overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-03 00:00:00

3 січня 2006 року між [PERSON]., [PERSON]. та [PERSON]. був укладений договір купівлі-продажу домоволодіння [ADDRESS]. На виконання угоди позивачі передали відповідачці обумовлену суму, а вона надала їм документацію на будинок та розписку про отримання коштів. Крім того, відповідачка взяла на себе зобов'язання посвідчити вказаний договір нотаріально до 3 лютого 2006 року. Позивачі, посилаючись на те, що відповідачка від оформлення договору купівлі-продажу ухиляється, що позбавляє їх права розпорядитися придбаним майном, звернулися в суд з позовом про визнання договору купівлі-продажу будинку дійсним та визнання за ними права власності. В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала та пояснила, що не може оформити угоду нотаріально через відсутність часу та брак коштів . Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про смерть, [INFO] року помер [PERSON]. Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок, йому належить домоволодіння [ADDRESS]. Спадщину після його смерті прийняла дружина [PERSON].- відповідачка по справі, що вбачається з довідки квартального комітету № 1 від 4 вересня 2008 року. З розписки [PERSON]. вбачається, що вона одержала від [PERSON]. та [PERSON]. 20000 грн. за продаж їм будинку домоволодіння [ADDRESS]. Судом встановлено, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору купівлі продажу будинку. Позивачі бажають посвідчити договір нотаріально, але відповідачка від такого посвідчення ухиляється, тому суд вважає за необхідне визнати такий договір дійсним. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. На підставі наведеного, ч.2 ст. 220, ч.3 ст. 334 ЦК України, ст.ст. 10, 14, 212, 213, 294, 295 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Чугуївської державної нотаріальної контори про визнання права власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. Позивач вказав, що [INFO] померла його бабушка [PERSON] після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді 2/5 частини житлового будинку розташованого [ADDRESS] і які належать їй на підставі договору дарування посвідченного Чугуївською державною нотаріальною конторою 19 березня 1963 року за № 929, а також 1/5 частини вищевказанного житлового будинку, які їй належали на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Чугуївською державною нотаріальною конторою 15 квітня 1981 року за роз. № 1648. Також [PERSON] після смерті своєї сестри [PERSON] померлої [INFO] прийняла спадкове майно у вигляді 2/5 частини житлового будинку [ADDRESS], які належали [PERSON] на підставі договору дарування посвідченої Чугуївською державною нотаріальною конторою 19 березня 1969 року за № 929, але не оформила своїх спадкових прав. Після смерті [PERSON] спадкове майно отримав її онук [PERSON], який фактично прийняв спадкове майно так, як прживав у спадковому будинку на момент смерті [PERSON] Інших спадкоємців немає. Дочка [PERSON] і мати [PERSON] -[PERSON] померла [INFO]. На підставі наведеного суд вважає, що позов [PERSON] знайшов своє підтвердження в ході судового засідання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду до зацікавленої особи: управління пенсійного фонду України в Чугуївському районі, Харківської області про встановлення факту належності йому довідки «Про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» від 17 квітня 2008 року за № 468 виданої ВП Управління «Спецшахтомонтаж» м. Свердловськ Луганської області виданої «[PERSON]» поскільку в довідці неправильно вказано його по батькові - на російський мові - [PERSON] замість правильного - [PERSON]. Встановлення цього факту йому необхідно для переоформлення пенсії. Заявник просить розглянути справу у попередньому судовому засіданні у його відсутності. Зацікавлена особа проти заяви не заперечує, просить розглянути справу у відсутності представника пенсійного фонду, проти заяви не заперечують. Суд, вважає можливим розглянути справу у попередньому судовому засіданні у відсутності сторін і ухвалити судове рішення. Матеріалами справи встановлено, що в червні 2008 року [PERSON] звернувся до Чугуївського управління пенсійного фонду України з заявою про переоформлення пенсій, де йому було відмовлено поскільку у довідці про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 17 квітня 2008 року за № 468, виданої ВП Управління «Спецшахтомонтаж» неправильно вказано по-батькові заявника на російський мові - [PERSON] замість правильного - [PERSON]. Суд, вважає необхідним задовольнити заяву [PERSON] як таку, що знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-03 00:00:00

