overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-05 00:00:00

позивач звернувся до суду з заявою до відповідача, на підтвердження позовних вимог в заяві та в судовому засіданні вказав, що 07 березня 2003 року він купив у відповідача квартиру[ADDRESS]. Ця квартира належала продавцеві [PERSON]. на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого Новобузькою державною нотаріальною конторою Миколаївської області та зареєстрованого Баштанським БТІ. Договір купівлі-продажу вказаної квартири був ними складений в простій письмовій формі і зареєстрований універсальною товарною біржею „Ріко-Альянс” в журналі реєстрації біржових угод за № 1-12 від 07 березня 2003 року. Згідно договору купівлі-продажу квартири він сплатив продавцеві 5000 гривень, а відповідач передав йому вищевказану квартиру, документи та ключі. На даний час він (позивач) зі своєю сім'єю проживає в цій квартирі і має намір розпорядитися цією квартирою, але в зв'язку з тим, що договір купівлі-продажу зареєстрований універсальною товарною біржею „Ріко-Альянс”, а не нотаріальною конторою, нотаріусом не прийнято до провадження цю біржову угоду. Він повністю виконав умови цього правочину, так як сплатив повністю гроші за вказану квартиру, прийняв її від власника, користується нею протягом п”яти років, а відповідач передав йому цю квартиру, тобто фактично він придбав право власності на неї. Друга сторона по договору купівлі-продажу будинку [PERSON] ., уникає від нотаріального посвідчення цього договору, бо вважає достатнім реєстрації його на біржі. На підставі викладеного позивач просить винести рішення, яким визнати договір купівлі-продажу квартири[ADDRESS] дійсним. Відповідач до суду не з'явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений вчасно та належним чином, від нього надійшла заява з проханням справу слухати в його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ст. 220 ч. 2 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. На підставі ч.3 ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази - договір № 1-12 від 07 березня 2003 року з якого слід, що між сторонами був укладений договір купівлі продажу квартири та зареєстрований універсальною товарною біржею „Ріко-Альянс”; копію технічного паспорту та копію витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, згідно яких вищевказана квартира на праві приватної власності належить [PERSON] , заяву відповідача про розгляд справи у його відсутність, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, доведені в судовому засіданні та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст.ст. 220,334 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-05 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. На підтвердження позовних вимог в заяві та в судовому засіданні вказала, що 6 квітня 1996 року уклала шлюб з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO]та сина [PERSON], [INFO]народження. Спільне життя не склалося, так як між ними немає взаєморозуміння, в них різні погляди на життя та шлюбно-сімейні стосунки, відповідач зловживає спиртним, раніше вона зверталась до суду з позовами про розірвання шлюбу, але потім примирялись, однак відповідач своєї поведінки не змінює, вчиняє сварки, що негативно впливає на її здоров”я та здоров”я і виховання синів. Шлюбно-сімейні стосунки між ними припинені від серпня місяця 2008 року. Спільне господарство не ведеться. Спору про розподіл спільного сумісного майна та утримання дітей не виникає, діти будуть проживати разом з нею. А тому просить винести рішення, яким розірвати шлюб з відповідачем, так як він суперечить її інтересам та інтересам дітей, витрати при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС покласти на відповідача. Відповідач до суду вдруге не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, заперечень до суду не надав. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, суд встановив: - згідно свідоцтва про одруження сторони 6 квітня 1996 року уклали шлюб, - згідно свідоцтв про народження мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] народження та сина [PERSON], [INFO] народження. В силу ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову - сторони подружньо-сімейні стосунки не підтримують з серпня місяця 2008 року, тобто шлюб існує формально, на примирення позивачка не згодна, так як відповідач зловживає спиртними напоями і зчиняє сварки також і в присутності дітей, настоює на розірванні шлюбу пояснюючи, що він суперечить її інтересам та інтересам неповнолітніх дітей. Витрати необхідно покласти на відповідача, як винного в розпаді сім”ї.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-05 00:00:00

позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення коштів на утримання дітей (аліментів). На підтвердження своїх вимог в заяві та в судовому засіданні вказала, що 6 квітня 1996 році уклала шлюб з відповідачем. Шлюбно-сімейні стосунки між нею та відповідачем припинені з серпня 2008 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO]народження та сина [PERSON], [INFO]народження. Діти знаходяться на її утриманні. Домовленості між нею та відповідачем про участь останнього в утриманні дітей не досягнуто, відповідач надає допомогу на свій розсуд, але цього недостатньо. Стан здоров'я у відповідача задовільний. Інших дітей відповідач не має. Утримань за виконавчими документами з нього не здійснюється. Відповідач працює головою фермерського господарства. А тому просила винести рішення та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну, до досягнення ними повноліття. Відповідач вдруге до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно і належним чином, про наслідки попереджений. Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд встановив: - згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу сторони 6 квітня 1996 року уклали шлюб, мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO]народження та сина [PERSON], [INFO]народження, що підтверджено світлокопіями свідоцтв про їх народження; - довідка видана Баштанською міською радою Миколаївської області підтверджує, що на утриманні позивачки [PERSON] . знаходяться неповнолітні діти: син [PERSON], [INFO]народження та син [PERSON] , [INFO]народження. В силу статті 180 Сімейного кодексу України, батьки ( а не лише мати ) зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. А тому враховуючи вищевикладене і те, що відповідач надає матеріальну допомогу в недостатньому розмірі і не постійно, з нього необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітніх синів [PERSON], [INFO]народження та [PERSON], [INFO]народження в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно в силу ст.ст.180,182 Сімейного кодексу України та згідно ст. 88 ЦПК України судовий збір на користь держави та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-05 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. На підтвердження позовних вимог в заяві та в судовому засіданні вказала, що 28 жовтня 2000 року уклала шлюб з відповідачем, від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]народження. Спільне життя не склалося, так як між ними немає взаєморозуміння, в них різні погляди на життя та шлюбно-сімейні стосунки. Шлюбно-сімейні стосунки між ними припинені від липня місяця 2007 року, так як відповідач зловживав спиртними напоями, постійно її ображав та бив. Спільне господарство не ведеться. Спору про розподіл спільного сумісного майна та утримання дитини не виникає, син буде проживати разом з нею. А тому просить винести рішення, яким розірвати шлюб з відповідачем, так як він суперечить її інтересам, витрати при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС покласти на відповідача. Відповідач до суду вдруге не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно і належним чином, заперечень по позову не надав. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд встановив: - згідно свідоцтва про одруження сторони 28 жовтня 2000 року уклали шлюб, - згідно свідоцтва про народження мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] народження. В силу ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову - сторони подружньо-сімейні стосунки не підтримують з липня місяця 2007 року, тобто шлюб існує формально, на примирення позивач не згодна, так як від подач зловживає спиртним та неправильно поводить себе в сім”ї, настоює на розірванні шлюбу пояснюючи, що шлюб суперечить її інтересам та інтересам їх малолітнього сина. Витрати необхідно покласти на відповідача, як винного в розпаді сім”ї.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою де просить визнати за нею право власності на будинок з надвірними будівлями садиби [ADDRESS], які належали на праві власності її померлому батьку - [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог вказала, що її батьки проживали у власному будинку [ADDRESS]. Будинок був зареєстрований на Її батька [PERSON], який [INFO] помер. Фактично власником стала мати позивачки [PERSON], яка [INFO] також померла. За життя батько позивачки заповіту не складав. Відповідно до закону спадкоємцями залишились сама позивачка, її брат [PERSON]. та онук померлої [PERSON]. Інших осіб, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині не має. Позивачка вважає, що після смерті батька фактично прийняла спадщину, оскільки, поховала його, навідується до будинку, сплачує за комунальні послуги, виконує роботу по господарству та підтримує будинок та надвірні будівлі в належному стані. В нотаріальні органи для оформлення спадщини позивачка звернулася, своєчасно, але нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право власності на успадкований будинок, оскільки спадкодавець за життя не оформив на себе право власності на нього. В зв'язку з тим, що державний нотаріус без свідоцтва про право власності на ім'я спадкодавця не може видати їй свідоцтво про право на спадщину, а Чернігівське МБТІ не може видати техпаспорт на будинок і зареєструвати його, позивачка просить визнати за нею право власності на будинок та надвірні будівлі садиби [ADDRESS]. В заяві позивачка підтримала свої позовні вимоги і просила їх задовольнити. Відповідач - Орлівська сільська рада подала до суду письмову заяву, в якій позов