Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-09 00:00:00

В травні .2007 року позивачка звернулась з зазначеним позовом до суду , обгрунтовуючи свої вимоги тим , що 22 травня 2004 року приблизно о 18 годині відповідач наніс їй кулаком удар в обличчя від якого вона впала на підлогу . Після чого [PERSON] став наносити їй удари руками і ногами в різні частини тіла , в основному в область голови та грудної клітки. ЇЇ сусідка [PERSON] негайно викликала лікаря [PERSON] та лікара Зеленогірської лікарні [PERSON] , які надали їй першу медичну допомогу та направили в Любашівську ЦРЛ на стаціонарне лікування , де їй був поставлений діагноз - струс головного мозку , тупа травма грудної клітки , рублена рана у височній області справа , гематоми на голові , зсадини в шийному відділку , багаточисельні кровопідтікання і зсадини. Оскільки її стан на протязі трьох діб не покращився , то вона за рекомендацією лікарів поїхала в Одеську міську лікарню , де знаходилась на лікуванні з 26.05.2004 р. по 15.06.2004. В зв”язку з погіршенням стану здоров”я внаслідок тупої травми грудної клітки знаходилась на стаціонарному лікуванні по 21.06.2004 р. За період лікування вона понесла матеріальні витрати у розмірі 1277 гривень 29 коп. , які складаються з вартості лікування , вартості проїзду в лікувальні заклади , витрат на правову допомогу. Крім того , діями відповідача їй заподіяна моральна шкода , яку вона оцінює у розмірі 5000 гривень . Тому вона просила суд стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду у розмірі 977 грн. 29 коп. , 5000 гривень моральної шкоди , судові витрати по справі у розмірі 400 гривень. . В судовому засіданні позивачка позовні вимоги змінила і просила суд стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду у розмірі 889 гривень , моральну шкоду в сумі 5000 гривень та витрати на правову допомогу , пов”язану зі зверненням до суду в зв”язку з причиненням їй тілесних ушкоджень відповідачем , у розмірі 900 гривень. 2 Відповідач в судовому засіданні позов не визнав і пояснив , що 22 травня в вечірній час між ним та його колишньою дружиною - позивачкою по справі , виник конфлікт , в ході якого остання його побила. Однак , розуміючи те , що позивачка буде звертатись в міліцію , він вирішив перестрахуватись і сам перший повідомив Любашівський РВ ГУМВС України в Одеській області про те , що його побила колишня дружина. Відповідач також заявив про те , що йому невідомо яке було прийнято рішення по факту його заяви і те , що він не має доказів про причинення йому тілесних ушкоджень колишньою дружиною . В судовому засіданні були допитані в якості свідків [PERSON] , [PERSON] [PERSON], [PERSON] , [PERSON] , з показань яких вбачається , що в ході конфлікту , який виник між сторонами , відповідач причинив позивачці тілесні ушкодження. В ході розгляду справи судом також були досліджені матеріали кримінальної справи , відмовний матеріал по факту причинення тілесних ушкоджень відповідачем. Вислухавши сторони , їх представників , допитавши свідків , дослідивши матеріали справи , суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за слідуючими підставами . Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода , завдана неправомірними рішеннями , діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи , а також шкода , завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою , яка її завдала . В силу ст. 1167 ЦК України моральна шкода , завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями , діями чи бездіяльністю , відшкодовується особою , яка її завдала , за наявності її вини . Як визначено у ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди , завданої внаслідок порушення її прав . Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях , яких фізична особа зазнала у зв”язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров”я ; удушевних стражданнях , яких фізична особа зазнала у зв”язку з протиправною поведінкою щодо неї самої , членів її сім”ї чи близьких родичів ; у душевних стражданнях , яких фізична особа зазнала у зв”язку із знищенням чи пошкодженням її майна ; Як видно з довідки начальника Любашівського РВ ГУМВС України в Одеській області № 13/5383 від 21.08.2008 р ( а.с.