Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача та третьої особи без самостійних вимог на предмет позову про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/6 частини його заробітку та матері дитини в розмірі 100 гривень в якому зазначає, що з 23 вересня 2006 року почала проживати у фактичному шлюбі з відповідачем. Від сумісного проживання мають сина [PERSON] [INFO]. Разом проживали до середини травня 2008 року, а потім сумісне проживання припинили, і на даний час проживають окремо. Батько дитини матеріальної допомоги на утримання сина в добровільному порядку не надає. Відповідач сплачує аліменти на користь іншої жінки, однак розмір його доходів є таким, що він має змогу надавати їй певну допомогу, тому просить стягнути з відповідача аліменти в судовому порядку в розмірі 1/6 частини його доходів. Крім того, оскільки вона тимчасово не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьохрічного віку дитини просить стягнути з відповідача аліменти на особисте утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 100 гривень щомісячно. Позивач в судовому засіданні позов підтримала повністю, просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, аліменти платити згоден. Третя особа без самостійних вимог на предмет позову [PERSON]. в судове засідання не з'явилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлена вчасно, належним чином, причину неявки та заперечень суду не надала. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини : з'ясовано, що дійсно сторони з 23 вересня 2006 знаходяться в фактичному шлюбі. Від сумісного проживання мають сина [PERSON][INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] видане 07.11.2007 року Помічнянською міською радою Добровеличківського району Кіровоградської області). Батьком дитини є відповідач по справі. Знаходячись в здоровому стані, маючи на утриманні інших осіб, в добровільному порядку допомоги на утримання дитини не надає. Згідно рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 20.04.2006 року з відповідача були стягнені на користь [PERSON] на утримання дитини сина [PERSON] [INFO] аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку ( доходів) щомісячно до повноліття сина. Відповідно до ст. 91 ч.2 Сімейного кодексу України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до ч.2- 4 ст. 84 та ст.ст. 86,88 Сімейного кодексу України . Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов”язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров”я та матеріальне становище дитини; стан здоров”я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Так як батьком дитини згідно свідоцтва про народження являється відповідач і матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає, тому зобов'язаний виплачувати аліменти на утримання дитини до її повноліття. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що позивач , на утриманні якої знаходиться спільна з відповідачем дитина, має право вимагати стягнення з відповідача аліментів, а відповідач, який іншими аліментами не обтяжений спроможний сплачувати такі аліменти, тому позовні вимоги слід задовольнити на утримання дитини в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів до його повноліття. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача аліментів на особисте утримання позивача до досягнення дитини трьохрічного віку, суд враховує, що відповідач має можливість сплачувати вказаний розмір , тому вимоги слід задовольнити, стягнувши з відповідача на особисте утримання матері кошти в твердій грошовій сумі у розмірі 100 гривень щомісячно. На підставі ст.ст. 180-183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved