Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-29 00:00:00

[PERSON]. звернулась в суд з позовом до Костопільської міської ради про визнання права власності на спадкове майно - житловий будинок з надвірними будівлями. В обгрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що після смерті чоловіка не може оформити на себе право власності на спадкове майно - житловий будинок з надвірним будівлями [ADDRESS], оскільки виявилося, що у чоловіка немає свідоцтва про право власності на житловий будинок і будинок не зареєстрований в Рівненському ОБТІ. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, покликаючись на обставини, викладені в позовній заяві, і просить визнати за нею право власності на спадкове майно - житловий будинок з надвірним будівлями [ADDRESS]. Представник відповідача Ткачук А.В. в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги повністю визнає. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що 28.10.1962 року позивачка та [PERSON]. зареєстрували шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER]. Згідно ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною власністю, якщо інше не встановлено договором обо законом. Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, -належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини(навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку(доходу). Згідно до ч.1 ст.70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За час шлюбу позивачка та її чоловік [PERSON]. набули право власності на житловий будинок [ADDRESS], що стверджується: рішенням №99 В виконкому Костопільської міської ради від 25.03.1964 року про відведення в безстрокове користування земельної ділянки; договором про надання в безстрокове користування земельної ділянки на будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності від 22.05.1964 року, нотаріально посвідченим 20.06.1964 року; актом відведення в натурі земельної ділянки від 22.05.1962 року; технічним паспортом на житловий будинок від 11.07.2008 року. Частка [PERSON]. у праві спільної сумісної власності становила Ѕ частину спільного майна подружжя. 30.09.2007 року [PERSON]. помер, що стверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER]. Згідно ч.1 ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Позивачка та діти [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]. є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] . Позивачка прийняла спадщину після смерті чоловіка відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не заявила про відмову від неї. Діти [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]. відмовились від прийняття спадщини на користь позивачки, що стверджується нотаріально засвідченою заявою від 18.02.2008 року. Таким чином, визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. На підставі наведеного та

Outcome: approved