Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-26 00:00:00

Прокурор пред'явив у суд даний позов і просить визнати недійсним договір дарування Ѕ частини квартири [ADDRESS] посвідчений старшим державним нотаріусом Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори [PERSON] від 01.04.1994 року і визнати за [PERSON]. право власності на дану квартиру посилаючись на те, що [PERSON]. подарувала своєму племіннику [PERSON]. Ѕ частину належної їй квартири помилковою вважаючи це довічним утриманням, оскільки племінник повинен був її доглядати до смерті. Він же цього не зробив і на даний час вона проживає одна, постійно хворіє і потребує матеріальної допомоги . У судовому засіданні прокурор вимоги підтримав, а [PERSON]. дала пояснення, аналогічні викладеним в заяві. Відповідач [PERSON]. повідомлений належним чином про час і місце судового засідання в суд не з'явився двічі. Від нього також не надійшло повідомлення про причини неявки і заяви про розгляд за його відсутністю. Відповідач Корсунь-Шевченківська державна нотаріальна контора також в суд не з'явилася, надавши листа про розгляд справи за її відсутністю. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає до частикового задоволення. В судовому засіданні встановлено, що 01 квітня 1994 року [PERSON]., [PERSON]. з однієї сторони та [PERSON]., [PERSON] з другої сторони уклали договір [ADDRESS], що знаходиться в буд.[ADDRESS], посвідчений старшим державним нотаріусом Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори [PERSON] (а.с.6). Згідно укладеного договору [PERSON]., [PERSON]. подарували, а [PERSON]., [PERSON] прийняли в дар дану квартиру. При цьому продавці залишилися в квартирі проживати і сплачувати усі належні платежі та послуги. [INFO] [PERSON]. помер. 29 вересня 2006 року позивачка [PERSON]. купила у[PERSON]. Ѕ частину зазначеної квартири, що підтверджується відповідним договором купівлі-продажу квартири, посвідчений нотаріусом Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори [PERSON] (а.с.29-30). При укладенні договору дарування квартири від 01.04.1994 року позивачка [PERSON]. вважала, що укладається договір довічного утримання, згідно якого її племінник [PERSON] отримує у власність Ѕ частини квартири, взамін чого буде її утримувати і доглядати довічно. Згідно акту складеного мешканцями буд. №131 [PERSON]. проживає в даній квартирі одиноко, потребує фізичної, моральної та матеріальної допомоги (а.с.7). Крім цього [PERSON]. має ряд захворювань, що підтверджується довідкою Корсунь-Шевченківської ЦРЛ №716 від 14 липня 2008 року (а.с.8). Однією з загальних вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину передбачених ст.203 ЦК України є те, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені договором. Відповідно вимог ч.1 ст.229 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо природи правочину, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Оскільки позивач при укладенні договору дарування квартири вважала, що укладає договір довічного утримання, а не договір дарування, і бажала настання реальних наслідків з укладеного договору у вигляді догляду та її утриманні довічно племінником [PERSON]., тобто позивачка [PERSON]. допустила помилку щодо природи правочину дарування, що підтверджуються заявою її сестри [PERSON], яка знаходиться в матеріалах справи, то суд задовольняє позов в цій частині повністю та визнає недійсним договір дарування Ѕ частини квартири [ADDRESS] посвідчений старшим державним нотаріусом Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори [PERSON] від 01.04.1994 року. Що стосується позовних вимог в частині визнання за позивачкою [PERSON]. права власності на всю квартиру площею 33,8 кв.м, то в цій частині позов належить задовольнити частково, так як право власності на Ѕ частину квартири [PERSON]. вже має, а тому за нею суд визнає право власності, але на Ѕ частину. При цьому суд не застосовує позовну давність, оскільки про це відсутня заява сторони. Протягом усього часу розгляду справи по суті позивач не змінив підставу або предмет позову, не збільшив або зменшив розмір позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред'явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. Заходи забезпечення позову судом не вживалися. Підстав для допуску судом негайного виконання рішення не має. При частковому задоволенню позову суд стягує з відповідача судові витрати по оплаті судового збору в сумі 112 грн. 35 коп., виходячи із вартості Ѕ частини квартири загальної вартості 22 470 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. , від оплати яких позивач звільнений

Outcome: partial