Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-20 00:00:00

Позивачі просять суд постановити рішення, яким визнати за позивачами [PERSON]. та [PERSON] право власності по &frac14; частині кожному в чотирикімнатній квартирі [ADDRESS]житловою площею 45,9 кв.м., загальною площею 59,80 кв.м.. та право власності за позивачкою [PERSON] на &frac12; частину вище вказаної квартири , що складається з &frac14; частини - частки в спільній сумісній власності та &frac14; частини по праву спадкування після смерті чоловіка [PERSON], який помер[INFO]. Свої вимоги позивачі мотивують тими обставинами, на які посилаються в самому позові. Позивачі у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява, в якій він просить суд розглянути справу без його участі, з позовом погодився. Треті особи: представники Краснопільської РДНК, відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Краснопільської районної державної адміністрації в судове засідання не з”явилися, від них надійшли заяви в яких вони з позовом погодилися та просили слухати справу у їх відсутність. В судовому засіданні встановлено, що 24 січня 1995 року позивачами по справі та чоловіком позивачки та батьком позивачів - [PERSON], який помер[INFO], приватизована квартира [ADDRESS], яка до цього часу в КП “Сумське міське бюро технічної інвентаризації” не зареєстрована (а.с. 12,14). За період проживання в цій квартирі для підвищення її благоустрою та зручності користування нею позивачами, за їх спільною згодою, але без належного дозволу, було проведено перепланування двокімнатної квартири в чотирикімнатну. До перепланування квартира складалася з 2-х кімнат житловою площею 32 кв.м., кухні площею 11,5 кв.м., коридору площею 13 кв.м., котельні площею 3 кв.м. Загальна площа квартири складала 59,5 кв.м. Після перепланування та переобладнання квартира складається з 4-х кімнат житловою площею 45,9 кв.м., в тому числі кімната 1-5 - 19,7 кв.м., кімната 1-3 площею 5,9 кв.м., кімната 1-6 площею 8,1 кв.м., коридору 1-2 площею 3,9 кв.м., коридору 1-7 площею 6,5 кв.м., топочної 1-1 площею 3,5 кв.м., загальною площею 59,80 кв.м. Після смерті [PERSON]. позивачка [PERSON]. вступила в спадщину в установленому законом порядку, шляхом фактичного проживання з померлим на день його смерті (а.с.7). але отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON]. та зареєструвати право власності на вище вказану квартиру позивачі не мають можливості, оскільки переобладнання квартири зроблені без належного дозволу, в зв'язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом. Факт належності вищевказаної квартири позивачам та померлому [PERSON]. Підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло, копіями технічних паспортів виданих Сумським БТІ на двокімнатну квартиру та переобладнану чотирикімнатну квартиру (а.с.14,15-16,20-23). Те, що самочинне переобладнання квартири не порушує прав інших осіб та відповідає санітарним та пожежним нормам і відповідає правилам забудови підтверджується висновками відділу містобудування , архітектури та ЖКГ райдержадміністрації, служби державного пожежного нагляду смт. Краснопілля та Краснопільської районної санітарно-епідеміологічної станції (а.с.17,18,19). Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов позивачів підлягає задоволенню. Так, згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів і вважається набуте правомірним, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 356 ЦК України власнісь двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю, а згідно ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Судом встановлено, що право власності на вищевказану квартиру у позивачів виникло після приватизації вищевказаної квартири, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло, всі позивачі мали рівне право на долю у приватизованій квартирі за вищевказаною адресою, переобладнання зроблені за їх спільної згоди, що не суперечить вимогам ст. 369 ЦК України, що давало можливість розпоряджатися майном за власним розсудом, що і було зроблено позивачами, але без належно оформленого дозволу, оскільки на той час не було необхідності в реєстрації квартири в БТІ. Згідно ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець має право прийняти спадщину або відмовитися від прийняття. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як видно по справі, позивачка не відмовилася від прийняття спадщини, вступила у спадщину в установленому законом порядку, шляхом фактичного проживання з померлим на день його смерті (а.с.7), діти померлого - позивачі по справі [PERSON]. Та [PERSON] спадщину приймати не побажали і на неї не претендують. Тому

Outcome: approved