Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-03 00:00:00

В травні 2008 року [PERSON] звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в якому вказувало, що [INFO] року позивач уклав з відповідачем кредитний договір [NUMBER] , відповідно до якого банк надав [PERSON] кредитні кошти в сумі [INFO] . на споживчі потреби на строк до 29 серпня 2008 року, а відповідач зобов’язався вчасно повернути суму кредиту шляхом внесення щомісячних платежів, сплачувати проценти за користування ним в розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості по кредиту, а також комісію. Відповідно до договору наслідками порушення його умов в частині своєчасного виконання зобов’язань позичальником є сплата ним банку пені в розмірі 0,15 % від суми непогашеної заборгованості, але не менше 1 грн. за кожний день прострочення платежу. Проте, позичальник умови договору в частині вчасного повернення кредиту, процентів та комісії за користування ним виконував не належним чином, в зв’язку з чим за період з [INFO] року по [INFO] року в нього виникла заборгованість по кредитному договору в сумі [INFO] грн., в тому числі: - заборгованість по кредиту в сумі [INFO] .; - заборгованість по відсоткам в сумі [INFO] грн.; - заборгованість по комісії в сумі [INFO] грн.; - пеня за несвоєчасність виконання зобов’язання в сумі [INFO] грн. Враховуючи вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, а також всі сплачені ним судові витрати. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, підтвердив обставини, викладені в позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з’явився, про час та місце розгляду справи згідно ч. 9 ст. 74 ЦПК України вважається належним чином повідомлений, причина його неявки суду не відома. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів суд вважає, що вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Так, судом встановлено, що [INFO] року [PERSON] уклало в письмовій формі з [PERSON] кредитний договір № [NUMBER] , в якому сторони узгодили всі його умови. Договір складається з письмової заяви позичальника з відмітками банку, а також Умов надання споживчого кредиту фізичним особам. Відповідно до договору банк зобов’язався видати позичальнику кредит в сумі [INFO] гривень на споживчі потреби на строк до 29 серпня 2008 року (а саме кошти в сумі [INFO] грн. шляхом перерахування суми кредиту на поточний рахунок [NUMBER] в [PERSON] з призначенням платежу «Перерахування коштів згідно з рахунком-фактурою [NUMBER] від [INFO] року», а також в сумі 369,8 грн. шляхом перерахування суми кредиту на поточний рахунок №61118909929360 в [PERSON] з призначенням платежу «Сплата єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту за кредитним договором № [NUMBER] від [INFO] року). Зі своєї сторони позичальник зобов’язався щомісячно (в період з 12 по 17 число кожного місяця), частинами повертати отриманий кредит, сплачувати проценти за користування ним в розмірі 1,0 % на місяць від суми залишку заборгованості по кредиту, а також сплачувати щомісячну винагороду за надання фінансового інструменту (комісію) в розмірі 54,36 грн., а всього на загальну суму 251,67 грн. Згідно договору наслідками порушення його умов щодо своєчасного виконання зобов’язань позичальником є сплата ним банку пені в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожний день прострочення платежу (п.5.1 Умов). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов’язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов’язується повернути кредит та сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ст. 1050 ЦК України позичальник зобов’язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов’язку виконання зобов’язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. Крім цього, положення ст.ст. 546, 548-551 ЦК України вказують на те, що сторони зобов’язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов’язання забезпечується неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в Законі або договорі. З матеріалів справи вбачається те, що позичальник порушив умови договору в частині вчасного повернення кредиту, відсотків за користування ним, а також комісії, в зв’язку з чим за період з [INFO] року по [INFO] року в нього виникла заборгованість по кредитному договору в сумі [INFO] грн., в тому числі: - заборгованість по кредиту в сумі [INFO] .; - заборгованість по відсоткам в сумі [INFO] грн.; - заборгованість по комісії в сумі [INFO] грн.; - пеня за несвоєчасність виконання зобов’язання в сумі [INFO] грн., тому вказана заборгованість підлягає стягненню з нього на підставі ст.ст. 526, 530, 549, 611, 1049, 1050, 1054 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, а саме 30 грн. витрат з інформаційно – технічного забезпечення розгляду справи, а також 51 грн. державного мита.

Outcome: approved