28.07.2008 року представник заявника звернувся до суду з заявою про примусове лікування хворого на заразну форму туберкульозу [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог представник заявника вказує, що [PERSON] з 10.07.2007 року хворіє на заразну форму туберкульозу, перебувала на стаціонарному лікуванні з 18.06.2007 по 23.07.2007 року, з 05.11.2007 року по 19.02.2008 року, але самовільно покинула відділення. [PERSON] неодноразово попереджалася про необхідність лікування, але транспортувати її було неможливо. [PERSON] була проінформована про те, що її хвороба являє небезпеку для оточуючих, та надала згоду на лікування, але оскільки вона перебувала у стані алкогольного сп'яніння, транспортувати її було неможливо. Так як вона становить загрозу розповсюдження хвороби серед населення, є джерелом інфекції для осіб, що з нею контактують, то підлягає обов'язковій госпіталізації, про що ЛКК було прийнято рішення №779 від 24.07.2008 року про обов'язкове стаціонарне лікування хворого [PERSON]. В судовому засіданні представник заявника вимоги підтримала і просить направити [PERSON] на лікування до Миколаївського обласного протитуберкульозного диспансеру строком на три місяці. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні проти направлення на стаціонарне лікування не заперечувала. Вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Згідно зі ст.12 закону України “Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз” хворі на заразну форму туберкульозу в тому числі соціально дезаптовані, із супутніми захворюваннями на хронічний алкоголізм, наркоманію чи токсикоманію, які ухиляються від лікування і становлять загрозу розповсюдження хвороби серед населення, за рішенням суду підлягають обов'язкової госпіталізації до протитуберкульозних закладів, визначених місцевими органами виконавчої влади. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] дійсно хворіє на заразну форму туберкульозу та перебуває на диспансерному обліку у фтизіатричному відділенні з 10.07.2007 року. В зв'язку з захворюванням [PERSON] є джерелом інфекції для інших осіб, що з ним контактують. Сама [PERSON] ухиляється від лікування. Спеціалізованим протитуберкульозним закладом є Миколаївський обласний протитуберкульозний диспансер. Строк лікування в стаціонарі при вказаному діагнозі складає від 3 до 4 місяців. Відповідно до висновку лікарської комісії Вознесенської ЦРЛ №779 від 24.07.2008 року було прийнято рішення про лікування хворого [PERSON]. в умовах стаціонару ОПТД до припинення виділення мікобактерій туберкульозу терміном 3 місяці. У зв`язку з викладеним, суд вважає, що вимоги комунальної установи Вознесенської центральної районної лікарні про примусове лікування хворого [PERSON]. на заразну форму туберкульозу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-03 00:00:00

23.07.2008 року представник заявника звернувся до суду з заявою про примусове лікування хворого на заразну форму туберкульозу [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог представник заявника вказує, що [PERSON] з 13.11.2006 року хворіє на заразну форму туберкульозу, перебував на стаціонарному лікуванні з 13.11.2006 по 16.02.2007 року, але йому рекомендовано продовжити лікування. [PERSON] неодноразово попереджався про необхідність лікування, але від лікування відмовився. [PERSON] був проінформований про те, що його хвороба являє небезпеку для оточуючих, але відмовився від лікування. Так як він становить загрозу розповсюдження хвороби серед населення, є джерелом інфекції для осіб, що з ним контактують, то підлягає обов'язковій госпіталізації, про що ЛКК було прийнято рішення №753 від 18.07.2008 року про обов'язкове стаціонарне лікування хворого [PERSON]. В судовому засіданні представник заявника вимоги підтримала і просить направити [PERSON]. на лікування до Миколаївського обласного протитуберкульозного диспансеру строком на три місяці. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, судом належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив. За згодою представника заявника суд ухвалив постановити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Згідно зі ст.12 закону України “Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз” хворі на заразну форму туберкульозу в тому числі соціально дезаптовані, із супутніми захворюваннями на хронічний алкоголізм, наркоманію чи токсикоманію, які ухиляються від лікування і становлять загрозу розповсюдження хвороби серед населення, за рішенням суду підлягають обов'язкової госпіталізації до протитуберкульозних закладів, визначених місцевими органами виконавчої влади. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] дійсно хворіє на заразну форму туберкульозу та перебуває на диспансерному обліку у фтизіатричному відділенні з 13.11.2006 року. В зв'язку з захворюванням [PERSON] є джерелом інфекції для інших осіб, що з ним контактують. Сам [PERSON] ухиляється та відмовляється від лікування. Спеціалізованим протитуберкульозним закладом є Миколаївський обласний протитуберкульозний диспансер. Строк лікування в стаціонарі при вказаному діагнозі складає від 3 до 4 місяців. Відповідно до висновку лікарської комісії Вознесенської ЦРЛ №753 від 18.07.2008 року було прийнято рішення про лікування хворого [PERSON]. в умовах стаціонару ОПТД до припинення виділення мікобактерій туберкульозу терміном 3 місяці. У зв`язку з викладеним, суд вважає, що вимоги комунальної установи Вознесенської центральної районної лікарні про примусове лікування хворого [PERSON]. на заразну форму туберкульозу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-03 00:00:00

Позивач ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» звернулося до суду в інтересах філії Доманівського району із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за використану електроенергію в сумі 161,83 грн., посилаючись на те, що станом на 10 червня 2008 р. заборгованість відповідача склала 719 кВт годин на суму 161,83 грн. за період з березня 2007 р. по квітень 2008 р., з урахуванням помісячного нарахування, за вказаний період оплата відсутня. Добровільно сплатити заборгованість за використану електроенергію відповідач не бажає, тому позивач просить стягнути суму заборгованості в судовому порядку. Представник позивача Баранова О.М. у судовому засіданні підтримала позовні вимоги і просила суд стягнути з відповідача 161,83 грн. заборгованості за спожиту електроенергію та відшкодувати понесені судові витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на суму 30 грн. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений в установленому законом порядку, про причину неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надсилав, а тому зі згоди представника позивача суд відповідно до ст.224 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав: У судовому засіданні встановлено, що відповідач проживає в с.Довжанка Доманівського району Миколаївської області в будинку померлої [PERSON], на ім'я якої відкритий особовий рахунок, про що свідчить довідка Мариніввської сільської ради №667 від 27.05.2008 р. Таким чином, [PERSON] є споживачем електроенергії, що постачає ВАТ ЕК «Миколаївобленерго». Відносини з приводу постачання фізичних осіб електроенергією регулюються ст.714 ЦК України, ст.ст.24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергію для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р., №1357. Відповідно до ст.714 ЦК України, ст.26 Закону України “Про електроенергетику”, п.20 “Правил користування електроенергією для населення” споживач зобов`язаний сплачувати кошти за спожиту електроенергію. Згідно п.42 ПКЕЕН споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. За особовим рахунком, як вбачається з його копії, станом на червень 2008 р. рахується заборгованість по сплаті за спожиту електроенергію в сумі 161,83 грн., що підтверджується випискою з особового рахунка. Таким чином, стягненню з відповідача підлягає 161,83 грн. заборгованості за використану електроенергію, 30 грн. судових витрат та 51 грн. судового збору на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду посилаючись на те, що з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах. Від спільного життя мають неповнолітню дитину : сина [PERSON], [INFO], батьком якого записаний відповідач по справі. В даний час сім”я розпалась, вона проживає окремо, має на утриманні дитину, а відповідач допомоги на її утримання не надає. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивачка та відповідач від спільного проживання мають неповнолітню дитину, на утримання якої відповідач не надає допомоги, хоча згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов”язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а тому з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання дитини. Крім того, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду посилаючись на те, що 30 серпня 1996 року зареєстрували шлюб з відповідачем. Від спільного життя мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. [INFO] у неї народився син [PERSON] , батьком якого записаний відповідач по справі.В даний час вона проживає окремо, має на утриманні чотирьох дітей, на утримання однієї дитини відповідач допомоги не надає. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явився, заперечень щодо позову суду не надав. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивачка та відповідач від спільного проживання мають двох неповнолітніх дітей, на одну з яких відповідач не надає допомоги на утримання, хоча згідно ст. 180 СК України батьки зобов”язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а тому з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання дитини. Крім того з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 51 грн., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-03 00:00:00

14 березня 2008 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, вимагаючи поновити його на роботі гірничого працівника підземної дільниці № 21 ДП”Східний гірничо-збагачувальний комбінат”, посилаючись на безпідставність його звільнення за п.8 ст.40 КЗпП України. 15 липня 2008 року позивач подав додаткову заяву, вимагаючи стягнути з відповідача заробіток за час вимушеного прогулу. В судовому засіданні позивач та його представник - підтримали пред'явлений позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача не визнала пред'явлений позов, посилаючись на те, що звільнення позивача з роботи проведено на підставі постанови суду по справі про адміністративне правопорушення. Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Згідно п.8 ч.1 ст.40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку вчинення за місцем роботи розкрадання ( в тому числі дрібного) майна власника, встановленого вироком суду, що набрав законної сили, чи постанови органу, до компетенції якого входить накладення адміністративного стягнення або застосування заходів громадського впливу. Судом встановлено, що з 2.09.1999 року по 19.02.2008 року сторони перебували у трудових відносинах ( а.с.4). 18 лютого 2008 року, постановою суду, позивача [PERSON]притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння дрібної крадіжки ( а.с.14) 19 лютого 2008 року позивача звільнено з роботи на підставі п.8 ч.1 ст.40 КЗпП України ( а.с.5) 30 травня 2008 року , постановою першого заступника Голови Верховного Суду України, скасовано постанову судді місцевого суду від 18 лютого 2008 року , а провадження в адміністративній справі закрито на підставі п.1 ст.247 КупАП ( а.с.16-17) Таким чином, відсутні законні підстави для звільнення з роботи позивача [PERSON]на підставі п.8 ч.1 ст.40 КЗпП України. Відповідно ч.1 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Згідно ч.2 ст.235 КЗпП при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-03 00:00:00

