Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-01 00:00:00

В квітні 2008 року [PERSON] звернулась в суд з цим позовом, вказуючи, що 8.11.2006р. правлінням гаражного товариства «Сигнал» її обрано виконуючою обов'язки голови правління; з метою перешкодити її законній діяльності на цій посаді [PERSON] змінив замок у дверях її службового кабінету, а [PERSON]. забрала штамп «Оплочено»; рішенням Гайсинського районного суду від 4.04.2007р. [PERSON]зобов'язано не чинити [PERSON] перешкод в користуванні службовим кабінетом, а [PERSON]. - повернути їй штамп «Оплочено», проте відповідачі умисно ухиляються від виконання вказаного рішення, що призводить до моральних страждань позивачки. В судовому засіданні позивачка вимоги підтримала і вимагала стягнути з відповідачів солідарно на її користь 1700 грн. відшкодування моральної шкоди, пояснивши, що в зв'язку із неправомірними діями відповідачів та тривалим невиконанням судового рішення вона не може виконувати обов'язки голови правління гаражного товариства, не отримує заробітну плату, що призводить до значного погіршення якості і рівня її життя, погрозами та вигадками відповідачі принизили її честь і гідність, в результаті протиправних дій [PERSON]та [PERSON] значно погіршився її стан здоров`я. Відповідачка [PERSON]. до суду не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] позову не визнав зовсім і пояснив, що рішенням Гайсинського районного суду від 1.11.2006р. було визнано неправомірним і скасовано рішення загальних зборів гаражного товариства «Сигнал» про обрання [PERSON] головою правління; 18.11.2006р. члени товариства виявили, що в робочому кабінеті голови правління, який займала [PERSON], відсутня фінансово-господарська документація, в зв'язку з чим було вирішено змінити замок на дверях цього кабінету; хто запропонував поміняти замок і де він взявся відповідач не пам'ятає, міняв же його він, тому що мав при собі викрутку, про рішення правління, яким [PERSON] було уповноважено виконувати обов'язки голови, йому відомо не було, іншим чином не перешкоджав їй у виконанні службових обов'язків, жодних погроз чи вигадок щодо позивачки ніколи не висловлював. З`ясувавши позицію учасників розгляду справи, дослідивши та оцінивши її матеріали, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю з таких міркувань. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Як роз'яснено в п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають з`ясуванню: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку із шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. В позовній заяві і впродовж судового розгляду справи позивачка послідовного стверджувала, що моральна шкода полягає в погіршенні якості і рівня її життя та стану здоров`я через неможливість дотепер здійснювати повноваження голови правління гаражного товариства та отримувати заробітну плату. Проте, рішенням Гайсинського районного суду від 4.04.2007р. [PERSON]зобов'язано не чинити [PERSON] перешкод в користуванні службовим кабінетом, а [PERSON]. - повернути їй штамп «Оплочено». Як видно з актів державного виконавця від 10.08.2007р.та 27.08.2007р, постанови від 8.05.2008р. про відмову у відкритті виконавчого провадження, [PERSON] після набрання рішенням законної сили не чинив будь-яких перешкод [PERSON] в користуванні службовим кабінетом голови правління гаражного товариства «Сигнал» (а.с.84,85,24). Тобто будь-яких об'єктивних перешкод для виконання позивачкою обов'язків голови правління, в тому числі і нарахування та виплати заробітної плати, дії відповідачів не створювали ([PERSON] визнала, що може безперешкодно потрапити до кабінету і могла відновити штамп, який, як видно з акту від 30.12.2006р., цього ж дня з бухгалтерськими документами [PERSON]. передала голові правління кооперативу [PERSON] (на той час питання про незаконність його обрання у встановленому законом порядку не вирішувалось) (а.с.87)). Таким чином беззаперечно доведено, що негативні наслідки у виді погіршення якості і рівня життя позивачки, її стану здоров`я не перебувають у причинному зв'язку із неправомірною поведінкою відповідачів. Також, з матеріалів справи та пояснень сторін видно, що частина членів гаражного товариства «Сигнал» з 2006 року намагаються усунути від керівництва товариством незаконно обрану головою його правління [PERSON], але не зважаючи на рішення Гайсинського районного суду від 1.11.2006р., вже 8.11.2006р. правлінням товариства її було призначено виконуючою обов'язки його голови, однак з того часу і дотепер загальні збори, як єдиний повноважний орган, який обирає правління товариства та його голову, проведені не були, що створює можливість і піґрунтя для виникнення конфліктних ситуацій, боротьби за контроль над фінансово-господарською діяльність товариства різними особами і є основною причиною неможливості [PERSON] здійснювати повноважень голови правління і, як наслідок, отримувати заробітну плату. Сама ж [PERSON] заявила в судовому засіданні, що метою її звернення до суду було покарання позивачів, натомість, відповідно до ч.1 ст.1 ЦПК України, метою цивільного судочинства є захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відшкодування ж моральної шкоди є, згідно з п.9 ч.1 ст.16 ЦК України, саме способом захисту порушеного цивільного права особи і ні в якому разі не може бути застосовано як вид покарання за неправомірну поведінку іншої особи, за відсутності прямого причинного зв'язку між діями цієї особи та заподіяною шкодою. Щодо поширення відповідачами погроз та вигадок на адресу позивачки, то вона в судовому засіданні не змогла пояснити які саме, коли і яким чином погрози і вигадки були ними поширені, жодних доказів щодо такого поширення суду не навела. Оскільки негативні наслідки у виді погіршення якості і рівня життя позивачки через неможливість здійснювати обов'язки голови правління гаражного товариства «Сигнал» і отримувати заробітну плату не перебувають у причинному зв'язку з діями відповідачів, а жодних доказів про поширення ними негативної інформації щодо позивачки (погроз та вигадок) [PERSON] суду не навела, то у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Outcome: approved