overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-26 00:00:00

[PERSON]. звернулась до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO]народження та суду пояснила, що дитина знаходиться на її утриманні, достатніх доходів на утримання сина не має, відповідач добровільно допомоги не надає, вона знаходиться у відпустці за її доглядом. Просить стягнути аліменти в розмірі 200 грн. щомісячно починаючи з дня звернення до суду. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та суду пояснив, що згоден виплачувати аліменти у вказаному позивачем розмірі. Суд, вислухавши сторони, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, вважає за необхідне задовольнити позов [PERSON]. та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 200 грн. Так, згідно Принципу 6 Конвенції “Про права дитини” від 20.11.1959 року, Генеральної Асамблеї ООН проголошує, що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли є можливість, рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові й моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли мають місце виключні обставини, бути розлученою зі своєю матір'ю. На суспільство і на органи публічної влади повинен лежати обов'язок здійснювати особливе турбування про дітей, немаючих сім”ї та про дітей немаючих достатніх засобів до існування. Ч.2 ст.51 Конституції України закріплює, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Ч.1 ст. 184 СК України вказує, що якщо платник має нерегульований, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Також, згідно ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь держави державне мито в розмірі 51 грн., витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому зазначає, що перебуває з відповідачем в шлюбі, зареєстрованому [INFO] року Дніпровським відділом РАЦС м.Херсона, актовий запис № [NUMBER] . Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] року народження, який проживає з позивачкою. Сімейне життя з відповідачем не склалося через втрату почуття любові та поваги один до одного, відсутності спільних інтересів та взаєморозуміння, у зв’язку з чим виникають сварки та скандали. Родина фактично розпалася, спільне господарство не ведуть, сімейних відносин не підтримують, суперечки про розподіл майна не мають. Просить суд розірвати шлюб з відповідачем. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити. На примирення не згодна. Відповідач позов визнав. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. На підставі ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з [INFO] року, зареєстрованого Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції м.Херсона, актовий запис № [NUMBER] . Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина – [PERSON] , [INFO] року народження. Сторони припинили шлюбні відносини, сумісно не проживають, спільне господарство не ведуть, спору про майно не має, тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини, враховуючи ці обставини суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 05.01.2008 року між ним та [PERSON] був укладений договір позики, згідно якого відповідач була зобов’язана повернути грошові кошти в розмірі 530 000 грн., що на день підписання договору становило еквівалент 100 000 доларів США в строк до 5 жовтня 2008 року. Вказані умови договору відповідачем не виконані. Просив суд стягнути з відповідачки на його користь гроші в сумі 530 000 грн. та судові витрати. В попередньому судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачка в попередньому судовому засіданні позов визнала повністю, пояснивши, мала намір повернути борг, проте не може зняти гроші з депозитного рахунку. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони згодні на винесення рішення в попередньому судовому засіданні в порядку ст. 130 ЦПК України. Судом встановлено, що з розписки та договору позики від 05.01.2008 року слідує, що [PERSON] взяла в борг у позивача гроші в сумі 530 000 грн. та зобов’язалася повернути їх до 05.10.2008 року, проте зобов’язання не виконала, про що вказала в судовому засіданні. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов’язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов’язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З матеріалів справи вбачається, що між сторонами було укладено договір позики, за яким позивач дав в борг відповідачці гроші в сумі 530 000 грн. строком до 05.10.2008 року. Відповідачкою не були виконані умови договору, гроші позивачу до цього часу не повернуті, тому у суду є підстави для задоволення позову, оскільки відповідачем не викононе зобов'язання. За таких обставин, на підставі ст.1046,1049 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-26 00:00:00

в основу позовних вимог позивачка зіслалась на те, що з 18.10.2006 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу є син [PERSON], [INFO] народження. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Відповідач жодної матеріальної допомоги на її утримання не надає. На даний час вона здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, і відповідач зобов'язаний також надавати кошти і на її утримання. Її матеріальне становище є вкрай незадовільним, а тому просить винести рішення, яким стягнути з відповідача в її користь і на її утримання аліменти в розмірі 500 (п'ятсот) гривень, щомісячно, до досягнення трьохрічного віку їхнього сина [PERSON]. В попередньому судовому засіданні [PERSON] позов підтримала у повному об'ємі. Відповідач позов визнав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу, згідно з ч. 4 якої у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши сторін, вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. З копії свідоцтва про шлюб (а.с.4) видно, що сторони з 18.10.2006 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого народився син [PERSON], [INFO] народження, що видно з копії свідоцтва про народження (а.с.6 ). Довідкою, виданою виконкомом Сваричівської сільської ради №1818 від 06.10.2008 року (а.с.7) підтверджено, син [PERSON] перебуває на утриманні [PERSON] Копією акту обстеження матеріально - побутових умов позивачки (а.с.8) підтверджено, що матеріально-побутові умови сім'ї останньої є не задовільними. За змістом ч.2 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку \доходу\ другого з подружжя і \або\ у твердій грошовій сумі. Відповідач є працездатною та фізично здоровою людиною, і має можливість сплачувати аліменти, із сумою позову згідний. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст.ст. 75, 77, 79, 80, 84 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою і вказала, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщину, яка складається з земельної ділянки згідно сертифікату [NUMBER], виданого Свірневською сільською радою 12.03.1997 року. Після смерті матері спадщину не оформила, так як не могла знайти вищевказаний сертифікат. Копію сертифіката не отримала, тому, що їх не видають. Державний акт на ім'я покійної виготовлений не був. Через вказані обставини спадщину в нотаріальній конторі оформити належним чином не змогла. Просить визнати за нею право власності на земельну ділянку № 182, площею 4.16 га, яка розташована на території Свірневської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, згідно сертифікату [NUMBER], виданого Свірневською сільською радою 12.03.1997 року, яка належала [PERSON], померлій [INFO] у віці 85 років в с. Свірнево Голованівського району Кіровоградської області, актовий запис про смерть № 13. В судове засіданні позивачка не з'явилась , надала суду заяву, в якій просить справу слухати без її участі, заявлені вимоги підтримує повністю. В судовому засіданні відповідач сільський голова Свірневської сільської ради проти заявлених позовних вимог не заперечив, вважає за можливе визнати за [PERSON]. право власності на земельну ділянку, яка розташована на території Свірневської сільської ради. Суд, заслухавши відповідача, вивчивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки № 182, площею 4.16 га, що розташована на території Свірневської сільської ради. Вона належала спадкодавці на підставі сертифікату [NUMBER], виданому Свірневською сільською радою 12.03.1997 року. Після смерті [PERSON] позивачка належним чином не оформила спадщину, тому що копії сертифікатів відділ земельних ресурсів не видає, оригінал сертифікату вона не знайшла. Він був втрачений, що підтверджується оголошенням про втрату сертифікату, розміщеним в газеті «Вісник Голованівщини». Державний акт на право власності на земельну ділянку на покійну [PERSON] відсутній, про що свідчить видане Голованівським райвідділом ДП «Центр Державного земельного кадастру при ДКУ по земельних ресурсах» повідомлення від 18.09.2008 року № 461, наявність у власності земельної ділянки у покійної [PERSON] підтверджується довідками Свірневської сільської ради та витягом технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки [PERSON], виданим відділом земельних ресурсів в Голованівському районі. Заявниця являється єдиною спадкоємицею після смерті матері [PERSON] і тому має повне право на отримання права власності на земельну ділянку. Викладене підтверджується матеріалами справи, а саме копією свідоцтва про смерть , а-с. 3, копією оголошення в газеті «Вісник Голованівщини», а-с. 4-5, копією паспорта а-с. 6-7, копією свідоцтва про народження, а-с 8, копією свідоцтва про одруження а-с- 9 і є достовірним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування після смерті батька [PERSON], у вигляді 56/100 частки будинку за адресою: [ADDRESS], оскільки за життя [PERSON] не переоформив правовстановлюючі документи. Сторони по справі до суду не з'явилися, надали заяви про слухання справи у їх відсутність, позивачка на позові наполягає, відповідачі та представник відповідача позов визнали. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 04.07.1983 року видане свідоцтво про право власності на ціле домоволодіння [ADDRESS], за яким воно належить [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про право власності, реєстраційним посвідченням, договором дарування від 23.01.1998р. 12.03.1988 р. між власниками вищевказаного домоволодіння укладено договір про порядок користування житловим будинком, згідно якого [PERSON] виділено 56/100 часток будинку, а [PERSON] 44/100 частки домоволодіння. 02.10.1981 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, як видно з свідоцтва про розірвання шлюбу, серії [NUMBER]. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають двох доньок [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження, свідоцтвом про укладення шлюбу. З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що 10.04.2000р. [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 56/100 частки будинку за адресою: [ADDRESS], однак правовстановлюючі документи на вказаний будинок за ним не переоформлені, що підтверджується листом [INFO] м. Луганська [NUMBER] від 25.07.07р., технічним паспортом З довідки вуличного квартального комітету від 29.07.2008р., копії паспорту та домової книги видно, що [PERSON] дійсно зареєстрована та проживає з дня свого народження по теперішній час за адресою: [ADDRESS]. Стаття 328 ЦК України, передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Оскільки [PERSON] був власником 56/100 частки домоволодіння за адресою: [ADDRESS], однак за життя не переоформив правовстановлюючі документи на нього, суд вважає, що він є законним власником та доцільно визнати за ним право власності на зазначену частку домоволодіння по день його смерті. Враховуючи, що позивачка постійно проживає за адресою: [ADDRESS], а тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину, є спадкоємцем першої черги після смерті батька, а [PERSON], яка також є спадкоємицею першої черги на спадок не претендує, суд вважає за можливе визнати право власності в порядку спадкування за позивачкою. На підставі ст. ст. 328, 331, 1261 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-26 00:00:00

28.02.2008 року [PERSON]. звернулась до суду із заявою про визнання громадянина - [PERSON]. померлим, посилаючись на те, що її батьками є [PERSON]та [PERSON], брак між батьками розірвано 14.03.1988 року. В 1995 році [PERSON]. виїхав на заробітки до РФ та більше не повернувся. Рішенням Краматорського міського суду від 13.01.1998 року [PERSON]. визнаний безвісно відсутнім, а 06.11.2006 року він був знятий з обліку за місцем реєстрації: [ADDRESS]. З 1995 року і по даний час [PERSON]. відомостей про себе не подавав, його місцезнаходження не відомо. За даними адресних бюро Донецької, Харківської, Луганської, Дніпропетровської, Полтавської областей [PERSON]. зареєстрованим не значиться. Оголошення [PERSON]. померлим необхідно для отримання спадщини після смерті її бабусі [PERSON]. У судовому засіданні заявниця [PERSON]. підтримала вимоги, викладені в заяві, і просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - відділу РАЦС Краматорського міського управління юстиції Коваль К.Л. вимоги заявниці визнала і не заперечувала проти їх задоволення. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив: Батьками [PERSON] є [PERSON]та [PERSON], шлюб між якими розірвано 14.03.1988 року (а.с.11,12,14). Рішенням Краматорського міського суду від 13.01.1998 року [PERSON]. визнаний безвісно відсутнім (а.с.5). Згідно довідки Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області, [PERSON]. в розшуку не значиться (а.с.4). За даними адресних бюро Донецької, Харківської, Луганської, Дніпропетровської, Полтавської областей [PERSON]. зареєстрованим не значиться (а.с.6-10). Згідно акту ТОВ «Керуюча компанія «Коменерго-Краматорськ» від 18.06.2008 року, [PERSON]. в квартирі [ADDRESS] не проживає з 1998 року (а.с.13). Відповідно ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена померлою, якщо у місті у місті її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Сукупністю зібраних у справі доказів, суд встановив, що в місці постійного проживання [PERSON].: [ADDRESS] немає відомостей про його місцезнаходження з 1998 року, місце знаходження його не відомо. Суд враховує, що визнання [PERSON]. померлим, має для заявниці юридичне значення, тому що дозволить оформити спадщину після смерті [PERSON], яка померла [INFO] . За таких обставин, заяву [PERSON]. про визнання [PERSON]. померлим, слід задовільнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-26 00:00:00

22 листопада 2007 року до суду звернувся [PERSON]. з позовом (а.с. 2-3) стверджуючи, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 13.11.2007 року та сталася з вини [PERSON]. йому була спричинена моральна та матеріальна шкода. Позивач просив стягнути з [PERSON]. на його користь матеріальні збитки у розмірі 6663,74 грн., моральну шкоду у розмірі 2500 грн. та судові витрати. 27.02.2008 року позивач уточнив позовні вимоги (а.с. 69-71) та просив: стягнути з [PERSON] на свою користь матеріальні збитки у розмірі 18413,22 грн., моральну шкоду у розмірі 20000 грн. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. У судове засідання не з'явився відповідач та його представник, які були належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи, від них не надійшло повідомлень про причини неявки, тому суд ухвалює заочне рішення, так як позивач та його представник не заперечували проти такого вирішення справи. Представник третьої особи просив розглянути справу у його відсутності. Суд вислухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 13 листопада 2007 року о 14 годині 05 хвилин, [PERSON]. на вул. 1 Травня, в м. Іллічівську Одеської області, керуючи автомобілем «Тойота» ([NUMBER]) не урахувавши дорожню обстановку, в порушення п.10.5 Правил дорожнього руху,- допустила зіткнення з автомобілем «Шевроле» ([NUMBER]) який належить на праві приватної власності [PERSON]. (а.с. 7-15). В результаті ДТП автомобіль «Шевроле» ([NUMBER]) були завдані механічні пошкодження. Згідно висновку експерта № 74 від 10.12.2007 р. вартість відновлювальних робіт складає 6541 грн., вартість матеріальної шкоди складає 9220,0 грн. (з урахуванням відновлювальних робіт у розмірі 6541,0 грн.)(а.с.38-40). ЗАТ «Страхова компанія «Український Страховий Альянс» згідно договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відшкодувала позивачу матеріальні збитки понесенні внаслідок ДТП у розмірі 4491,10 грн. (а.с.92, 124). Таким чином, [PERSON]. спричинила матеріальну шкоду [PERSON]. у розмірі 4728,9 грн.) (9220,0 грн.-4491,1 грн.=4728,9 грн.) Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Із викладеного суду дійшов висновку, що позовні вимоги позивача у частині стягнення матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню у розмірі 4728,9 грн. [PERSON]. внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 13 листопада 2007 року втратив спокій та були порушені його життєві зв'язки. Ч.1 ст.1161 ЦК України передбачає, - моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Суд оцінює моральну шкоду спричинену позивачу неправомірними діями у розмірі 5 000 гривень.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-26 00:00:00

15.08.2008 року [PERSON]. звернулась до Краматорського міського суду з позовом до Краматорської міської ради про визнання права власності на самочинно побудовану нерухомість, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.11.2003 року за реєстр. № 1-10207 вона являється власником будинку [ADDRESS]. В 1990 році нею на території вказаного домоволодіння був самочинно побудований тамбур «а». В теперішній час вона бажає узаконити самочинно побудовану споруду. Просить визнати за нею право власності на самочинно збудований тамбур «а» по [ADDRESS]. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду заяву про слухання справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. Дослідивши думку сторін, всебічно та об'єктивно вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. На вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.11.2003 року за реєстр. № 1-10207 та Державного акту на право власності на земельну ділянку від 13.04.2004 року, [PERSON]. являється власником домоволодіння та земельної дільниці [ADDRESS] (а.с.9,10). Управління архітектури м. Краматорська вважає за можливе узаконення самочинного будівництва тамбуру «а» по [ADDRESS] (а.с.11). Таким чином, у суді встановлено, що [PERSON]. придбала право власності на зазначену прибудову.

Outcome: approved