Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-23 00:00:00

24 липня 2008 року представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення оплати за договором купівлі-продажу отриманої товарної продукції та судових витрат, посилаючись на те, що згідно відкритого особистого рахунку побутового абонента № 1140014 на підставі договору про користування електричною енергією, побутовий абонент [PERSON] яка мешкає за адресою: [ADDRESS], використовує електроенергію для власних побутових потреб. Станом на 18 липня 2008 року, заборгованість по сплаті за використану електроенергію в неї склала 61 грн. 38 коп.. В зв'язку з викладеним, представник позивача звернувся до суду і просить стягнути з відповідача заборгованість за використану електричну енергію в сумі 61 грн. 38 коп., а також судові витрати в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 гривень. Інтереси позивача у судовому засіданні, представляв - Бобрицький Сергій Павлович, який підтримав позовні вимоги, просив задовольнити їх в повному обсязі та прохав суд постановити заочний розгляд по даній справі. Відповідач у судове засідання не зґявилася, тоді як судом повідомлялася про день, час та місце слухання справи, однак, не повідомила суд про причини своєї неявки і заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не подала, та не подала також заперечень на позовну заяву. Згідно до положення ч.2 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідачів, повідомлених належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Виходячи з викладеного, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 12 листопада 2004 року, між позивачем та [PERSON], було укладено Договір № 1140014 про користування електричною енергією (а.с.№ 6-7). Згідно ст. 1 Договору № 1140014 про користування електричною енергією (а.с. № 6-7), укладеного між АК “Харківобленерго” та відповідачем, Енергопостачальник (позивач по справі) бере на себе зобов'язання надійно постачати Споживачеві (відповідачу по справі) електричну енергію у необхідних його обсягах, а споживач бере на себе зобов'язання оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами у термін, передбачений цим договором. Згідно зі ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Уклавши даний договір сторони взяли на себе певні зобов»язання. Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього ж Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Пунктом 11 даного Договору (а.с.№6-7) встановлено, що споживач електричної енергії зобов»язується оплачувати спожиту електричну енергію відповідно до умов договору; вносити плату за спожиту електричну енергію відповідно до умов договору. У статті 16 Договору вказано, що розрахунки за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. По факту отримання платіжного документа, виписаного Енергопостачальником, оплата здійснюється у термін, обумовлений у платіжному документі. У разі не отримання платіжного документа, плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію, вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Крім того, пунктом 20 даного Договору (а.с.№6-7) встановлено: що споживач несе відповідальність за прострочення внесення платежів за електричну енергію. Згідно до ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст.68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартплату та плату за комунальні послуги. Білас С.В., взяте на себе зобов'язання за Договором було порушено, внаслідок чого, відповідно до довідки (а.с.№08) встановлено, що остання має перед позивачем заборгованість за використану електричну енергію на суму 61 грн. 38 коп. На підставі викладеного, суд знаходить в цій частині позов таким, що підлягає задоволенню. Згідно до п.6 ч.1 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. та витрати по оплаті судового збору в сумі 51 гривні. Із матеріалів справи вбачається, що позивачем при звернені до суду було понесено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у судах на суму в 30 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 330 (а.с.№ 2), судовий збір на суму 51 грн. 00 коп. - платіжне доручення № 292 (а.с.№ 1). З огляду на викладене, суд знаходить позовні вимоги позивача в цій частині такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved