Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду 13 жовтня 2008 року з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 27 квітня 2007 року. Від зазначеного шлюбу [INFO] у них народилась донька - [PERSON] Позивач зазначає, що останнім часом стосунки між нею та відповідачем значно погіршилися і останній пішов з дому, припинивши надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Позивачкою подано до суду позов про розірвання шлюбу, після розірвання якого донька залишиться проживати з матір'ю. [PERSON] до декретної відпустки працевлаштована не була, на цей час її доходи складає лише допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, яка дорівнює 130 гривень на місяць, тому позивачка не має змоги самостійно забезпечити дитину всім необхідним для нормального життя та розвитку. Відповідач працевлаштований, працює електрозварювальником на Державному підприємстві «Український державний центр по експлуатації спеціалізованих вагонів», регулярно отримує заробітну плату, інших дітей не має, тому має можливість надавати допомогу на утримання доньки. У зв'язку з викладеним, позивач прохає стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] народження, у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач вказала, що підтримує свої позовні вимоги , єдине що бажає уточнити, це те, що на даний час вони з відповідачем перебувають у розірваному шлюбі, про що свідчить ксе6рокопія рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27 жовтня 2008 року. Після розірвання шлюбу, донька проживає з нею, за вищевказаною адресою. У судовому засіданні відповідач позов визнав, про що подав до суду свій письмовий відзив на позовну заяву, зазначивши, що дійсно, в шлюбі, у них з позивачем, народилася донька - [PERSON], [INFO] народження, яка на даний час проживає з позивачем, оскільки вони не проживають однією сім'єю, бо відповідно до рішення суду, розлученні. Відповідач зазначив, що він має нормальний стан здоров»я, інвалідом не являється, пільгами з держави ні якими не користується, ніякі утримання по виконавчим листам з нього не проводяться, він працює електрозварювальником на Державному підприємстві «Український державний центр по експлуатації спеціалізованих вагонів» та отримує заробітну плату достатню для утримання дитини і про свій обов»язок утримувати дитину, він знає. При цьому відповідач вказав, що не надає регулярної матеріальної допомоги позивачу на утримання їх дитини. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із ксерокопії свідоцтва про народження на [PERSON](а.с.№8), вбачається, що дійсно - [PERSON], народилася [INFO] і в графі «Батько» вказано -[PERSON], тобто відповідач по справі, а в графі «Мати» зазначено [PERSON]позивач по справі. Судом було з»ясовано, що позивач не працює, про що свідчить ксерокопія трудової книги на її ім.»я (а.с.№11-15) і на обліку в центрі зайнятості не побуває, підтвердженням чого є відповідна довідка ( а.с.№35). Згідно довідки з місця роботи (а.с.№36) судом встановлено, що відповідач працює. Відповідно довідки з закладу охорони здоров»я (а.с.№34) вбачається, що відповідач, за станом здоров»я на диспансерном у обліку не перебуває. Відповідно довідки з Відділу ДВС в Лозівському районі Харківської області (а.с.№38) встановлено, що з відповідача не проводяться стягнень за виконавчими листами. Як вже вище зазначалося, відповідач не заперечує проти позову, також відповідач вказав, що він знає про свій обов»язок про утримання дитини з моменту її народження і до досягнення нею повноліття.Матеріальну допомогу на утримання дитини позивачу не надає. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні встановлено, що відповідач не надає постійної матеріальної допомоги позивачу на утримання їх спільної дитини, в порушення вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України та ч.2 ст.51 Конституції України, в яких зазначено, що: «Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття».

Outcome: approved