overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу, покликаючись у позовній заяві на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі, який був зареєстрований 28.07.1992р. відділом РАЦС Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції (а.з. 142). Від спільного життя дітей не мають. Це другий шлюб позивача. Спільне подружнє життя з відповідачем у неї не склалося, оскільки відповідач зловживає спиртними напоями, влаштовує сімейні скандали, проявляє до неї неповагу, вчиняє бійки. Вважає, що їх сім'я розпалася остаточно і її збереження та шлюбу суперечило б їх інтересам. Просить у позовній заяві розірвати шлюб між ним і відповідачем. У судовому засіданні позивачка позов підтримала та просить його задовольнити, покликаючись на викладені у позовній заяві обставини. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоч про час і місце судового засідання був повідомлений судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд вважає можливим ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З пояснень позивачки вбачається, що відповідач зловживає спиртними напоями, влаштовує сімейні скандали, проявляє до неї неповагу, вчиняє бійки. Суд вважає, що за названих вище обставин, не бажання позивачки миритися та поновлювати сім'ю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є вже неможливими і це суперечило б інтересам сторін. Суд вважає, що витрати за реєстрацію розірвання шлюбу в органах РАЦСу слід покласти на позивача. На підставі ст. 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-02 00:00:00

Позивач просить визнати за нею право власності на самочинно реконструйовану квартиру, розташовану [ADDRESS], вказуючи, що вона перепланувала квартиру в наслідок чого загальна площа квартири збільшилась з 65.15 м2 на 65.40 м2. У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги і пояснила суду, що квартира належить їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 29.12.1999 року. Вона зробила перепланування квартири - убрала комору в кухні, реконструювала внутрішні перегородки, сумістила санвузол. Оскільки вона зробила реконструкцію внутрішньої частини квартири без належного узгодження, не може зареєструвати своє право власності у встановленому порядку. Представник відповідача - Макіївської міської ради - в судове засідання не з'явився, відповідачем подано листа з проханням розглянути справу у відсутність свого представника, позовні вимоги визнає. Суд вислухав пояснення позивача, дослідив матеріали справи і дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач є власником квартири [ADDRESS] на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 29.12.1999 року, право власності [PERSON] на дану квартиру зареєстровано у БТІ (а.с.6). Відповідно акту і технічного паспорту, складених БТІ 09.10.2008 року, у квартирі самочинно проведено перепланування: убрана комора в кухні, сумістила санвузол збільшена його за рахунок коридору №3, в наслідок чого загальна площа квартири змінилась з 65.15 м2 на 65.40 м2, житлова площа залишилась незмінною і становить 45.20 м2 (а.с.7-8). Згідно довідки житлового органу балансова вартість переобладнаної квартири становить 41425 грн (а.с.9). Згідно паспорту технічного стану переобладнаної квартири вбачається, що за наслідками її обстеження стан несучих конструкцій виявлений задовільним, квартира допускає подальшу нормальну експлуатацію при умові дотримання діючих норм і правил и проведенні поточного ремонту (а.с.11-16). Відповідно до ч.2 ст.. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, за мови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Судом встановлено, що реконструкція здійснена без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, тому вона є самочинною. Перепланування квартири, як вбачається з технічної документації, є незначним і не впливає на призначення, або технічний стан квартири, не зачіпляє прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушує санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку, тому суд вважає за можливе визнати право власності на реконструйовану квартиру за позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-02 00:00:00

