overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 22 серпня 1998 року відділом реєстрації актів цивільного стану м.Южноукраїнська Миколаївської області, актовий запис [NUMBER]. При цьому позивачка посилалася на те, що за час спільного життя між ними виявилась невідповідність характерів, істотна відмінність у поглядах на сімейне життя, було відсутнє взаєморозуміння. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено понад три роки тому і позивачка не має наміру їх поновлювати. Вона переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Також позивачка повідомила, що шлюб у них перший, від шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO] року народження. У попереднє судове засідання сторони подали заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності, позивачка заявлені позовні вимоги підтримала і просила суд задовольнити позов, відповідач заявив про визнання позову в повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, у разі визнання позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, може заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі фактів, встановлених у попередньому судовому засіданні та наявних у справі матеріалів, позов підлягає задоволенню. Так, у попередньому судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 22 серпня 1998 року відділом реєстрації актів цивільного стану м.Южноукраїнська Миколаївської області, актовий запис [NUMBER]. Від спільного шлюбу у сторін є неповнолітня дочка - [PERSON], [INFO] року народження, котра проживає з позивачкою. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства понад три роки тому, мешкають за різними адресами і не мають наміру їх поновлювати, сім`я носить виключно формальний характер. Шлюб у сторін перший, майновий спір чи спір про місце проживання дитини у них відсутній. Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дитини, що має істотне значення, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а також права їх неповнолітньої дочки і шлюб може бути розірваний. На підставі встановленого, згідно ст.ст.56, 104, 105, 110 - 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-15 00:00:00

У вересні 2008 року ВАТ ЕК «Закарпаттяобленерго» (далі-ВАТ) звернулося в суд з цим позовом. Заяву обгрунтувало тим, що [PERSON]. не виконує взятих на себе зобов'язань перед ВАТ в часті оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами у передбачені терміни. Посилаючись на зазначені обставини і що станом на 30.08.2008р. Відповідач заборгував за спожиту електроенергію 203 грн.18 коп. просив стягнути з такого цю суму та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю. Відповідач в суд не з'явився хоча належним чином повідомлявся, про час і місце розгляду справи. Суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності такого. Заслухавши пояснення представника позивача та перевіривши матеріали в справі суд вважає , що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Відповідно до п.п.20,42 Правил користування електричною енергією для населення (далі Правил) споживач повинен і зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію не пізніше 10 числа наступного місяця. Згідно п.48 Правил споживач несе відповідальність за прострочення терміну внесення платежів за спожиту електроенергію. Як вбачається із встановлених судом обставин справи, що відповідачеві постачалася електрична енергія у необхідних обсягах, однак останній в порушення вищезазначених Правил своєчасно не вносив оплату за спожиту електроенергію чим допустив заборгованість перед позивачем, яка станом на 30.08.2008 р. складає 203 грн.18 коп. Оскільки відповідач порушив взяті на себе зобов'язання по своєчасній оплаті за одержану електроенергію чим завдає збитків ВАТ, то відповідно до ст.611 ЦК України він повинен відшкодувати ці збитки. Тому позов до відповідача слід визнати обгрунтовно доведеним і задовольнити такий. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати понесені позивачем при подачі позову в сумі 81 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-15 00:00:00

Представник позивача уточнивши свої позовні вимоги просить суд стягнути з відповідача на користь ЗАТ КБ «Приват банк» заборгованість: за кредитом у сумі 153,32 гривні, Позовні вимоги мотивовані тим, що між сторонами 07.05.2007 року був укладений кредитний договір, згідно якого [PERSON]. одержав гроші в сумі 1899,59 гривень строком на 12 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 07.05.2008 року. Однак відповідач прийняті на себе зобов'язання виконав частково, частково погасив заборгованість. Позивач у судове засідання не з'явився надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутність на позові наполягав. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи сповіщений належним чином. Надав суду письмову заяву згідно з якою позовні вимоги визнає. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення у порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того закон­них підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до договору. 07 травня 2007 року між [PERSON]. та ЗАТ КБ «Приват банк» був укладений кредитний договір б/н та [PERSON]. отримав кредит у сумі 1899,59 гривен. Згідно умов Договору Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах передбачених Договором грошові кошти (кредит) у сумі 2000 гривень строком на 12 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 07.10.2007 року. Позичальник відповідно до договору зобов'язується по кредиту в повній сумі, сплатити нараховані за весь період користування кредитом відсотки, комісію, неустойку. Відповідно до договору позивальник зобов'язується надавати банку кошти для погашення заборгованості за договором, включаючи кредит, відсотки та комісію за користування кредитом. Згідно ст.525 ЦК України неприпустима однобічна відмова від виконання зобов'язання. Станом на 16 жовтня 2008 року, відповідно до квитанції № 116316125 каси «Приватбанку» від 29.09.2008 року відповідач частково сплатив позивачу у відшкодування боргу суму у розмірі 4082,24 гривні. Судом встановлено, що [PERSON] . в однобічному порядку відмовився від виконання взятого на себе по договору кредиту від 05.10.2007 року зобов'язання. Таким чином, оскільки відповідач у добровільному порядку не сплачує заборгованість за кредитом, то вона підлягає примусовому стягненню. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-15 00:00:00

Представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь ЗАТ КБ «Приват банк» заборгованість: за кредитом у сумі 1957 гривень, по відсоткам за користування кредитом по договору у сумі 725,45 гривень, а усього 2682,45 гривень та судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що між сторонами 21.12.2006 року був укладений кредитний договір, згідно якого [PERSON]. одержала кошти у сумі 2000 гривень строком на 12 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 21.12.2007 року. Однак відповідач прийняті на себе зобов'язання не виконав і щомісячні платежі не проводив. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення у порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того закон­них підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, відповідача. суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до договору. 21 грудня 2006 року між [PERSON] . та ЗАТ КБ «Приват банк» був укладений кредитний договір б/н та [PERSON]. отримала кредит у сумі 2000 гривен. Згідно умов Договору Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах передбачених Договором грошові кошти (кредит) у сумі 2000 гривень строком на 12 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 22.12.2007 року. Позичальник відповідно до договору зобов'язується по кредиту в повній сумі, сплатити нараховані за весь період користування кредитом відсотки, комісію, неустойку. Відповідно до договору позивальник зобов'язується надавати банку кошти для погашення заборгованості за договором, включаючи кредит, відсотки та комісію за користування кредитом. Згідно ст.525 ЦК України неприпустима однобічна відмова від виконання зобов'язання. Однак, відповідач станом на 01.09.2008 року має заборгованість за договором у сумі 2682,45 гривень, яка відповідно до представлено розрахунку складається з заборгованості за кредитом у сумі 1957 гривень по відсоткам за користування кредитом по договору у сумі 725,45 гривень. Судом встановлено, що [PERSON] . в однобічному порядку відмовилася від виконання взятого на себе по договору кредиту від 21.12.2006 року зобов'язання. Таким чином, оскільки відповідач у добровільному порядку не сплачує заборгованість за кредитом, то вона підлягає примусовому стягненню. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-15 00:00:00

У вересні 2008 року ВАТ ЕК «Закарпаттяобленерго» (далі-ВАТ) звернулося в суд з цим позовом. Заяву обгрунтувало тим, що[PERSON]. не виконує взятих на себе зобов'язань перед ВАТ в часті оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами у передбачені терміни. Посилаючись на зазначені обставини і що станом на 30.08.2008р. Відповідач заборгував за спожиту електроенергію 203 грн.18 коп. просив стягнути з такого цю суму та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю. Відповідач в суд не з'явився хоча належним чином повідомлявся, про час і місце розгляду справи. Суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності такого. Заслухавши пояснення представника позивача та перевіривши матеріали в справі суд вважає , що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Відповідно до п.п.20,42 Правил користування електричною енергією для населення (далі Правил) споживач повинен і зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію не пізніше 10 числа наступного місяця. Згідно п.48 Правил споживач несе відповідальність за прострочення терміну внесення платежів за спожиту електроенергію. Як вбачається із встановлених судом обставин справи, що відповідачеві постачалася електрична енергія у необхідних обсягах, однак останній в порушення вищезазначених Правил своєчасно не вносив оплату за спожиту електроенергію чим допустив заборгованість перед позивачем, яка станом на 30.08.2008 р. складає 203 грн.18 коп. Оскільки відповідач порушив взяті на себе зобов'язання по своєчасній оплаті за одержану електроенергію чим завдає збитків ВАТ, то відповідно до ст.611 ЦК України він повинен відшкодувати ці збитки. Тому позов до відповідача слід визнати обгрунтовно доведеним і задовольнити такий. