Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Оріхівської сільради АРК. про визнання права власності на садовий будиночок літер «А», сарай літер «Б», літній душ літер «В», вбиральню літер «У», огорожу, розташованих на земельній ділянці [ADDRESS] порядку спадкування за заповітом після смерті її бабусі [PERSON], яка померла [INFO] р. Позов мотивований тим, що зазначене нерухоме майно належало на праві власності її дідусеві [PERSON], який заповідав своє майно своїй дружині [PERSON] За життя бабуся заповідала все своє майно їй та її брату [PERSON], який нотаріально оформив відмову від прийняття спадщини на її користь. Після смерті бабусі вона нотаріально оформила прийняття спадщини відносно належного їй майна за винятком садового будиночку з надвірними спорудами з тих причин, що за життя дідусь не оформив право власності на це нерухоме майно в БТІ, через що і бабуся не змогла прийняти спадщину відносно цього майна. У судовому засіданні позивачка, після роз'яснень їй вимог ч.1 ст.11 ЦПК України, зазначені позовні вимоги підтримала, які просила задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився з поважних причин, про що направив до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності і задовольнити позов. Представник 3-ї особи в судове засідання не з'явився з поважних причин, про що направив до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності і задовольнити позов. Заслухавши пояснення позивачки, допитавши свідка, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволені позову з наступних підстав. Відповідно до ст.328 ЦК України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.1 ст.182 цього Кодексу - право власності та інші речові права на нерухомі речі, їх виникнення, перехід підлягають державній реєстрації. Відповідно до ч.2 ст.331 цього Кодексу - якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.8 постанови “Про практику розгляду судами України справ про спадкування” від 24.06.83р. №4 - вирішуючи позови спадкоємців про право власності на жилий будинок, судам слід враховувати роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, що є в постанові від 04.10.91р. №7 “Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності на жилий будинок” та в постанові від 22.12.95р. №20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності”. Так згідно п.4 постанови від 04.10.91р. №7 і п.3 постанови від 22.12.95р. №20 - відповідно до ст.ст. 12 і 13 Закону України “Про власність” у власності громадян можуть знаходитися жилі будинки, придбані на законних підставах. Так з пояснень позивачки і матеріалів справи судом встановлено, що позивачка була онучкою [PERSON], яка померла [INFO]р., а.с.7. За життя [PERSON] заповідала все своє майно позивачці та її брату [PERSON], який нотаріально оформив відмову від прийняття спадщини на її користь. Але цей заповіт не містив свідчень відносно спірного садового будиночку з надвірними спорудами, а.с.9,29. Також позивачка не надала суду належних доказів тому, що право власності на спірний садовий будиночок з надвірними спорудами було оформлено на ім'я [PERSON], чим не виконала вимоги ст.10 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Судом таких доказів не встановлено при розгляді справи. У зв'язку з цим, після смерті бабусі, позивачка нотаріально оформила прийняття спадщини тільки відносно належної її бабусі [ADDRESS], а.с.41,42,48. Зазначені факти підтвердив і свідок [PERSON] Крім того, з пояснень позивачки і матеріалів справи судом встановлено, що спірний садовий будиночок з надвірними спорудами були побудовані Фєльденом О.С. на земельній ділянці в садівницькому кооперативі «Труд», яка знаходилася у його користуванні. У зв'язку з цим рішенням виконкому Сакської райради АРК. від 30.07.93р. №121 за Фєльденом О.С. було визнано право власності на це нерухоме майно, а.с.10,11,12. 28.04.02р. [PERSON] помер, а.с.8. Але за життя [PERSON] не зареєстрував в БТІ це рішення, як того вимагала Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена Міністерством комунального господарства УРСР від 31.01.1966р. (яка на сьогоднішній день втратила чинність). У зв'язку з цим [PERSON], яка була його дружиною, не змогла оформити нотаріально прийняття спадщини відносно спірного садового будиночку з надвірними спорудами за заповітом свого чоловіка, через що прийняла спадщину лише відносно &frac12; частки [ADDRESS], яка належала спадкодавцю [PERSON], а.с.41. Цей факт підтвердив і свідок [PERSON] На підставі зазначеного вище суд дійшов висновку, що на момент відкриття спадщини [PERSON] не була власником спірного садового будиночку з надвірними спорудами. Так відповідно до ст.1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З зазначеного виходить, що спадкоємець може успадкувати лише те майно, яке було у встановленому законом порядку придбане і зареєстроване на праві власності за спадкодавцем. Приймаючи до уваги зазначене вище суд дійшов висновку, що на теперішній час позивачка не має законного права для прийняття спадщини відносно спірного садового будиночку з надвірними спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті її бабусі [PERSON] з причин відсутності правовстановлюючих документів на це нерухоме майно у [PERSON]. * На підставі ст.ст. 182,328,331,392,1218 ЦК України і

Outcome: dismissed