Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою з викликом заінтересованої особи представника Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, мотивуючи її тим , що згідно свідоцтва про право власності на житло йому на праві власності належить 1\2 квартири [ADDRESS]. 1\2 цієї ж квартири належала його дружині, [PERSON]. [INFO] померла [PERSON], після смерті якої заявник отримав в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом. Однак, в свідоцтві про право власності на житло та в свідоцтві про право на спадщину за законом помилково прізвище заявника зазначено, як «[PERSON]», замість «[PERSON]». Існуючі різнописання в прізвищі заявника змусили останнього звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу . В попередньому судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги заяви свого довірителя, посилаючись на обставини викладені в ній, просив суд їх задоволити. Заінтересована особа - представник Вороновицької селищної ради Вінницького району в судове засідання не з'явився, судом повідомлявся належним чином про час та місце судового засідання. Одночасно Вороновицька селищна рада Вінницького району надіслала суду письмову заяву про можливість розгляду справи без участі їх представника, повідомивши про визнання заяви [PERSON] в повному об'ємі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення представника заявника, оцінивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення на підставі встановлених фактів та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 23 грудня 1993 року, [PERSON] праві власності належить 1\2 квартири [ADDRESS] (а.с. 9). 1\2 цієї ж квартири належала його дружині, [PERSON]. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 04.07.1994 року (а.с.5). Після її смерті заявник отримав в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом, однак, в свідоцтві про право власності на житло та в свідоцтві про право на спадщину за законом помилково його прізвище зазначено, як «[PERSON]», замість «[PERSON]». Відповідно до довідки Вороновицької селищної ради Вінницького району № 626 від 15.04.2008 року , [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою та проживає в [ADDRESS]. Встановленим фактам відповідають правовідносини, визначені законодавством України та такі, що захищають порушені, невизнані або оспорювані права. Дані правовідносини регулюються п.1 ч.1 та ч.2 ст. 256 ЦПК України, - суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, а також про встановлення інших фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оскільки в судовому засіданні знайшов своє підтвердження той факт, що свідоцтво про право власності на житло від 23.12.1993 року та свідоцтво про право на спадщину за законом від 03.04.1996 року належить [PERSON], а встановлення даного факту має значення для заявника, то з метою забезпечення реалізації його спадкових прав, які підлягають судовому захисту, суд вважає за необхідне встановити факт належності правовстановлюючого документу , про який просить заявник.

Outcome: approved