. Відповідно до частини 3 вищезазначеної статті на підставі заяви одного з батьків аліменти можуть бути відраховані і тоді, коли загальна сума, яка підлягає відрахуванню на підставі заяви та виконавчих документів, перевищує половину заробітної плати, пенсії, стипендії, а також якщо з нього вже стягуються аліменти на іншу дитину. Написання відповідачем заяви про добровільне стягнення з його заробітної плати аліментів на утримання неповнолітньої дружини після отримання ним ухвали суду про відкриття провадження по цій справі, судом розцінюється саме в ракурсі ч.3 ст.187 СК України. Таким чином, на підставі вищенаведеного суд з урахуванням обставин справи, вважає, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню, а саме суд вважає, що аліментів у розмірі 1/6 частини від доходу відповідача, що у середньому становить 847 грн., буде достатньо для утримання позивачки до досягнення дитиною трьохрічного віку.

Outcome: partial