Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-16 00:00:00

[PERSON]. звернувся до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення суми боргу у розмірі 2250 грн. по договору займу, мотивуючи тим, що останній, у порушення взятих на себе зобов'язань, відмовляється повертати грошові кошти, передані йому по розписці, у зв'язку з чим, він, позивач, вимушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Просить стягнути з відповідача суму боргу, яка з урахуванням індексу інфляції, 3% річних від простроченої суми за період користування грошовими коштами з з 13.06.2006 р. по 24.07.2008 р. Також просить стягнути з відповідача судові витрати, в тому числі: 51 грн. - судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду, 30 грн. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи; 09 грн. 20 коп. - витрати пов'язані з отриманням довідки про індекс інфляції; витрати на надання юридичної допомоги у розмірі 1000 грн. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Представник відповідача та відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, та пояснили, що грошові кошти відповідач у позивача брав для ремонту автомобіля «КАМАЗ», який перебуває у власності позивача. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що між [PERSON]. та [PERSON] 13.06.2006 р. був укладений договір займу, згідно з яким позивач передав, а відповідач отримав у користування грошові кошти у розмірі 1500 грн., та зобов'язався поверну вищевказану суму боргу 13.08.2006 р., що підтверджується розпискою на а.с. . Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом встановлено, що відповідач свої зобов'язання не виконав, у строк, вказаний у розписці, суму боргу не повернув. Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розписка відповідно до ст. 1047 ЦК України викладена у письмовій формі. До даного часу відповідач зобов'язання не виконав, тому борг підлягає стягненню в судовому порядку. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума боргу яка передана по розписці з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у розмірі 2250 грн. В силу ст. 88 ЦПК України судові витрати: судовий збір у розмірі 51 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн., понесені позивачем при подачі позову до суду необхідно стягнути з відповідача. Згідно зі ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Однак ні відповідач ні його представник доказів яки би заперечували позовні вимоги суду не надали. На підставі викладеного,

Outcome: approved