- ) відповідач 22.05.2004 року дійсно звертався в Любашівський РВ з заявою про те , що його безпричинно побила колишня дружина . Як було безспірно встановлено в судовому засіданні позивачка також звернулась 22.05.2004 р. в Любашівський РВ з заявою про те , що її побив колишній чоловік - відповідач по справі . За фактом заяв сторін була проведена відповідна перевірка , за результатами якої була винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від 30 липня 2004 року відносно [PERSON] за ст. 125 КК України за відсутністю в його діях складу злочину. ( а.с.- 7 відмовного матеріалу ). Дана постанова була скасована прокурором Любашівського району Одеської області 25 грудня 2006 року з направленням матеріалів справи начальнику Любашівського РВ ГУМВС України в Одеській області . Зазначену постанову прокурора Любашівського району від 25 грудня 2006 р. відповідач оскаржив до Любашівського районного 3 суду Одеської області 27.06.2007 р. , в зв”язку з чим розгляд справи був призупинений . 12 березня 2008 р. Любашівський районний суд справу за скаргою [PERSON] на вказану постанову прокурора Любашівського району закрив в зв”язку з відмовою [PERSON] від вказаної скарги ( матеріали за скаргою [PERSON] на постанову прокурора Любашівського району від 25 грудня 2006 р. додаються до матеріалів цивільної справи ) За результатами додаткової перевірки після скасування прокурором Любашівського району вказаної постанови від 30.07.2004 р. Любашівським РВ 02. березня 2007 року була винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи за фактом заяви [PERSON] за відсутністю в діях гр. [PERSON] складу злочину , передбаченого ст. ст. 122 , 296 КК України . Даною постановою [PERSON] було рекомендовано звернутись в Любашівський районний суд в порядку приватного обвинувачення. ( а.с.- 1 відм. Матер) З вказаної постанови Любашівського РВ від 02.03.2007 р. вбачається , що 22.05.2004 р. приблизно в 18.00 на “ лестничной площадке “ між сторонами сталась сварка , яка переросла в бійку, в ході якої [PERSON] причинив тілесні ушкодження [PERSON] Відповідно до акту судово- медичного дослідження від 24.07.2004 р. № 82 ( а.с.- 4 відм. матер. ) причинені [PERSON] тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень , що потягнули короткочасний розлад здоров”я . Дана постанова [PERSON] оскаржена не була , про що він заявив в судовому засіданні. Як видно з довідки Любашівської ЦРЛ за № 954 від 23.08.2008 р.( а.с.- ) [PERSON] , [INFO] р.н. , знаходилась на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Любашівської ЦРЛ з 22.05.04 р. по 25.05.04 р. Діагноз : струс головного мозку , багаточисельні забиття , кровопідтікання голови і обличчя . Забиття грудної клітки зліва . Забиття шейного і поясничного відділу позвоночника. Забиття м”яких тканей носа. Непряма травма середнього вуха справа. ( а.с.- ) Даний діагноз узгоджується і з медичною картою [NUMBER] стаціонарного хворого ( а.с.- ) Любашівської ЦРБ та медичною картою [NUMBER] стаціонарного хворого ( а.с.- 93 матеріалів кримінальної справи ( до цивільної справи додається ) ) З висновку експерта № 248/3574 від 11.07.2005 р.( а.с.- 61 матер. крим. справи ) вбачається , що отримані [PERSON] ушкодження могли настати як від ударів тупими предметами , якими могли бути руки , ноги та інші предмети , також вони могли настати і при падінні і удару в тупі предмети можливо 22.05.2004 р. Виникнення всіх указаних ушкоджень у [PERSON] при однократному падінні виключається . Кровопідтікання , зсадини верхніх , нижніх кінцівок , зсадини шиї відносяться до легких тілесних ушкоджень . Струс головного мозку відноситься до легких тілесних ушкоджень , що тягнуть короткочасний розлад здоров”я . Факт побиття відповідачем позивачки підтверджується також показаннями свідків , допитаних в судовому засіданні. Так , допитана в якості свідка [PERSON] - сусідка позивачки, пояснила , що 22 травня 2004 року приблизно в 18.00 до неї підбігла її десятирічна дочка і сказала , що вона бачила як дядя Володя , тобто відповідач , побив тьотю [PERSON] , тобто позивачку . Після чого вона зайшла в квартиру позивачки і побачила що остання лежала на ліжку з ознаками побиття . На її запитання, що сталось ? позивачка пояснила , що її побив колишній чоловік [PERSON] Оскільки позивачка потребувала медичної допомоги , то вона викликала лікаря . Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] - лікар терапевт, пояснив , що 22 травня 2004 року в вечірній час за викликом [PERSON] він приїхав до 4 позивачки , при огляді якої ним було виявлені рани на голові , забиття грудної клітки , кровопідтікання очей . Як йому стало відомо зі слів [PERSON] та позивачки такі травми стали наслідком побиття позивачки її колишнім чоловіком [PERSON] Суд критично відноситься до показань допитаної в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], яка пояснила , що 22.05.2004 року приблизно в 18.00 , коли вона відкрила двері своєї квартири , то побачила що позивачка стояла в коридорі з кочергою , а відповідач спускався вниз. Дані показання не спростовують факт причинення тілесних ушкоджень позивачці відповідачем . Свідок знаходиться у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем . Таким чином , на підставі досліджених доказів суд приходить до висновку , що факт причинення тілесних ушкоджень позивачці її колишнім чоловіком - відповідачем по справі , мав місце . Тому суд не приймає до уваги доводи представника відповідача про те , що факт причинення тілесних ушкоджень позивачці не доведений , оскільки відносно відповідача винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи . Аналіз зібраних по справі доказів переконують суд у тому , що дійсно позивачці відповідачем причиненням тілесних ушкоджень була заподіяна матеріальна та моральна шкода . Судом детально були проаналізовані докази на підтвердження матеріальної шкоди з огляду на те , що матеріальна шкода відповідно до Закону повинна бути підтверджена документально. Суд приходить до висновку , що вимога позивачки про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 889 гривень підлягає частковому задоволенню З відповідача належить стягнути 557 гривень , оскільки розмір шкоди на вказану суму підтверджується документально , а саме : довідками про призначене лікування та чеками на придбання ліків на суму 290 гривень ( а.с.- ) , довідкою про вартість дослідження головного мозку у розмірі 150 гривень ( а.с.- 6 мат. крим. справи ) , квитками на проїзд , пов”язаний з лікуванням у м. Одеса у розмірі 80 гривень ( а.с.- ), довідкою про вартість отриманого лікування у Любашівській ЦРЛ у розмірі 37 гривень ( а.с.- ) . Витрати на проїзд до м. Одеса у розмірі 210 гривень та у розмірі 30 гривень належним чином не підтверджені . Тому суд відмовляє у їх стягненні . Не може суд погодитись і з вимогою позивачки стягнути з відповідача на її користь витрати , які вона понесла на благодійну допомогу у розмірі 92 гривні , оскільки такі витрати не є обов”язковими і мають добровільний характер . Що стосується вимоги позивачки про стягнення з відповідача на її користь моральної шкоди у розмірі 5000 гривень , суд вважає , що вона підлягає частковому задоволенню , приймаючи до уваги слідуюче . Безумовно, суд вважає , що позивачці була заподіяна моральна шкода : вона пережила фізичний біль , відчувала переживання з приводу отриманих тілесних ушкоджень , знаходилась на стаціонарному лікуванні у Любашівській ЦРЛ та міській лікарні м. Одеса , що змусило її змінити спосіб життя . Однак , виходячи з засад розумності , виваженості та справедливості суд вважає можливим стягнути моральну шкоду з відповідача на користь позивачки у розмірі 2000 гривень . Вимоги позивачки про стягнення з відповідача на її користь витрат на правову допомогу , підтверджені відповідними квитанціями ( а.с.- ) і складають 900 гривень. Суд не погоджується з думкою представника відповідача про те , що витрати на правову допомогу , які позивачка понесла при розгляді кримінальної 5 справи за фактом причинення їй тілесних ушкоджень відповідачем , порушеної , а пізніше закритої Любашівським районним судом , не повинні стягуватись з відповідача при розгляді цивільної справи. Така думка суду грунтується на тому , що всі витрати на правову допомогу позивачка понесла в зв”язку з причиненням відповідачем тілесних ушкоджень і закриття кримінальної справи не позбавляє її права стягнути дані витрати в порядку цивільного провадження. Однак відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково , судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача належить стягнути на користь позивачки судові витрати по справі , пов”язані з правовою допомогою у розмірі 390 гривень . Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача також належить стягнути на користь держави державне мито у розмірі 25 гривень 83 коп , виходячи з розрахунку : 5889 59,5 _____ _____ х = 25, 83 грн. 2557 х На підставі викладеного ,

Outcome: partial