Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди , заподіяної ДТП , яка сталася 10.02.08р. по вулиці Родимцева у м. Кіровограді між транспортними засобами ВАЗ - 2107 д.н. [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] та автомобілем Деу-Ланос д.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON]. В судовому засіданні позивач підтримав позов, просить стягнути матеріальну шкоду 1921,33грн., моральну шкоду 4000грн.,1095,21грн.втрати товарної вартості автомобіля та 400 грн.витрат , пов»язаних з проведенням автотоварознавчої експертизи. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що дане ДТП сталося у зв»язку з тим , що відповідач не врахував дорожньої обстановки та не вибрав безпечної швидкості, внаслідок чого допустив зіткнення з належним позивачу автомобілем. Відносно відповідача було порушено адміністративну справу та винесено постанову Кіровським районним судом від 11.02.08 року, якою було визнано винним у порушенні п.п.13.1 ПДР та притягнено до адміністративної відповідальності за ст.124 КупАП . Автомобіль яким керував відповідач був застрахованим ЗАТ «УСК «Княжа» і позивач отримав відшкодування у розмірі 3043,77грн.та отримав від відповідача 510грн.франшизи. При цьому позивачем було проведено ремонт автомобіля на станції технічного обслуговування , про що свідчить акт виконаних робіт № 18 від 22.02.08року та розрахункова квитанція про сплату витрат на суму 5485грн. На обгрунтування позовних вимог посилається на ст.1194 ЦК України та відповідно до ст.23 ЦК України просить стягнути з відповідача моральну шкоду , яку обгрунтовує необхідністю докладення додаткових зусиль для організації свого життя , а саме в холодну пору року змушений був із сім»єю на час знаходження автомобіля в ремонті їздити на роботу громадським транспортом, що внесло дискомфорт у його особисте життя, змушений був витрачати кошти на найм транспортних засобів для перевезення будівельних матеріалів на будівництво житлового будинку у селі Бережинка . Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали повністю. В обгрунтування зазначили, що дійсно мало місце дане ДТП, на відповідача було складено протокол про адіміністративне правопорушення, Кіровським райсудом м.Кіровограда було винесено постанову про визнання винним та притягнення до адміністративної відповідальності. При цьому транспортний засіб , яким керував відповідач був застрахованим , тому саме страхова компанія має відшкодувати всі витрати понесені позивачем , останнім було відразу сплачено позивачу 510грн.франшизи, проведення позивачем відновлювальних робіт, що перевищують суму відшкодування стахових виплат не тягне за собою відповідальності відповідача, при цьому позивач на свій розсуд при здійсненні ремонту вийшов за межі розміру відновлювальних робіт. Кошти за проведення повторного товарознвчого дослідження витрачені позивачем безпідставно, не зазначив в чому полягає моральна шкоди, з яких міркувань виходив визначаючи розмір даної шкоди. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 10.02.08р. по вулиці Родимцева у м. Кіровограді між транспортними засобами ВАЗ - 2107 д.н. [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] та автомобілем Деу-Ланос д.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода. Відповідно до Постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.02.08року (а.с.20) відповідача визнано винним у порушенні п.п.13.1 ПДР та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КупАП. В суді згідно постанови суду [PERSON] вину у вчиненні адмінправопорушення визнав. Відповідно до ст.1194 ЦК України , на яку посилається позивач як на підставу виникнення у нього права на звернення до суду з даним позовом , особа , яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати(страхового відшкодування) для повного відшкодування , завданої нею шкоди зобов»язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою(страховим відшкодуванням). Відповідно до статті 3 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» метою здійснення обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю , здоров»ю або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст.6 даного Закону , страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і в наслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Таким чином , дана подія, відповідно до письмових пояснень третьої особи , була визнана страховим випадком, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно до страхового полісу [NUMBER] від 18.05.07р.(а.с.42) розмір відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну транспортного засобу 25500грн.- це ліміт відповідальності страховика за шкоду , заподіяну майну потерпілих, визначену в порядку ст.9 згаданого закону. Розмір шкоди, відповідно до висновку товарознавчої експертизи , замовленої ЗАТ УСК «Княжа» заподіяної позивачу склала 3553,77грн, яку позивач отримав від третьої особи за мінусом суми франшизи (510грн.) в розмірі 3043,77грн. 1.04.08р. Відповідно до видаткового касового ордеру (а.с.34). В статті 29 даного Закону визначено в чому полягає шкода, пов»язана з пошкодженням транспортного засобу. Таким чином, заподіяна шкода , є страховою виплатою і була отримана позивачем. Дана страхова виплата була проведена позивачу згідно видаткового касового ордеру 1.04.08року (а.с. 39). Таким чином, рішенням страховика на підставі товарознавчого висновку було прияняте рішення про виплату даної страхової виплати. При цьому відповідно до ст. 36 згаданого Закону , якщо ососба , яка має право на отримання відшкодування , не задоволена рішенням страховича щодо виплати страхового відшкодування, вона має право подати скаргу про перегляд вищезазначеного рішення, а якщо переглянуте рішення її незадоволить то вона має право подати позов до суду про відшкодування шкоди до страховика у встановленому законом порядку.При цьому , судом враховується , що понесені витрати позивачем на ремонт автомобіля у згідно наданої ним квитанції (а.с.26) 22.02.08року, а страхові виплати проведені 1.04.08року. Проведення останнім повторного автотоварознавчого дослідження (а.с.7-10) та вимога про відшкодування сум на ремонт автомобіля понесених , понад страхові суми, відшкодування сум втрати товарного вигляду автомобіля не передбачені жодною нормою чинного законодавства, що регулює дані правовідносини. Окрім того, стаття 1194 ЦК України, містить зазначення про розмір шкоди і не містить зазначення , що шкода включає в себе втрату товарного вигляду . Таким чином , вимоги позивача про відшкодування йому шкоди , понесеної ним та не оховленої страховими виплатами, суми втрати товарного вигляду не підлягають задоволенню як такі , що не грунтуються на законі. Вимога про відшкодування витрат на проведення товарознавчого дослідження не підлягає задоволенню, оскільки статею 79ЦПК України визначено вичерпний перелік судових витрат , які можуть бути стягнені в порядку ст.88 ЦПК України, а дане товарознавче дослідження не є судовою експертизою. Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди позивачу, суд виходить, з позиції доведеності даної моральної шкоди позивачем та приходить до висновку щодо відмови у задоволенні даного позову , оскільки підстави наведені позивачем щодо отримання моральних страждань у зв»язку з неможливістю протягом довгого часу користуватися транспортним засобом і необхідністю користуватися громадським транспортом за період з 11.02.08року по 22.02.08року не є доказом отримання ним моральних страждань, наявність нервових хвилювань у суді не підтверджується доказами, як і найм інших транспортних засобів для перевезення будматеріалів. Таким чином , в даній частині позову суд відмовляє з підстав його недоведеності. Згідно ст. 88ЦПК України в зв»язку з відмовою у задоволенні позовних вимог не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати як судовий збір та інформаційно-технічні витрати. При цьому, суд виходить з вимог ст.11 ЦПК України щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів , наданих сторонами та оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, оцінивши докази в їх сукупності.

Outcome: dismissed