Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-12 00:00:00

11.12.2007 р. [PERSON]. звернувся до суду з позовом до [PERSON]. про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди (а.с.2-4), який згодом уточнив(а.с.191-192), мотивуючи свої вимоги наступним. Між ним та фізичною особою [PERSON] . 01.08.2005 р. та 01.01.2006 р. були укладені два договори оренди про строкове платне користування частиною приміщення магазину продовольчих товарів, що розташований за адресою: [ADDRESS]. На протязі серпня 2005 р.-середини травня 2006 р. зі сторони [PERSON]. на адресу [PERSON]. не надходило жодних скарг або повідомлень щодо порушення останнім умов договорів. Але 18.05.2006 р. [PERSON]. без будь-яких попереджень та з невідомих причин повідомив позивача про те, що він в односторонньому порядку припиняє всі договірні взаємовідносини щодо укладених між ними договорів, чим грубо порушив п.п. 9.4, 9.6. договорів. 18.05.2006 р. на безпідставну усну вимогу [PERSON]., співвласника орендованого приміщення, позивач був змушений провести інвентаризацію продовольчих товарів, що належали йому на підставі укладених договорів з постачальниками та отриманих згідно товарних накладних за період з 07.04.2006 р. по 15.05.2006 р., за результатами якої був складений інвентаризаційний опис. Даний інвентаризаційний опис був підписаний членами інвентаризаційної комісії. [PERSON]. не погодився підписати акт приймання-передачі продовольчих товарів за результатами інвентаризаційного опису, посилаючись на те, що він буде підписаний ним лише після проведення інвентаризації в ПП „Прохолода”, керівником якого є його син [PERSON]. Відповідач категорично заборонив вивозити будь-яке майно з даного приміщення після проведення інвентаризації, мотивуючи це тим, що це його дім, чим грубо порушив норми ст. 321 ЦК України, ст. 41 Конституції України про непорушність права власності позивача. З 19.05.2006 р. і до цього часу доступ до орендованого позивачем приміщення та власного майна було заборонено. Позивач був змушений звернутись до господарського суду Чернігівської області, рішенням якого від 17.07.2006 р. з [PERSON]. на його користь були стягнуті кошти в розмірі 29976,64 грн. Суд апеляційної інстанції повністю скасував рішення суду першої інстанції. Суд касаційної інстанції скаргу [PERSON]. залишив без задоволення. Даними судами було встановлено, що станом на 19.05.2006р. продовольчі товари знаходились в орендованому приміщенні по [ADDRESS], факт його вивезення не доведений. Про це свідчить і рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03.04.2007 р., яким [PERSON]. зобов'язано повернути [PERSON]. комп'ютер. Дане рішення було змінено апеляційним судом Чернігівської області від 30.07.2007 р., зобов'язано [PERSON]. повернути [PERSON]. комп'ютер. Просив остаточно стягнути з [PERSON]. матеріальні збитки в розмірі 29976,64 грн. та судові витрати, відшкодувати 1700 грн. моральної шкоди, яка полягає у нанесені шкоди діловій репутації, душевних стражданнях, яких він зазнав внаслідок порушення його прав. У судовому засіданні позивач позов підтримав та просить його задовольнити, зазначив, що пояснення по справі дасть його представник. Представник позивача позов підтримав та пояснив, що позивач подав позов як фізична особа. Просить стягнути з відповідача на користь позивача 29976,64 грн. матеріальної шкоди на підставі ст. 22 ЦК України, 1700 грн. моральної шкоди на підставі ч. 3 ст. 386 ЦК України та судові витрати. [PERSON]. як представник відповідача [PERSON]. позов не визнав, як представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - [PERSON]. вважає, що позов не підлягає задоволенню. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, матеріали справи господарського суду Чернігівської області № 1/115 /2006 р. (два томи), суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням господарського суду Чернігівської області від 17.07.2006 р. позов СПД - фізичної особи [PERSON]. до СПД [PERSON]. про спонукання до підписання акту та стягнення заборгованості в розмірі 29976,64 грн. було задоволено повністю: стягнуто з відповідача на користь позивача 29976,64 грн. боргу і судові витрати та вказано вважати підписаним акт приймання-передачі продовольчих товарів на суму 29976,64 грн. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.09.2006 р. рішення господарського суду Чернігівської області від 17.07.2006 р. скасовано, у позові відмовлено та стягнуто з позивача на користь відповідача судові витрати. Постановою вищого господарського суду України від 08.02.2007 р. постанова Київського апеляційного господарського суду від 26.09.2006 р. залишена без змін. Постановами Київського апеляційного господарського суду від 26.09.2006 р. та вищого господарського суду України від 08.02.2007 р. встановлено, що позивач в обґрунтування позову посилався на те, що у зв'язку з фактичним припиненням орендних відносин за договором оренди від 01.08.2005 р., укладеним між ним та [PERSON]., він не мав змоги здійснювати підприємницьку діяльність в орендованому приміщенні, а тому передав продовольчі товари на суму 29976,64 грн. відповідачу, про що свідчать наказ про створення інвентаризаційної комісії та інвентаризаційні описи, але відповідач від підписання акту прийому-передачі продовольчих товарів категорично відмовився. До позовної заяви позивач додав акт прийому-передачі продовольчих товарів від фізичної особи - підприємця [PERSON]. фізичній особі - підприємцю [PERSON]., датований квітнем 2006 р., в якому вказано, що акт складений комісією у складі: голови комісії - [PERSON]., членів комісії - [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]. та присутній [PERSON]. В другій частині цього акту зазначено, що: „...04.2006 комісія перевірила наявність продовольчих товарів й вирішила передати фізичній особі - підприємцю [PERSON]. продовольчі товари для подальшої реалізації та повернення їх вартості фізичній особі - підприємцю [PERSON].”. У вказаному акті не йде мова про те, що відповідач приймає ці продовольчі товари. Крім того, із акту не вбачається, що відповідач був членом комісії, яка його складала, та взагалі був присутнім при складанні даного акту, а в другій частині акту не зазначено, що відповідач має підписати вказаний акт. Наявний на початку акту перелік членів комісії та їх підписи не свідчать про те, що зазначеними членами комісії були вчинені дії, вказані в частині другій цього акту, оскільки такі дії члени комісії не засвідчили своїми підписами, а міститься лише підпис голови комісії [PERSON]. Отже вказаний акт хоч і містить назву прийому-передачі продовольчих товарів від позивача відповідачу, але не може бути доказом передачі позивачем відповідачу товарів та прийняття їх останнім. Не є доказами факту передачі позивачем товару відповідачу на суму 29976,64 грн. і надані позивачем інвентаризаційні описи товарів від 18.05.2006 р., які свідчать лише про проведення інвентаризації товарно-матеріальних цінностей позивача та про наявність цих товарно-матеріальних цінностей в певному місці на конкретну дату. Відсутні правові підстави для стягнення моральної шкоди, факт заподіяння якої позивач також не довів. Так як в задоволенні позову відмовляється повністю, то не підлягає стягненню на користь позивача, понесені ним судові витрати.

Outcome: dismissed