Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-19 00:00:00

позивачка у липні 2008 року звернулась до відповідача з позовом, в якому просила розірвати шлюб, укладений з ним, та стягнути з нього на свою користь аліменти на утримання двох малолітніх дітей у розмірі 400 гривень щомісячно. Свої вимоги вони обгрунтувала тим, що спільне життя в них не склалося, протягом року шлюбні відносини не підтримують, проживаюить окремо. Діти проживають з нею і знаходяться на її утриманні. а відповідач не надає матеріальної допомоги на їх утримання. Під час розгляду справи позивачка позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач позов визнав частково, згоден спдачувати аліменти у розмірі 1/3 частки від свого заробітку, а не у твердій грошовій сумі. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Ч.3 ст. 105 СК України передбачає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред*явлений одним із подружжя. Ч.1 ст.112 СК України встановлює, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 травня 1997 року (а.с.5). В шлюбі мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO]народження, та [PERSON], [INFO] народження (а.с.6-7). В липні 2007 року сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, позивачка перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком, від якого вагітна. Діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні, а відповідач не надає їм матеріальної допомоги. Спору з приводу місця проживання дітей між сторонами немає. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя, тому шлюб між сторонами слід розірвати. Державне мито при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦСу суд вважає необхідним стягнути з відповідача, оскільки малолітні діти знаходяться на утриманні позивачки. Ст. 180 СК України передбачає, що батьки зобов*язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З урахуванням того, що відповідач працює, отримує регулярний заробіток, інших дітей на його утриманні немає, суд визначає аліменти у розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Вимоги позивачки в частині стягнення аліментів у твердій грошовій сумі не підлягають задоволенню, тому що за змістом ст.184 СК України стягнення аліментів у твердій грошовій сумі можливо, якщо платник аліментів маж нерегулярний, мінливий дохід, або частину доходу отримує в натурі. Між тим, відповідач працює та регулярно отримує заробітну плату. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у загальній сумі 81 гривня. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу аліментів за один місяць.

Outcome: partial