Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-15 00:00:00

17 липня 2008 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звільнення від сплати аліментів, які він сплачує за рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 27.09.2004 року. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі пояснивши, що з 23.02.2001 року по 09.03.2006 року перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 27.09.2004 року, з нього стягуються аліменти на користь відповідачки [PERSON] на утримання їх неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі &frac14; частини всіх видів його заробітку, але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, починаючи з 13 вересня 2004 року і до досягнення дочкою повноліття. На момент постановлення даного рішення, дочка проживала зі своєю матір'ю -[PERSON], і оскільки в добровільному порядку не надавав їй матеріальної допомоги на утримання дочки, був згоден на примусове стягнення з нього аліментів за рішенням суду. В той же час, з лютого 2008 року дочка проживає разом з ним. Він займається її вихованням, матеріально забезпечує, створюючи всі необхідні умови для повноцінного розвитку та навчання дитини. А рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 11.06.2008 року, місцем проживання їх дочки [PERSON] визначено - за місцем його проживання [ADDRESS]. Таким чином, з лютого 2008 року дочка [PERSON] постійно проживає з ним і знаходиться на його утриманні. Відповідачка, не тільки не приймає участі у вихованні та утриманні неповнолітньої дочки, а ще й отримує від нього аліменти на утримання дочки, які використовує на власні потреби. У зв'язку з тим, що змінилися обставини, на підставі яких було винесено рішення суду про стягнення з нього аліментів, просить суд, звільнити його від сплати аліментів на користь [PERSON], які він сплачує на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], згідно рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 27.09.2004 року. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала пояснивши, що дійсно з 23.02.2001 року по 09.03.2006 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з позивачем, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 27.09.2004 року, отримує від позивача аліменти, на утримання їх неповнолітньої дочки [PERSON], в розмірі &frac14; частини всіх видів його заробітку, які судом вирішено стягувати з нього до досягнення дочкою повноліття. На момент постановлення даного рішення, дочка проживала з нею і перебувала на її утриманні, а позивач в добровільному порядку не надавав їй матеріальної допомоги на утримання дочки. На початку 2008 року, позивач звернувся до суду з позовом про визначення місця проживання їх дочки і рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 11.06.2008 року, місцем проживання їх неповнолітньої дочки [PERSON] визначено місце проживання її батька - [PERSON]. Під час розгляду судом вказаного позову, була з ним згодна, оскільки мала на той час певні матеріальні труднощі через відсутність постійної роботи і вважала, що проживання дочки з батьком буде тимчасовим. Таким чином, неповнолітня дочка проживає з позивачем з 28.06.2008 року, а вона продовжує отримувати від нього аліменти на дочку, які не витрачає, а складає на рахунок в банку, з метою використання їх в подальшому, для навчання дочки. На даний час її матеріальне становище покращилося, вона займається підприємницькою діяльністю і має достатній прибуток для створення належних умов дочці, тому має намір повернути дочку, оскільки вона, як мати, здатна краще піклуватися про дочку, ніж позивач, який має роботу, пов'язану з відрядженнями і позбавлений реальної можливості займатися вихованням дочки. Тому, просить, в задоволенні позовних вимог [PERSON] - відмовити. Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи вважає, що позов [PERSON] підлягає повному задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що з 23.02.2001 року по 09.03.2006 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], по відношенню до якої, згідно ст. 141 СК України, мають рівні права та обов'язки, серед яких і передбачений ст. 180 СК України обов'язок батьків щодо утримання дочки до досягнення нею повноліття. За рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 27.09.2004 року, з позивача [PERSON] на користь відповідачки [PERSON] стягуються аліменти на утримання їх неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі &frac14; частини всіх видів його заробітку, але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, починаючи з 13 вересня 2004 року і до досягнення дочкою повноліття. На момент постановлення зазначеного рішення дочка проживала з матір'ю. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 11.06.2008 року, місцем проживання малолітньої [PERSON], [INFO] визначено [ADDRESS], тобто за місцем проживання її батька [PERSON] Вказане рішення суду ніким не оскаржене і набуло законної сили у встановленому законом порядку. Сторони не заперечують, що на даний час, неповнолітня [PERSON], постійно проживає з батьком, позивачем у справі, який виховує та матеріально утримує доньку, а відповідачка отримує від нього аліменти, які за призначенням, визначеним рішенням суду від 27.09.2004 року, не використовує, чим порушує ч. 1 ст. 179 СК України, яка визначає аліменти, одержані на дитину, як власність того, на ім'я кого вони виплачуються, але мають використовуватися за цільовим призначенням. Крім того, згідно ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності і не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. В той же час, зміна обставин, на підставі яких судом постановлене рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дочки, якими на даний час є добровільне піклування, виховання, утримання тощо ним, своєї неповнолітньої дочки, яка проживає разом з ним, тягне порушення прав та інтересів дитини. Крім того, наведене свідчить про те, що позивач виконує свій обов'язок щодо утримання неповнолітньої дочки двічі - як добровільно, так і в примусовому порядку, що протирічить діючому сімейному законодавству України і порушує його особисті майнові права та інтереси. Адже, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, є способом захисту права дитини на отримання матеріальної підтримки від батьків, які проживають окремо від неї, до досягнення повноліття, а не з тих, хто постійно нею опікується. Тому, позов [PERSON] обґрунтований і підлягає судовому захисту шляхом його задоволення, на підставі ст. 223 ЦПК України, яка надає відповідачу, з якого за рішенням суду присуджено стягнення періодичних платежів, право звернення до суду після набрання рішенням суду законної сили, з вимогою про звільнення від них, у разі якщо зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість або припинення.

Outcome: approved