Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-13 00:00:00

04 липня 2008 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до Іллічівського міського суду Одеської області із позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю, визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та про зняття з реєстрації (а.с.6-8). Свої вимоги позивачі обґрунтовує тим, що їм на праві приватної власності належить трикімнатна квартира за адресою: [ADDRESS], де вони зареєстровані і постійно проживають. У зв'язку з реєстрацією шлюбу між [PERSON] і [PERSON] відповідач 04 січня 1999 року, відповідач зареєструвався в квартирі за вище зазначеною адресою. Однак з жовтня 2006 року відповідач не проживає у спірному житловому приміщені, а 30 жовтня 2007 року рішенням Іллічівського міського суду Одеської області шлюб між ним і [PERSON] розірвано. Позивачі неодноразово попросили відповідача знятися з реєстрації за вказаною адресою, але [PERSON] ігнорує ці прохання. За таких обставин вон (позивачі) вимушені зверну-тися до суду із зазначеним позовом. В судовому засіданні позивачі підтримали позов та просять задовольнити його. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, незважаючи на те, що про день, час та місце судового засідання був повідомлені належним чином, при цьому до суду не надійшло повідомлення про причини його неявки. Представник третьої особи - представник Іллічівського МВ ГУМВС України в Одеській області у судове засідання не з'явився, але надав листа про розгляд справи їхньою відсутністю (а.с.28) Вислухавши пояснення позивачів та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, за наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм право-відносини. З 04 січня 1999 року відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою ЖЕД-4 м.Іллічівська Одеської області від 27 травня 2008 року за вих.№660 (а.с.16). Власником квартири за вказаною адресою, де зареєстро-ваний відповідач, є позивачі, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 20 березня 2000 року, виданим на підставі розпорядження від 01 березня 2000 року за №26 (а.с.13) та реєстраційним посвідченням від 24 квітня 2000 року (а.с.11). З жовтня 2006 відповідач не проживав в квартирі [ADDRESS] і його особистого майна за вказаною адресою не має, що підтверджується актом від 27 березня 2008 року (а.с.18). У відповідності до ч.1 ст.71 ЖК України - “при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців”. Згідно ст.72 ЖК України - “визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку”. Нормою ст.7 Закону України “Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні” від 11 грудня 2003 року передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права власності - володіння, користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідач з жовтня 2006 року не проживає в квартирі, яка є приватною власністю позивачів, тобто відсутні понад шести місяців, у зв'язку з чим втратив право користування вказаним жилим приміщенням, а його реєстрація в квартирі [ADDRESS] перешкоджає позивачам вільно, на свій розсуд, користуватися своїм майном. Суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині зняття відповідача з реєстрації не підлягають задоволенню, оскільки зазначені вимоги розглядаються за правилами іншого судочинства (в порядку КАС України), у зв'язку з чим позов в цій частині не підлягають задоволенню. Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що сам факт визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням і є законною підставою для зняття такої особи з реєстрації, що передбачено ст.7 Закону України “Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні” від 11 грудня 2003 року. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України - “у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи”. Виходячи з наведеного суд, вважає, що по справі можливо ухвалити заочне рішення. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України - “стороні , на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати”. На підставі викладеного,

Outcome: partial