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати понесені позивачем при подачі позову в сумі 81 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-15 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі з 27.08.1992 року, який зареєстрований відділом ЗАГС м. Ковель Волинської області, актовий запис № 348 . Від шлюбу є неповнолітня дочка [PERSON], [INFO] року народження. [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовну заяву обґрунтувала тим, що подружнє життя з відповідачем, [PERSON] не склалось. Причиною цього є безвідповідальне ставлення відповідача до сім'ї та його сімейних обов'язків. Неодноразові спроби позивачки вплинути на відповідача, з метою зміни його ставлення до сім'ї, ніякого позитивного результату не дали. Подружні відносини між ними припинені два роки тому. Вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе, а тому просить шлюб між нею та [PERSON] розірвати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] заявлений позов підтримав із підстав, викладених у позовній заяві, просить шлюб між нею та [PERSON] розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, попередньо подав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення позивачки та з'ясувавши обставини справи приходить до висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України підставою для розірвання шлюбу є встановлення того, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них , інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.08.1992 року про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу, зроблено запис за №348, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбі серії [NUMBER] від 27.08.1992 року, виданим відділом ЗАГС м. Ковель Волинської області, актовий запис № 348 . Від шлюбу є неповнолітня дочка [PERSON], [INFO] року народження. В судовому засіданні встановлено, що через безвідповідальне ставлення відповідача до сім'ї спільне життя не склалось. Фактично подружні відносини припинені, надії на збереження сім'ї немає, тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати, задовольнивши заявлені позовні вимоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме - факту родинних відносин між фізичними особами, покликаючись на те, що, його батько [PERSON] помер [INFO] р. На даний час заявник, як інвалід з дитинства, вирішив оформити пенсію по втраті годувальника, в особі [PERSON], однак, він не може оформити пенсію по втраті годувальника, оскільки існують розбіжності в документах, а саме: в свідоцтві про народження заявника зазначено прізвище ”[PERSON]”, як його, та і в графі батьки, прізвище батька "[PERSON]", а в свідоцтві про смерть батька зазначено прізвище „[PERSON]”. Таким чином змушений звертатись до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме, що померлий [INFO] р. [PERSON] є його батьком. На підтвердження факту перебування у родинних відносинах з [PERSON] заявник посилається на відповідні документи. В судовому засіданні заявник [PERSON] доводи заяви підтримав повністю, просить її задовольнити. Представник зацікавленої сторони [PERSON] в судовому засіданні не заперечила проти задоволення заяви. Суд, заслухавши пояснення заявника, представника зацікавленої сторони, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з свідоцтва про народження [PERSON] виданого 19.06.1966 р. відділом ЗАГСу м. Ковель, його батьком є [PERSON]. В паспорті громадянина України, виданого 28 вересня 2000 року Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області, прізвище заявника значиться "[PERSON]". Згідно довідки відділу РАЦСу по м. Ковелю № 51/2-3.49 від 02.09.2008 р., прізвище батька заявника вказане [PERSON]. В зв'язку з вищенаведеним суд приходить до висновку, що в свідоцтві про народження [PERSON] допущена орфографічна помилка в написанні прізвища. З свідоцтва про смерть, виданого 18 червня 2008 року відділом РАЦСу вбачається, що [PERSON] помер [INFO] р., а тому суд приходить до висновку, що розбіжності в написанні прізвища заявника з прізвищем батька є результатом допущеної помилки . З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність того факту, що [PERSON], який помер [INFO] р. є батьком [PERSON]. Задоволення поданої заяви має для [PERSON] юридичне значення, оскільки розбіжності в його прізвищі та прізвищі батька дійсно позбавляють останнього можливості реалізовувати свої права, зокрема право оформити пенсію по втраті годувальника. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав вважати, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON], який помер [INFO] р. дійсно є батьком [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-15 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою в інтересах неповнолітніх дітей: [PERSON], [PERSON], заінтересована особа ГГІ РФО Сахновщинського РВ ГУМВС України в Харківській області про встановлення факту місця проживання В обґрунтуванні заяви вказав, що він разом з дружиною - [PERSON] в 1990 році приїхали на Україну з Азербайджану. З того часу вони постійно проживали в с.Лигівка Сахновщинського району Харківської області. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO]народження, [PERSON], [INFO]народження. Їхні діти народилися в Азербайджані, так як дружина в цей час відвідувала своїх рідних на Батьківщині. Його доньки [PERSON]., з липня 1992 року, [PERSON]., з березня 1994 року постійно проживають в с.Лигівка Сахновщинського району Харківської області. З 1995 року діти відвідували дитячий садок в с.Лигівка Сахновщинського району Харківської області, [PERSON]., з 1998 року, а [PERSON]., з 2000 року та по теперішній час навчаються в Лигівській ЗОШ. Він набув громадянство України на підставі п.1 ч.1 ст.8 Закону України “Про громадянство України” від 18.01.2001 року із змінами внесеними згідно із Законом №2663-IV (2663-15) від 16.06.2005 року і отримав паспорт громадянина України 28 грудня 2006 року. В судовому засіданні заявник підтримав викладені в заяві вимоги, просить встановити факт проживання його доньок: [PERSON] ., з липня 1992 року, [PERSON] ., з березня 1994 року на території України по теперішній час. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, просить суд слухати справу за його відсутності, не заперечує проти заявлених вимог. Розглянувши матеріали справи, вислухавши заявника, свідків суд вважає за потрібне заяву задовольнити. Згідно довідки виданої Лигівською сільською радою вбачається, що [PERSON] дійсно проживає в с.Лигівка Сахновщинського району Харківської області з березня 1990 року по теперішній час та має такий склад сім'ї: дружина - [PERSON] ., [INFO]народження доньок: [PERSON], [INFO]народження, [PERSON]., [INFO]народження. (а.с.9). Згідно довідок виданих Лигівською ЗОШ вбачається, що [PERSON]., з 01.09.1998 року , [PERSON]., з 01.09.2000 року навчаються в зазначиній школі по теперішній час. (а.с.10). Згідно пояснень свідків [PERSON]., [PERSON]. даних в судовому засіданні слідує, що вони добре знають заявника, так як проживають по сусідству на одній вулиці, підтверджують той факт, що доньки заявника [PERSON]., з 1992 року, та [PERSON]., з 1994 року та по теперішній час проживають в с.Лигівка Сахновщинського району Харківської області з батьками. Ходили в дитячий садок, та зараз вчаються в Лигівській ЗОШ. З місця проживання ніде не виїзджали. Сукупність викладених обставин засвідчує той факт, що [PERSON], з [INFO], а [PERSON] з [INFO]проживають на території с.Лигівка Сахновщинського району Харківської області по теперішній час. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 2 жовтня 1993 року і від даного шлюбу мають неповнолітніх доньок [PERSON],[INFO]та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося через зловживання ним спиртними напоями, в сім»ї виникають сварки та непорозуміння. Тому просила шлюб з відповідачем розірвати. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. За згодою позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст.224 ЦПК України. Вислухавши позивачку, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 2 жовтня 1993 року перебувають у зареестрованому шлюбі /а.с.3/ і від цього шлюбу вони мають неповнолітніх доньок [PERSON],[INFO]та [PERSON], [INFO] /а.с.4,5/. Як вбачається з пояснень позивачки, сімейне життя у них не склалося, відповідач зловживає спиртними напоями, через що у них виникають сварки та непорозуміння, заперечень щодо чого відповідач не надав. За таких обставин суд вважає, що сім'я сторін фактично розпалася і шлюб існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сім'ї суперечить їх інтересам, а тому даний шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-15 00:00:00

У серпні 2008 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 2004 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] року народження. Вважає, що шлюб носить формальний характер. Просила шлюб розірвати. Позивач до суду не з’явився, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, на позивних вимогах наполягає. Відповідач до суду не з'явився, про день та час слухання справи завчасно повідомлявся в встановленому законом порядку. Повідомлень про причини неявки, клопотань про відкладення справи до суду не надав. У зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачки на підставі наявних у справі доказів. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові докази, суд вважає необхідним позов задовольнити за наступних підстав. Між сторонами склалися правовідносини, урегульовані ст.ст.110,112 СК України. Відповідно до вимог ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, наявність малолітньої дитини і постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Судом встановлено, що сторони дійсно перебувають у зареєстрованому шлюбі з 2004 року, від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] року народження. Подружжю не вдалося створити дружну та стійку сім'ю, внаслідок непорозуміння один одного, примирення між сторонами неможливе, спільне господарство не ведеться. За вказаних обставин збереження шлюбу є недоцільним і його слід розірвати.

Outcome: approved