Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-18 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом в якому вказала, що 25 квітня 2007 року між нею та відповідачем було укладено договір займу відповідно до якого позивачка передала у власність відповідачки гроші у розмірі 10 000 гривень. Відповідачка, яка отримала зазначену грошову суму, взяла на себе зобов'язання повернути гроші у строк до 25 травня 2007 року. На підтвердження зазначеного відповідачка передала позивачу відповідну розписку, тобто сторонами договору було виконано вимоги ст. 1046, 1047 Цивільного Кодексу України. Але всупереч взятих на себе зобов'язань, відповідачка обумовлену сторонами договору суму грошей вчасно не повернула, вимоги позивача повернути гроші проігнорувала. В зв'язку з чим, просить суд стягнути з [PERSON] на її користь грошову суму у розмірі 10 000 гривень у якості боргу по договору займу, якій було укладено між сторонами 25 квітня 2007 року. Також просить стягнути з відповідачки понесені судові витрати. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Представник позивачки - [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачка в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, та пояснила суду, що раніше працювала у позивачки, яка є її родичкою. Вона знала про те, що їй необхідно купити комп'ютер, та запропонувала відповідачки взяти на її ім&cent;я ноутбук в кредит, щоб та його сплачувала. [PERSON] погодилася. Позивачка одразу ж після згоди відповідачки, пояснила їй, що вона повинна написати розписку про те, що вона отримала від позивачки в борг 10 000 гривень, і ця розписка буде гарантією того, що відповідачка буде сплачувати кредит. Також пояснила, що як тільки кредит буде погашено, вона поверне розписку. Відповідачка розписку написала, але грошей не отримала. Кредит позивачка так і не оформила. Через деякий час позивачка запропонувала оформити кредити на її ім&cent;я, а розписку вона начебто викинула. Через деякий час позивачка сказала їй повернути гроші яки вона начебто позичала у неї. Представники відповідачки - [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні підтримали доводи відповідачки. Суд, дослідивши письмові докази, які є в матеріалах справи, а саме: - копію розписки [PERSON] про те, що вона взяла у [PERSON] грошей в сумі 10 000 гривень; - копію довідки про місце проживання [PERSON] № 1000, виданої виконавчим комітетом Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області від 12 липня 2007 року; - матеріали дослідчої перевірки № 1203/07 за заявою [PERSON], приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов&cent;язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначеними родовими ознаками, а позичальник зобов&cent;язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позику) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або іншій документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов&cent;язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Так, судом встановлено, що 25 квітня 2007 року між позивачкою та відповідачкою був укладений договір займу, відповідно до якого позивачка [PERSON] передала у борг відповідачки [PERSON] гроші у розмірі 10 000 гривень. Відповідачка отримала зазначені грошові кошти, та зобов&cent;язалась повернути грошові кошти у строк до 25 травня 2007 року. На підтвердження цього відповідачка власноручно написала розписку. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є матір&cent;ю позивачки. В кінці квітня вона разом з подругою та дочкою сиділа на веранді пила каву. До дочки прийшла відповідачка [PERSON] Через деякий час до неї підійшла дочка та спитала, чи можна позичити [PERSON] гроші на весілля. Пізніше позивачка з відповідачкою сіли за сусідній столик, [PERSON] щось писала, а дочка винесла їй гроші. Скільки було грошей свідок не бачила. Коли всі пішли позивачка показала свідку розписку, яку написала [PERSON] В ній було написано, що [PERSON] позичила у [PERSON] 10 000 гривень та зобов&cent;язується їх повернути до 25 травня 2007 року. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що в кінці квітня вона прийшла до подруги [PERSON], яка є матір&cent;ю позивачки подзвонити. Коли вона подзвонила вони сіли на веранді пити каву. Пізніше прийшла [PERSON] Позивачка з відповідачкою сіли за сусідній столик. [PERSON] щось писала. Позивачка підійшла до матері та спитала, чи можна позичити [PERSON] гроші. Через деякий час позивачка їй винесла гроші. Скільки свідок не знає, але бачила, що були купюри номіналом 50, 100 та 200 гривень. Суд визнає достовірність показів цих свідків, враховуючи не суперечать дослідженим в судовому засіданні письмовим доказам. Так досліджена в судовому засіданні розписка, яка власноручно підписана відповідачкою підтверджує той факт, що відповідачка дійсно отримала грошові кошти в розмірі 10 000 гривень; що вона грошові кошти зобов&cent;язується повернути в строк до 25 травня 2007 року. Розписка власноручно підписана відповідачкою [PERSON] та містить дату написання розписки. Розписка позичальника [PERSON], є борговим документом, що підтверджує укладання договору позики. Відповідачкою не доведено та не надано доказів, які обгрунтовують її заперечення. Разом з цим відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні та обгрунтовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved