Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до приватного підприємця [PERSON] про обмін товару неналежної якості і стягнення моральної шкоди, в якій вказав, що 14 лютого 2006року він в кредит придбав м'які меблі: диван і два крісла у приватного підприємця [PERSON]. 09 січня 2007року звернувся в магазин «Маяк» до ПП [PERSON] з претензією про неякісні меблі, які у нього придбав. 09 березня 2007року ці меблі було замінено приватним підприємцем [PERSON]. В теперішній час він виявив, що у дивана поламана дошка, на двох кріслах неякісно виготовлені розкладні ніжки, які в різні сторони нахиляються. Звертався з претензією до [PERSON], відповіді не надійшло. Гарантійний строк для м'якої меблі встановлено у два роки. Просить зобов'язати [PERSON] замінити йому неякісні меблі (диван та два крісла) і стягнути моральну шкоду у сумі 1500грн. Під час судового розгляду позивач змінив позовні вимоги і пояснив, що він у лютому 2006року придбав у кредит у приватного підприємця [PERSON] у магазині «Маяк» м'які меблі: диван та два крісла. Під час експлуатації меблі виявилися не якісними. Він звернувся до [PERSON] про заміну товару. 09 березня 2007року ця заміна була проведена приватним підприємцем [PERSON]. Вона видала йому чек про вартість меблі 1280грн. Приблизно у серпні-вересні 2007року він виявив, що меблі мають недоліки, а саме поломана дошка, яка збита цвяхами, на кріслах неякісно виготовлені розкладні упорні ніжки, які в різні сторони нахиляються під час їх експлуатації. Він довго не міг знайти її, щоб пред'явити претензію щодо неякісної меблі. За допомогою прокуратури знайшов її адресу і у листопаді 2007року він направив [PERSON] претензію щодо заміни неякісного товару, однак відповідей до нього не надійшло. Вважає, що недоліки виявилися протягом гарантійного строку і він має право на захист своїх прав, як споживач. Оскільки під час розгляду справи стало відомо, що приватний підприємець вже припинила свою підприємницьку діяльність, він змінює позовні вимоги і просить стягнути з [PERSON] шкоду у сумі 1550грн, яка складається із вартості меблів 1280грн і 270грн, це проценти, які він заплатив за користування кредитом у банку. Крім того вважає, що з відповідача повинні бути стягнуті витрати за проведення експертизи, які складаються із суми за роботу експерта 200грн., витрати на доставку експерта до квартири 423,21грн, витрат, які він потратив, коли їздив до експерта і відвозив ухвалу суду про призначення експертизи і забирав висновок у розмірі 34,40грн. У зв'язку з придбанням неякісної меблі він переніс нервові переживання. Вимушений був ходити по всім інстанціям: прокуратуру, виконком, шукати [PERSON], щоб пред'явити їй вимоги. Не може належним чином експлуатувати меблі. Тому вважає, що йому завдана моральна шкода, яку він оцінює у 1500грн, які також просить стягнути з відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. До суду надана судова повістка з позначкою житлової організації КП «Служба єдиного замовника» про неможливість вручення судової повістки із-за відсутності відповідача за відомим суду місцем мешкання ([ADDRESS]). Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до приватного підприємця [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Згідно ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на відшкодування шкоди (збитків), завданих дефектною чи фальсифікованою продукцією або продукцією неналежної якості, а також майнової та моральної (немайнової) шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством. Згідно п.5 ст. 7 вищезазначеного закону, стосовно продукції, на яку гарантійні строки або строк придатності не встановлено, споживач має право пред'явити продавцю відповідні вимоги, якщо недоліки було виявлено протягом двох років. Згідно ч.1 ст. 8 вказаного закону у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця) або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати від продавця - розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; - заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця товар. Споживач має право пред'явити одну з вимог, передбачених частиною першою цієї статті, а в разі невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною першою цієї