визнала та просила розглядати справу у відсутності їх представника. Від Куликівської державної нотаріальної контори надійшла письмова заява з проханням розглядати справу у відсутності їх представника. Заперечення на позов не надходили. Відповідачі [PERSON]., [PERSON] в судове засідання не з'явилися. Подали до суду телеграми, в яких позов визнали та просили розглядати справу у їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивачка є спадкоємицею спірного домоволодіння за законом і фактично прийняла спадщину, оскільки навідується до будинку, виконує роботи по господарству і підтримує будинок з надвірними будівлями в належному стані. Успадкувати домоволодіння шляхом вчинення нотаріальних дій позивачка не має можливості із-за відсутності правовстановлюючих документів на нього. Вирішення цього питання можливе лише в судовому порядку. Відповідачі визнали позов. Визнання ними позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. При викладених обставинах є всі підстави визнати, що будинок з надвірними будівлями садиби [ADDRESS] належать позивачці на праві власності. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-05 00:00:00

02.07.08р. позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором на загальну суму 2342грн. 33коп. В обгрунтування позову, позивач вказує, що між ним та відповідачем по справі – [PERSON] . 22.05.2007року був укладений кредитний договір за [NUMBER] , згідно якого банк зобов”язувався надати відповідачеві кредит в сумі 3015,00грн. строком до 21 травня 2008року,з процентною ставкою 9% річних, на споживчі цілі. Позивачем умови кредитного договору [NUMBER] були виконані в повному обсязі. Відповідач свої зобов”язання по погашенню суми кредиту та процентів за користування кредитом в передбачений договором строк не виконав, у зв»язку з чим виникла заборгованість по поверненню кредиту в сумі – 2342,33грн. Тому згідно Договору, у позивача виникло право звернення до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі,на вищевикладених підставах, просив стягнути з відповідача заборгованість на загальну суму 2342,33грн., із яких : заборгованість по кредиту на суму – 2015,00грн., заборгованість по відсоткам– 172,22грн.,та пеня – 155,11грн. Відповідач в судове засідання не з»явився, його місцепроживання та місцезнаходження позивачеві та суду невідомо, тому його виклик був здійснений в порядку ч.9 ст.74 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 22.05.2007р. відповідно до кредитного договору [NUMBER] позивач надав [PERSON] кредит у сумі 3015,00грн., строком до 21 травня 2008року. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Договором [NUMBER] від 22.05.2007р. передбачає обов»язок відповідача повернути кредит і сплатити відсотки в повному розмірі, відповідно до графіку погашення. Згідно п.п.1.1.,1.2.,4.3.,4.4.,5.3.2. зазначеного кредитного договору відповідач взяв на себе зобов»язання щомісячно,починаючи з червня 2007року,здійснювати рівномірними платежами часткове погашення кредиту в сумі по 250грн. та відсотків за користування кредитними коштами. Згідно п.5.3.5.,6.2.1. вказаного кредитного договору,у випадку прострочення строків сплати кредиту та відсотків,відповідач зобов»язаний сплатити банку пеню від суми невиконаних зобов»язань за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ. Наявність заборгованості відповідача підтверджується наявними у справі письмовими доказами. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути на користь позивача сплачені ним судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON]про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В позовній заяві посилається на ту обставину, що 11 липня 2008 року між сторонами по справі був розірваний шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ковельського районного управління юстиції, актовий запис № 9. Від спільного подружного життя мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Відповідач ніякої участі в утриманні дітей не приймає, матеріально не допомагає, хоча працює та має можливість матеріально допомагати, діти перебувають повністю на її утриманні. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 2/4 частини всіх видів заробітку. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов уточнила, та просить стягувати з відповідача на її користь на утримування дітей аліменти в розмірі 50 відсотків його доходу / заробітку/, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно до їхнього повноліття . Відповідач [PERSON]. позов визнав, не заперечує проти його задоволення, погоджується сплачувати аліменти в розмирі 50 відсотків його доходу / заробітку/. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заяву про визнання позову слід прийняти, а позов задовільнити з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітніх дітей [PERSON][INFO] та [PERSON][INFO]. Сторони ствердили, що діти перебувають на утриманні позивачки по справі. Враховуючи, що відповідач позов визнав, суд вважає, що позов слід задовільнити і розмір аліментів на утримання однієї дитини визначає, з врахуванням майнового стану сторін, стану здоров»я платника аліментів та дитини, інших обставин, що мають значення для справи, в розмірі 50 відсотків всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно. На підставі ст. ст.180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-05 00:00:00

