Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить поновити строк на звернення до суду, визнати дійсним договір купівлі-продажу будинку [ADDRESS], укладеного 06.12.2004 року між ним та [PERSON], та визнати за ним право власності на вказане нерухоме майно. Свої вимоги позивач [PERSON] мотивує тим, що 06.12.2004 року між ним та [PERSON]. була здійснена домовленість про купівлю вказаного житлового будинку. Ціна була між ними обумовлена і складала 5500 грн., після чого позивач передав [PERSON]. 2000 грн. завдатку про що свідчить розписка. Крім того, [PERSON]. попросив віддати позику в 300 доларів США жителю смт. Мирне Каланчацького району [PERSON]., такий борг позивач повернув, про що свідчить розписка. Повністю [PERSON] розрахувався за будинок з [PERSON]. 18.08.2005 року, про що свідчить розписка на 2000 грн. Після цього позивач наполягав на укладенні договору купівлі-продажу в нотаріальному порядку, але [PERSON]. зволікав з цим. В 2006 році [PERSON] отримав витяг з державної реєстрації права власності на нерухоме майно [PERSON] та почав знову наполягати на оформленні договору купівлі-продажу, на що [PERSON]. знову ухилявся, та надав сестрі позивача [PERSON]. довіреність від 29.03.2006 року на право продажу житлового будинку. Отримавши таку довіреність [PERSON] з сестрою своєчасно не оформили договір, а [INFO] [PERSON] помер. За таких обставин нотаріальна контора відмовила сестрі позивача в оформленні договору по довіреності. З моменту укладення договору позивач [PERSON] оселився в купленому будинку і в даний час володіє і користуються нерухомим майном, однак не має змоги оформити на себе будинок з причин смерті продавця [PERSON]. Крім того позивач пропустив строк звернення до суду, оскільки згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється 3 роки. Строк звернення [PERSON] пропустив в зв'язку з юридичною необізнаністю щодо порядку визнання права власності на нерухоме майно. Відповідачка[PERSON] позов визнала. Представник Червоночабанської сільської ради пояснив, що вони не вчиняли будь-яких дій щодо спірного будинку. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що 06.12.2004 року між [PERSON] та [PERSON]. була здійснена домовленість про купівлю житлового будинку [ADDRESS]. Ціна була між ними обумовлена і складала 5500 грн., після чого позивач передав [PERSON]. 2000 грн. завдатку, про що свідчить розписка. Повністю позивач розрахувався за будинок з [PERSON]. 18.08.2005 року, про що свідчить розписка на 2000 грн. Після цього позивач наполягав на укладенні договору купівлі-продажу в нотаріальному порядку, але [PERSON]. ухилявся від цього. [INFO] [PERSON] помер. З моменту укладення договору позивач [PERSON] оселився в купленому будинку і в даний час володіє і користуються нерухомим майном, однак не має змоги оформити на себе будинок з причин смерті продавця [PERSON]. Крім того позивач пропустив строк на звернення до суду. Строк звернення до суду позивач пропустив в зв'язку з юридичною необізнаністю щодо порядку визнання права власності на нерухоме майно. Суд вважає причину пропуску вказаного строку поважною, тому строк звернення до суду слід поновити. Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну суму грошей. Статтею 220 ЦК України передбачено, що у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення не вимагається. Таким чином визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved