Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив суд ухвалити рішення,яким стягнути на його користь з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково виробниче підприємство «С -НЕТ» (надалі ТОВ НВП «С-НЕТ» на підставі ст..10, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» пеню за прострочення виконання зобов»язання та моральну шкоду. Свої вимоги мотивував тим, що 10.06.2008 року між ним та ТОВ НВП «С-НЕТ» укладеного договір, згідно умов якого відповідач зобов»ячався надати канал зв»язку в строк, який не перевищує 30 робочих днів - підключення до мережі «Інтернет» та послуги мережі «Інтернет». У встановлений у договорі строк відповідачем не були виконані зобов»язання передбачені договором, незважаючи на те, що ним було сплачено грошові кошти за надання вказаних послуг у визначеній договором сумі - 200 грн., а тому з відповідача на його користь на підставі ст..10 Закону України «Про захист прав споживачів» підлягає стягненню пеня у розмірі 3 % вартості роботи (послуги) за весь час прострочення. Крім того, такими діями відповідача, йому спричинено також і моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв»язку з протиправною поведінкою відповідача через неможливість отримання оплачених ним послуг і спричинену шкоду оцінює в сумі 1000 грн., яка підлягає стягненню на підставі ст..22 Закону України «Про захист прав споживачів». В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, що зазначені в позові. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, не заперечувала проти задоволення позову в частині стягнення пені за весь час прострочення виконання зобов»язання та стягнення моральної шкоди в розмірі 500 грн. Також зазначила, що до справи не долучено належних доказів сплати позивачем 1000 грн. за надання юридичних послуг, а тому вважає, що підстав для їх стягнення не має. Вислухавши представника позивача та представника відповідача, свідка, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи суд встановив наступне. Свідок [PERSON] суду пояснив, що позивач [PERSON] є його знайомим. Від останнього йому відомо, що він пообіцяв своїй дитині підключити комп»ютер до мережі «Інтернет» в зв»язку з чим уклав угоду з відповідачем. Однак протягом тривалого часу «Інтернет» не підключали в зв»язку з чим у останнього виникають сварки з дружиною так як остання вважає, що гроші він витратив не на підключення Інтернету і їх обманює. 10.06.2008 року між [PERSON] та ТОВ НВП «С-НЕТ» укладеного договір №2450517737-2008 року. Згідно п.3.1.2 вказаного договору відповідач зобов»ячався надати позивачу канал зв»язку в строк, який не перевищує 30 робочих днів з моменту внесення [PERSON] оплати на рахунок відповідача. На виконання умов вказаного договору [PERSON] на рахунок відповідача внесено оплату за підключення мережі «Інтернет» та послуги «Інтернет» в сумі 200 грн., що підтверджується товарним чеком №2319 від 10.06.2008 року. Як встановлено судом, та це не заперечується сторонами, відповідач ТОВ НВП «С-НЕТ» станом на час розгляду справи судом не надав позивачу канал зв»язку, тобто не виконав взяті по договору зобов»язання. Згідно ст..611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст..10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов'язання, не звільняє його від виконання зобов'язання в натурі. Виконавець не несе відповідальності за невиконання, прострочення виконання або інше неналежне виконання зобов'язання та недоліки у виконаних роботах або наданих послугах, якщо доведе, що вони виникли з вини самого споживача чи внаслідок дії непереборної сили. Відповідачем суду не надано належних доказів того, що прострочення виконання зобов»язання сталось з вини позивача, а тому позовні вимоги в частині стягнення пені є законними та обгрунтованими і з відповідача на користь позивача необхідно стягнути пеню в розмірі 3 % від вартості роботи (послуги) за кожен день прострочення починаючи з 25.07.2008 року по день розгляду справи судом. Як встановлено судом, внаслідок невиконання відповідачем умов договору позивачу безумовно спричинено моральну шкоду, однак в задоволенні позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди в сумі 1000 грн. суд вважає за необхідне відмовити виходячи із наступного. Згідно ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної ( немайнової шкоди). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема і відшкодування моральної шкоди. Відповідно до п.5 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізовується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування шкоди (збитків), завданих дефектною чи фальсифікованою прокукцією, або прокукцією неналежної якості, а також майнової та моральної (немайнової) шкоди, заподіяною небезпечною для життя і здоров»я людей продукцією у випадках передбачених законодавством. Враховуючи те, що договором, що укладений між стронами, не передбачено можливості стягнення моральної шкоди в наслідок невиконання його умов, а Законом України «Про захист прав споживачів» передбачено можливість відшкодування моральної шкоди лише у випадку спричинення її споживачеві небезпечною для життя та здоров»я людей продукцією, а як встановлено судом, позивачу спричинено моральну шкоду внаслідок невиконання зобов»язання за договором, то відсутні підстави для стягнення моральної шкоди. Крім того, пеня, що підлагає стагненню з відповідача, є достатньою для компенсації спричиненої позивачу моральної шкоди. Враховуючи, що позов підлягає частковому задоволенню, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 30 грн. сплачених за інформаційно - технічне забезпечення розгляду цивільної справи та на користь держави 51 грн. судового збору. Також позивач просить стягнути на його користь з відповідача 1000 грн. сплачених за надання йому правової допомоги при підтоговці позовної заяви та розгляді справи в суді, на підтвердження спрати яких до матеріалів справи додано розписку [PERSON]. Відповідно до ст.84 ЦПК України витрати, пов»язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законон. Позивачем до матеріалів справи, оскім розписки про сплату коштів в сумі 1000 грн. за надання правової допомоги, не додано будь яких доказів, що б свідчили про те, що [PERSON]. є адвокатом чи фахівцем в галузі права, а також не додано розрахунку вартості наданих послуг, а тому суд вважає за неможливе стягнути в порядку ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача вказані витрати.

Outcome: partial