статті. Згідно п. 5 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець зобов'язаний прийняти товар неналежної якості у споживача і задовольнити його вимоги. Згідно п. 14 ст. 8 вищезазначеного закону вимоги споживача передбачені цією статтею, не підлягають задоволенню, якщо продавець, доведе, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання. Споживач має право брати участь у перевірці якості товару особисто або через свого представника. Судом встановлено, що позивач 09 березня 2007року придбав у приватного підприємця [PERSON] комплект м'якої меблі: диван та два крісла за 1280грн, що підтверджується товарним чеком (а.с.2). Таким чином суд вважає, що 09 березня 2007року між сторонами був укладений договір купівлі продажу м'якої меблі. Судом встановлено, що гарантійний талон під час продажу товару позивачу не видавався продавцем. На при кінці серпня 2007року позивачем було виявлено недоліки в придбаної меблі, у зв'язку з чим позивач 19.11.2007року звернувся до [PERSON] з претензією щодо заміни товару. (а.с.9).Однак на заявлену претензію Мамцева не відреагувала. Згідно висновку експерта № 128 від 21 серпня 2008року диван має дефекти виробничого характеру: - на бокової поверхні по довжині розкладної м'якої частини є сучок, який зрісся, з переломом і зі слідами ремонту цвяхами; - відмічається: скрип під час експлуатування, відходять бокові підлокітники та відламування правої передньої ніжки. На кріслах відмічається: - не відповідність застосованого матеріалу кріплення металевого розмірам елементів рами (з перевищенням); - невідповідність розмірів елементів рами в любому виміру (зазор); - при експлуатації хитання, скрип, вигин кріплення металевих деталей. Меблі мають дефекти, які носять виробничій характер і є суттєвими недоліками. Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення сплаченої за меблі грошової суми 1280грн є законними і обґрунтованими, і такими, що підлягають задоволенню. Що стосується стягнення з відповідача 270грн, як процентів, які позивач поніс у зв'язку з тим, що меблі були придбанні у кредит, то суд вважає, що в цій частині позов задоволенню не підлягає. Позивач не надав суду доказів, що зазначена сума була сплачена ним на користь банку як проценти за користування кредитом. Крім того відповідно до вимог Закону «Про Захист прав споживачів» споживач має право на повернення сплаченої за товар грошової суми, а як вбачається із товарного чеку відповідач отримав в рахунок оплати за переданий позивачу товар 1280грн. Судом встановлено, що відповідач фізична особа - підприємець [PERSON], 06.12.2007року припинила підприємницьку діяльність за своїм рішенням, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Однак суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню за рахунок відповідача [PERSON], оскільки згідно ст. 52 ЦК України фізична особа - підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. Що стосується вимог позивача щодо стягнення моральної шкоди, суд вважає що вони задоволенню не підлягають, оскільки обставини, якими позивач обґрунтовує спричинену йому моральну шкоду, не можуть бути підставою для стягнення моральної шкоди, тому суд вважає, що вимоги про відшкодування моральної шкоди не грунтуються на вимогах Закону України „Про захист прав споживачів”. Що стосується вимог позивача щодо стягнення витрат за проведення експертизи, суд вважає, вони підлягають частковому задоволенню в сумі 623,12грн. а саме витрати за проведення судової експертизи в сумі 200грн, що підтверджується квитанцією № 128 від 25.06.2008року, та витрати на проїзд експерта у місце проведення експертизи у сумі 423,21грн, що підтверджується квітками від 01.08.2008р. Згідно до ст. 86 ЦПК України витрати, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту експертів, а також проведенням судових експертиз, несе сторона, яка заявила клопотання щодо проведення експертизи. Аналізуючи зазначену норму закону, суд вважає, що вимоги позивача, щодо відшкодування йому витрат у сумі 34,40грн по наданню ним експерту Ухвали суду від 25.06.2008року і отримання ним висновку експерта для передачі до суду, є такими, що задоволенню не підлягають, оскільки такі витрати не передбачені зазначеною статтею.

Outcome: partial