Позивач - ВАТ «Полтавагаз» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить стягти з нього заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 530 грн. 06 коп. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву в якій позовні вимоги підтримав повністю та просить справу розглядати без його участі. Відповідач - [PERSON] засідання не з'явився, надав заяву в якій просить справу розглядати без його участі, позов не визнав і пояснив суду, що його дружина [PERSON], котра також зареєстрована [ADDRESS], має право на пільги по газопостачанню, так як вона являється педагогічним працівником. Крім того, сума боргу знаходиться за межами строків позовної давності. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що у задоволенні позову слід відмовити повністю з таких підстав. [PERSON] користується послугами з газопостачання до житлового будинку, розташованого [ADDRESS] та має абонентський рахунок № 3435. Відповідно до довідки № 2078 від 07 квітня 2008 року виданої виконавчим комітетом Котелевської селищної ради дружина відповідача [PERSON], також зареєстрована за спірною адресою. Згідно з довідкою відділу освіти Котелевської районної державної адміністрації № 01- 19, [PERSON] працює керівником гуртків дитячої та юнацької творчості, тобто являється педагогічним працівником. [PERSON], як педагогічному працівникові нараховані комунальні послуги за природній газ в сумі 2076 грн. 91 коп., які газопостачальній організації не відшкодовувалися. Як встановлено у судовому засіданні і не заперечується представником позивача заборгованість з оплати послуг з газопостачання до будинку відповідача в сумі 530 грн. 06 коп. виникла з січня 2005 року. Відповідно до п. 4 ст. 57 Закону України «Про освіту» педагогічним працівникам, які працюють у сільській місцевості і селищах міського типу, а також пенсіонерам, які раніше працювали педагогічними працівниками в цих населених пунктах і проживають у них, держава відповідно до чинного законодавства забезпечує безплатне користування житлом з опаленням і освітленням у межах встановлених норм. Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Тому, заборгованість з оплати послуг за газопостачання в розмірі 530 грн. 06 коп. підлягає списанню з абонентського рахунку відповідача за спливом строків позовної давності. Відповідно до ст. 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати позивачу не присуджуються.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-03 00:00:00

Позивач - ВАТ «Полтавагаз» в особі начальника Диканського УЕГГ звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить стягти з відповідачки заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 464 грн. 08 коп. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідачка у судовому засіданні позов не визнала і пояснила суду, що має право на пільги по газопостачанню, так як вона працює в Котелевській центральній районній лікарні на посаді медичної сестри. За використаний природний газ ВАТ «Полтавагаз» нараховували кошти без врахування пільг, які держава надавала і надає на комунальні послуги, в тому числі і на опалення природним газом. Крім того, відповідачка заявила, що сума вище зазначеного боргу знаходиться за межами строків позовної давності. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши пояснення сторін, приходить до переконання, що у задоволенні позову слід відмовити повністю з таких підстав. [PERSON] користується послугами з газопостачання до житлового будинку, розташованого [ADDRESS] та має абонентський рахунок № 1598. Згідно з довідкою Котелевської ЦРЛ № 1439 від 20.08.2008 року [PERSON] з 01 серпня 1993 року працює медичною сестрою Котелевської ЦРЛ та має пільги по оплаті за комунальні послуги. Медичному працівникові - [PERSON] нараховані комунальні послуги за природній газ в сумі 1287 грн. 67 коп., які газопостачальній організації не відшкодовувалися. Як встановлено у судовому засіданні і не заперечується представником позивача заборгованість з оплати послуг з газопостачання до будинку відповідача в сумі 464 грн. 08 коп. виникла з січня 2005 року. Відповідно до п. «ї» ч.1 ст. 77 Закону України «Основи Законодавства України про охорону здоров'я» медичні і фармацевтичні працівники мають право на безплатне користування квартирою з освітленням і опаленням тим, хто проживає і працює в селах та селищах, а також пенсіонерам, які раніше працювали медичними та фармацевтичними працівниками і проживають у цих населених пунктах, надання пільг щодо сплати земельного податку, кредитування, обзаведення господарством і будівництва приватного житла, придбання автомототранспорту. Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Тому, заборгованість з оплати послуг за газопостачання в розмірі 464 грн. 08 коп. підлягає списанню з абонентського рахунку відповідачки за спливом строків позовної давності. Відповідно до ст. 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати позивачу не присуджуються.

Outcome: dismissed