Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-11 00:00:00

В травні 2008 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила визнати недійсним шлюб з відповідачем, зареєстрований 14 вересня 2007 року у Красногвардійському відділі РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 765. В обґрунтування позову вона вказала, що від шлюбу у них дітей немає. Шлюб вона зареєструвала проти своєї волі, оскільки друзі відповідача погрожували їй та спонукали укласти цей шлюб. Крім того, позивачка зазначила, що до реєстрації з відповідачем шлюбу останній застосовував до неї фізичне насильство. У судовому засіданні позивачка змінила позовні вимоги та просила розірвати шлюб, укладений з відповідачем, оскільки вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. При цьому, вона пояснила, що з відповідачем фактично не проживає з кінця вересня 2007 року. Він постійно їй погрожує, через що вона вимушена скриватися від нього. Відповідач звертався до органів внутрішніх справ про її розшук, на який вона повідомила, що вона не пропала, а просто не бажає надалі проживати з відповідачем. Спільного господарства між ними не ведеться, спільно нажитого майна немає, дітей також. Крім того, у неї є інший чоловік з яким вона бажає створити сім'ю. Представник позивачки у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити та розірвати шлюб між позивачкою та відповідачем без надання строку на примирення, оскільки дана сім'я розпалася остаточно, поновлена бути не може, позивачка з відповідачем не проживає з вересня 2007 року і за цей час примирення не відбулося. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти розірвання шлюбу та просив надати строк на примирення. Пояснив, що у позивачки немає доказів погроз зі сторони відповідача, а сімейні відносини можуть бути поновлені. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступним підставам. Згідно ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON]. та [PERSON]. 14 вересня 2007 року уклали шлюб. Від шлюбу у них дітей немає. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть з кінця вересня 2007 року. Дані обставини не заперечували особи, які брали участь у справі. Крім того, згідно довідки Квартального комітету № 3 Ленінського району м. Дніпропетровська від 22.05.2008 року, позивачка зареєстрована і проживає за іншою адресою: м. Дніпропетровськ, [ADDRESS], тобто окремо від відповідача, і має намір створити нову сім'ю. Суд вважає недоцільним застосування заходів щодо примирення подружжя, оскільки у них дітей немає, а застосування даних заходів не буде відповідати вільній згоді та інтересам позивачки на збереження шлюбу. Що стосується стверджень представника відповідача про те, що у позивачки немає доказів погроз зі сторони відповідача, то вони спростовуються наданим у матеріали справи направленням № 86 на предмет встановлення характеру тяжкості тілесних ушкоджень та висновком судово-медичної експертизи № 3173 від 10.07.2007 року, з якого вбачається, що ще до укладення шлюбу відповідач застосовував до позивачки фізичну силу. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам позивачки. При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС слід стягнути з кожної сторони по 8 грн. 50 коп. на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved