Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-29 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON]. про встановлення місця проживання дітей. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначив, що в період з 1995 року по березень 2002 року перебував у шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], [INFO]. З жовтня 2002 року позивач мешкає з новою родиною, а відповідачка проживає у трьохкімнатній квартирі з дітьми, однак квартира знаходиться в антисанітарному стані і потребує ремонту, крім того, відповідачка не займається вихованням дітей, діти погано навчаються. Неповнолітній син [PERSON], за рішенням ради опіки та піклування Чугуївської міської ради Харківської області від 27.05.2008 року мешкав 20 днів з ним у літку, після чого позивач виявив бажання щоб діти мешкали з ним, однак відповідачка заперечує проти цього. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі, пояснив суду як викладено вище. Відповідачка [PERSON]. проти задоволення позову заперечувала, пояснила суду про те, що в період з 2002 року по 2007 рік позивач не брав участі у вихованні дітей. На теперішній час він сплачує аліменти у розмірі 150 гривень, яких не вистачає для повного матеріального забезпечення дітей. Відповідачка вважає, що вона добросовісно виконує свої материнські обов'язки, діти бажають мешкати з нею, вони мешкають поруч з навчальним закладом де вони навчаються. В літку вона займалася з дітьми за предметами, в яких вони відставали, що на цей час суттєво відбилося на результатах навчання у кращу сторону. Дочка [PERSON] їздила до санаторію на оздоровлення в той час, як син [PERSON] перебував у батька, так як не бажав їхати до санаторію на відпочинок без матері. Представник третьої особи Кащавцева Т.В., пояснила суду, що вона як провідний спеціаліст відділу у справах сім*ї та молоді виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області відвідувала помешкання відповідача та позивача та з*ясувала, що як у будинку батька так і у квартирі матері неповнолітні [PERSON] та [PERSON] мають облаштовані кімнати для проживання, однак у будинку батька більш сучасніший ремонт. Під час перебування неповнолітнього [PERSON] у батька його психічний стан значно покращився, з чого вона робить висновок про доцільність спілкування дітей з батьком протягом більш тривалого часу, а не епізодично. У судовому засіданні було запропоновано висловити свою думку з приводу місця свого проживання малолітніх дітей сторін, при цьому [PERSON] та [PERSON] висловили бажання проживати з матір'ю, але не заперечували проти спілкування з батьком, його участі у їх матеріальному забезпеченні та вихованні. Суд, вислухав думку сторін, третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про одруження [NUMBER], виданого 19 жовтня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Чугуївського міського управляння юстиції Харківської області, сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі, розірвали шлюб 06.03.2002 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданого Чугуївським міським управлінням юстиції [PERSON]. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], що народилися [INFO], як вбачається з свідоцтв про народження дітей, виданих Чугуївським міським відділом реєстрації актів громадянського стану від 17 січня 1997 року. Діти проживають з матір*ю. Згідно з поясненнями позивача, він проживає окремо від матері своїх дітей, однак бажає, щоб діти мешкали з ним, він кожен день брав участь у їх вихованні, так як у дітей не має режиму дня, вони відстають у опануванні навчальної програми ліцею, ходять неохайні, не отримують необхідної уваги від матері, яка увесь час працює на ринку «Барабашова» у м. Харкові та дуже рідко приділяє увагу дітям. На виконання рекомендації висновку ради опіки і піклування при виконавчому комітеті Чугуївської міської ради Харківської області від 27.05.2008 року неповнолітній син позивача [PERSON] проживав у нього. Згідно з ч.1,2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько , які не проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров*я та інші обставини, що мають істотне значення. Суд не може передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, може своєю аморальною поведінкою зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до ч.2 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Суд, з'ясувавши думки батьків та дітей доходить висновку, що відповідачка не чинить перешкод у спілкуванні з дітьми батька, а місце проживання дітей між сторонами визначається з урахуванням думки дітей, які бажають проживати з матір'ю. Позивачем не доведено факт того, що проживання дітей з матір'ю може протирічити їх інтересам та негативно впливати на їх розвиток. За таких обставин, суд вважає недоцільним змінювати місце проживання дітей сторін по справі.

Outcome: dismissed