2 вересня 2008 року позивачка звернулась до суду з позовом на підставах, передбачених ст.ст.391, 405 ч.2 ЦК України, та послалась на те, що відповідачі більше 1 року не проживають за місцем прописки в належній їй на праві приватної власності квартирі [ADDRESS] без поважних причин та її згоди на те, не вносять плату за її користування, хоча при їх вселенні як членів сім'ї за її заявою між ними була відповідна угода, а тому втратили право користування житловим приміщенням у ній. У судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити, дала згоду на заочний розгляд справи. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, дав згоду на розгляд справи за відсутністю відповідачів та постановляння заочного рішення. Суду пояснив, що [PERSON] в липні 2007 року вселила в належну їй квартиру на правах членів сім'ї для спільного проживання та ведення спільного господарства [PERSON] та її малолітнього сина [PERSON], однак через три дні після вселення відповідачі виїхали з квартири разом зі всім своїм майном і більше в квартиру не повертались, хоча домовленості навіть на тимчасову відсутність їх за місцем реєстрації між [PERSON] та ними не було. Протягом цього часу [PERSON] не перешкоджала [INFO] користуватися квартирою, поважних причин для їх не проживання нема. Відповідачі до суду не прибули, належно повідомлені про час та місце розгляду справи, заяв про відкладення судового розгляду не надали. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить позивачу на праві приватної власності з 29 серпня 2006 року. В квартирі прописані відповідачі на праві членів сім'ї власника на постійне проживання з 31 липня 2007 року, що підтверджується записами в домовій книзі. Відповідачі в квартирі не проживають більше року без поважних причин, не сплачують за неї, не зберігають в ній свої речі, що підтверджено актами обстеження квартири від 12 лютого 2008 року, 1 вересня 2008 року. Відповідно до ст. 405 ч.2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Неповнолітній [PERSON] також втратив право користування житловим приміщенням в спірній квартирі, оскільки відповідно до ч.4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці до 10 років є місце проживання її батьків, а батьки [PERSON] в спірній квартирі, як встановлено судом, не проживають. Таким чином, є підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-05 00:00:00

26 серпня 2008 року позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідачів боргу за кредитним договором № 10.3055, укладеним між ЗАТ „ПроКредит Банк” та [PERSON] 10 січня 2006 року, поручителем якого згідно договору поруки № 10.3055-ДП1 від 10 січня 2006 року виступив [PERSON], оскільки відповідачі порушили графік погашення кредиту та відсотків за кредитом, тобто умови кредитного договору не виконують з листопада 2007 року, а на листи попередження про необхідність погашення заборгованості жодних заходів для погашення боргу не вжили. Просив стягнути солідарно заборгованість за кредитним договором з урахуванням пені та відсотків за користування кредитом станом на 12 січня 2008 року в сумі 4086,99 гривень, а також стягнути судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, просив задовольнити. В судовому засіданні відповідачі [PERSON] та [PERSON] позов визнали повністю, пояснили, що умови кредитного договору не виконали через відсутність грошових коштів. Згідно з ч. 4 с. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 10 січня 2006 року між ЗАТ „ПроКредит Банк” (далі -Банк) та [PERSON] укладено кредитний договір, за умовами якого [PERSON] надано кредит в сумі 20000 гривень строком на 24 місяці зі сплатою 29% річних за користування кредитними коштами та щомісячною сплатою частки кредиту і відсотків. Пп.. 4.1.,4.3 кредитного договору передбачена можливість дострокового стягнення заборгованості у випадку невиконання позичальником умов договору за умови непогашення заборгованості протягом 5 днів з дня отримання письмової вимоги про дострокове погашення.. 10 січня 2006 року між Банком та [PERSON] укладено договір поруки № 10.3055-ДП1, згідно умов якого [PERSON] прийняв на себе зобов'язання відповідати перед Банком в повному обсязі за кредитними зобов'язаннями [PERSON] Сума заборгованості за кредитним договором підтверджується розрахунком (а.с.17) та визнана відповідачами. Листи-вимоги про дострокове погашення кредиту отримані відповідачам 1 грудня 2007 року. Згідно ст.. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та ЦК України. Згідно ст.. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Таким чином, права позивача були порушені відповідачами та підлягають судовому захисту шляхом стягнення з них суми боргу за кредитним договором солідарно. У зв'язку з задоволенням позову згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача понесені ним судові витрати в рівних долях з кожного.

Outcome: approved