В жовтні 2008 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 19 січня 2007 року виконавчим комітетом Благовіщенської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, актовий запис № 1. Від спільного шлюбу дітей не мають. На даний момент сім'я розпалась з причин того, що відповідачка зловживає спиртними напоями. В судовому засіданні позивач[PERSON] підтримав свої позовні вимоги на тих підставах, які викладені в позовній заяві, наполягає на розірванні шлюбу, вказує на те, що відповідачка зловживає алкогольними напоями, в сім'ї постійно виникали сварки, разом з відповідачкою не проживають з червня 2008 року, сімейні відносини не підтримують, відповідачка має іншу сім'ю , розірвання шлюбу з відповідачкою відповідає його інтересам. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, вважає необхідним задовольнити позов. Як вбачається з матеріалів справи і пояснень позивача, сторони знаходяться в шлюбі з 19 січня 2007 року. Шлюб зареєстрований виконавчим комітетом Благовіщенської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, актовий запис № 1. В сім'ї склалися ненормальні відносини, немає порозуміння, втрачено почуття поваги одне до одного, постійно виникали сварки, сторони разом не проживають і сімейні відносини не підтримують з червня 2008 року по теперішній час. Розірвання шлюбу між сторонами відповідає інтересам позивача. За таких обставин , суд вважає, що спільне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів в розмірі &frac14; частини з усіх видів заробітної плати щомісячно на утримання малолітньої [PERSON], [INFO]. Зазначивши, що відповідач [PERSON] проживає окремо від сім'ї, участі в утриманні дитини не приймає. Матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать розписки про одержання судових повісток. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Суд, заслухавши пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Ст. 180 Сімейного Кодексу України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 13 листопада 2004 року. Від даного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Згідно з вимогами ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька. Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] хронічних захворювань не має, крім доньки Ніки, інших дітей, непрацездатних батьків не має, стягнень по виконавчим листам з відповідачки не здійснюється. У зв'язку з наведеним, з урахуванням вище зазначених обставин, які мають істотне значення по справі, суд вважає, що відповідач [PERSON] за своїм станом здоров'я та матеріальним становищем взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання своєї малолітньої дитини. В силу ст. 79,81 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути судовий збір на користь держави та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з[PERSON]. Вказавши, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 13 листопада 2004 року, від даного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], 2005 року народження. Причиною розірвання шлюбу є відсутність кохання, взаємоповаги один до одного. У зв'язку з цим шлюбні стосунки не підтримують, проживають окремо. Позивачка пред'явлений позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день розгляду справи повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст.112 ч.2 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про одруження, сторони взяли шлюб 13 листопада 2004 року, який зареєстрований виконкомом Підвиноградівської сільради Виноградівського району Закарпатської області, актовий запис № 26. Сторони як подружжя разом не проживають. Подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам позивачки, та її малолітньої доньки, що має істотне значення при розірванні шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-02 00:00:00

12.06.2008 року [PERSON]. звернувся до суду з позовною заявою до дружини [PERSON]. про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 жовтня 2003 р. Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON][INFO] народження, яка проживає разом з відповідачкою і знаходиться на повному її утриманні. Вказує, що сторони мають різні погляди на життя, не розуміють один одного, подальше спільне проживання неможливе і на примирення не згоден, а тому просив суд позов задовольнити. На судове засідання позивач не прибув, в письмовій заяві позов підтримав та просив розглядати справу без його участі. Відповідач на судове засідання не прибула, у письмовій заяві просила розглядати справу без її участі, з позовом згодна. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04 жовтня 2003 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Краснопільського районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 09 (а. с. 6). Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON][INFO] народження (а. с. 5). Причиною розірвання шлюбу стало те, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння, вони мають різні погляди на життя, спір про майно відсутній. На примирення не згодні. Відповідно до вимог ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли встановить, що подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, чи інтересам дітей. Приймаючи до уваги, що сторони мір до збереження сім'ї не приймають, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Витрати за реєстрацію розірвання шлюбу в державному органі реєстрації актів цивільного стану суд покладає на позивача. Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку передбаченому ст. 88 ЦПК України. На підставі ст. ст.110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-02 00:00:00

ВАТ "Лубнигаз" звернувся до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення заборгованості за користування природним газом, мотивуючи тим, що відповідач згідно фактичного використання природного газу, являється абонентом ВАТ ' Лубнигаз' , що мешкає за [ADDRESS] Відповідач з листопада 2005 року частково проводить оплату послуг по газопостачанню, в наслідок чого склалась заборгованість в розмірі - 1993 грн.55 коп. станом на 01.10.2008 року, у добровільному порядку борг не погашений. ВАТ "Лубнигаз" прохає стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 1993 грн. 55 коп. за використаний природний газ. В судовому засіданні представник ВАТ "Лубнигаз" позовні вимоги підтримав , прохає стягнути з відповідача суму боргу в повному обсязі, вважаючи можливим закінчити розгляд справи в попередньому судовому засіданні. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, вважаючи можливим закінчити розгляд справи у попередньому судовому засіданні. Враховуючи думку сторін, визнання позову відповідачем суд вважає за можливе постановити рішення при проведенні попереднього судового засідання, що передбачено ст. 130 ЦПК України. Дослідивши обставини справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню . Встановлено, що відповідачка являється споживачем природного газу, проживаючи в [ADDRESS] Відповідно до Правил надання населенню послуг з газопостачання , затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 9.12.1999 р. № 2246 , Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями , затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 8.10.1992 року встановлено зобов'язання споживача по щомісячній оплаті використаного природного газу, відповідно до встановлених норм споживання та цін на газ. Відповідно до ст. 20 ч.3п.5 ЗУ 'Про житлово-комунальні послуги' споживач зобов'язаний сплачувати житлово - комунальні послуги в строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін , чого не виконує відповідач. В судовому засіданні встановлено , що заборгованість відповідача за користування газом станом на 01.10.2008 року складає - 1993 грн. 55 коп., що підтверджено розрахунком ВАТ "Лубнигаз". Сторонами вищезазначена сума боргу не оспорюється. Таким чином суд приходить до висновку, що вимоги позивача є законними і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-02 00:00:00

Заявник [PERSON] 22.10.2008 року звернулася до суду із заявою до зацікавленої особи Новотроїцької державної нотаріальної контори про встановлення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла її мати [PERSON], яка проживала в селі Володимиро - Іллінка Новотроїцького району Херсонської області. Після її смерті залишилося спадкове майно, що складається із земельної ділянки та іншого майна. Вона являється спадкоємцем за заповітом та за законом, однак пропустила строк для прийняття спадщини у зв”язку з юридичною неграмотністю. Просила визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини та визнати причину пропуску строку поважною. Заявник до суду направила заяву про слухання справи у її відсутність, на заявлених вимогах наполягає. Представник зацікавленої особи до суду направив заяву про слухання справи у його відсутність, та визнанням заяви . Враховуючи, зазначені обставини суд відповідно до ст. 169 ч.3,4 ЦПК України, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, оскільки це не суперечить діючому закону. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Предметом спору є пропущений позивачем строк для прийняття спадщини спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO], який позивачка пропустила з поважної причини, оскільки вона є юридично неграмотною та не знала про існуючий строк для прийняття спадщини. Суд відповідно до ст.267 ч. 5 вважає причину пропуску строку поважною та вважає необхідним його поновити шляхом визначення додаткового строку. Відповідно до ст. 1272 ЦК України та п.1-5 Постанови Пленуму Верховного Суду України “Про практику розгляду судами України справ про спадкування” від 24.06.1983 р., якщо строк для прийняття спадщини пропущений з поважної причини, то суд може визначити додатковий строк достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже, є підстави для задоволення заяви. Оскільки заява повністю задоволена то суд відповідно до ст. 81, 88 ЦПК України вважає необхідним віднести судові витрати в сумі 16 гривень на рахунок заявника. На підставі зазначеного, ст. 1270, 1272 ЦК України, п.1-5 Постанови ПВСУ від 24.06.1983 р. “Про практику розгляду судами України справ про спадкування” і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що 15 вересня 2005 р. по договору купівлі-продажу придбав 3/7 частки домоволодіння із відповідною часткою надвірних будівель, розташованих за адресою [ADDRESS] за 20687,10 грн. Відповідачі по справі є співвласниками зазначеного домоволодіння та володіють по 2/7 часткам домоволодіння кожний. Спірний будинок розташований на земельній ділянці площею 594 кв.м., порядок користування якою визначений ухвалою Київського районного суду м. Сімферополя від 26 червня 2006р., згідно до якої йому - позивачу по справі виділена в користування земельна ділянка площею 254 кв.м. із ізольованим виходом. Однак, на сьогодні між ним і відповідачами виникають спори щодо користування домоволодінням, що стало підставою для звернення до суду. Просить виділити належну йому частку домоволодіння в натурі. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав в повному об'ємі. Відповідачі проти позову не заперечували. Вислухав позивача, його представника, відповідачів, дослідивши матеріли справи, суд приходить до наступного. Судовим розглядом встановлено, що згідно до договору купівлі-продажу від 15 вересня 2005 року, зареєстрованому приватним нотаріусом Сімферопольського нотаріального округу за реєстровим номером 5523 Лотаков О.А. придбав у УМБА Л.Л. 3/7 частки будинку із відповідною часткою надвірних будівель домоволодіння [ADDRESS]. [PERSON] належить 2/7 частки зазначеного домоволодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 листопада 2003р., реєстровий номер 3047.[PERSON]. також належить 2/7 частки спірного домоволодіння на підставі договору дарування від 23 вересня 2005 року , реєстровий номер 2606. Домоволодіння [ADDRESS] розташовано на земельній ділянці загальною площею 594 кв.м. користування якою між співвласниками було визначено ухвалою Київського районного суду м. Сімферополя від 26 червня 2006 року, у відповідності до якої позивачу була виділена в користування земельна ділянка площею 254 кв.м. На сьогодні між співвласниками виник спір щодо користування будинком, що стало підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 18 липня 2008 року по справі була проведена судова будівельно-технічна експертиза , згідно до висновку якої виділ 3/7 часток спірного домоволодіння, що належать [PERSON]. в натурі можливий з невеликим відступом від ідеальної частки. Висновки експертизи № 31-0668 від 11 серпня 2008 року повністю задовольнили обидві сторони по справі, оскільки вони повністю відповідають порядку користування будинком, що склався фактично. Згідно до ст. 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у спільній частковій власності. Стаття 364 ЦК України передбачає, що співвласник має право на виділ в натурі частки із майна , що є у спільній частковій власності ( ч.1). На підставі викладеного, ст. ст. 361,364 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-02 00:00:00

