Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Свої вимоги мотивувала тим, що 28.08.2003 року та 20.09.2005 року відповідачка [PERSON] взяла у неї в борг гроші в сумі 54085 грн., що підтверджено розпискою від 27.01.2007 року. Домовилися про те, що гроші вона поверне не пізніше 25.05.2007 року. Однак взяті на себе зобов'язання відповідачка не виконала і до цього часу гроші не повернула, посилаючись на відсутність грошових коштів. Просить стягнути з відповідачки на її користь заборгованість за договором позики в сумі 54085 грн.; 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання та судові витрати. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги вточнила та просила стягнути з відповідачки на її користь лише заборгованість за договором позики в сумі 54085 грн. та судові витрати. Відповідачка у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, посилаючись на те, що вона брала в борг у позивачки лише 2000 доларів США, більше вона ніяких грошей не брала. Заявлена позивачкою сума - це проценти. 2000 доларів США вона позивачці дійсно не повернула, оскільки нема чим. Факт написання розписок не спростувала. Вислухавши пояснення сторін, свідка, розглянувши матеріали цивільної справи та докази, надані в порядку ст. 60 ЦПК України, суд дійшов до наступного. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Суд розглядає цивільну справу не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі, доказів поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ст. 11 ЦПК України). Судовим розглядом встановлено, що 28.08.2003 року та 20.09.2005 року відповідачка [PERSON] взяла у позивачки [PERSON] в борг гроші в сумі 54085 грн., про що 27.01.2007 року написала розписку (а.с. 9), де вказала строк повернення боргу - не пізніше 25 травня 2007 року. Факт отримання відповідачкою грошей від позивачки також підтверджено поясненнями свідка [PERSON] Письмова форма договору позики сторонами додержана в формі розписки, що не суперечить вимогам діючого цивільного законодавства, у зв'язку з чим суд дійшов висновку, що між сторонами укладено договори позики, на які поширюються положення параграфу 1 глави 71 ЦК України. Взяті на себе зобов'язання відповідачка не виконала і до цього часу гроші не повернула. Суд критично ставиться до пояснень відповідачки про те, що вона фактично взяла у борг у [PERSON] в 2003 році та не повернула до тепер лише 2000 доларів США, оскільки це спростовується матеріалами справи, поясненнями сторін та свідка. Відповідачка підтвердила суду, що дійсно особисто нею написана розписка - зобов'язання від 27.01.2007 року (а.с.9) про погашення боргу позивачці в сумі 54085 грн. в строк до 25.05.2007 року, при цьому нею не заявлено та не доведено суду обставин написання цієї розписки під тиском, впливом, насильством тощо. Розглянувши дану цивільну справу за участю усіх зацікавлених осіб, у рамках заявлених вимог, на основі дотримання принципів диспозитивності, змагальності і справедливості судочинства, всебічного та повного дослідження обставин справи, перевірки їх наданими сторонами доказами, оцінивши їх у сукупності, виконавши вимоги процесуального закону, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню й на користь позивачки підлягає стягненню з відповідачки в рахунок погашення боргу 54085 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст. ст. 612, 625, 1046, 1050 ЦК України,

Outcome: approved