29 вересня 2008 року[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування будинком[ADDRESS], посилаючись на те, що згідно з договором купівлі - продажу від 20 серпня 2004 року вона є власником зазначеного будинку. В будинку зареєстрований відповідач. Але з серпня 2007 року відповідач в будинку не проживає, його особистих речей немає, виїхав у невідомому напрямку. Відповідач порушує її права як власника, так як вона сплачує комунальні послуги з урахуванням відповідача. Оскільки відповідач без поважної причини не користуються житлом, добровільно не бажає знятися з реєстрації, а тому позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином в порядку ст..74 ч.9 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст..224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідка та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 квітня 1985 року з наступними змінами «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» при розгляді спорів, що не урегульовані житловим законодавством, суд застосовує норми цивільного законодавства. Згідно зі ст..391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що позивач[PERSON] є власником будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі - продажу від 20 серпня 2004 року /а.с.6/, про що також свідчить витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 8 вересня 2004 року /а.с.7/. Згідно з довідкою виконкому Лутугинської міської ради від 26 вересня 2008 року за № 1791 відповідач зареєстрований за вищезазначеною адресою /а.с.9/, але з серпня 2007 року відповідач в будинку не проживає, про що свідчить акт депутата Лутугинської міської ради від 28 серпня 2008 року / а.с.10/. Свідок [PERSON] у судовому засіданні підтвердила, що позивач її сестра, вона проживає по сусідству з сестрою. З сестрою проживав її співмешканець [PERSON], але з серпня 2007 року він в будинку не проживає, речей його немає, місце його проживання їй не відоме Беручи до уваги, що відповідач зареєстрований в будинку [ADDRESS], власником якого є позивач, відсутній за вказаною адресою з серпня 2007 року, в даний час заважає власнику користуватися жилим приміщенням, позивач вимушений сплачувати комунальні послуги із врахуванням всіх зареєстрованих осіб, тому суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, позов підлягає задоволенню, а відповідач визнанню таким, що втратив право користування вищезазначеним будинком. Згідно зі ст..391 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 квітня 1985 року,

Outcome: approved