Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-19 00:00:00

[PERSON]. 02 червня 2008 року звернулась до суду з позовною заявою про стягнення з відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області на її користь заборгованості по виплаті надбавки за вислугу років за період з 01.06.1997 року по 12.08.1999 року, допомоги на оздоровлення за період з 01.01.1998 року по 12.08.1999 року, компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, а також коштів за безоплатне користування житлом з опаленням і освітленням за період 2000, 2001, 2003 р.р. та 1 півріччя 2004 року відповідно нарахувань відділу освіти. Позивач в позовній заяві зазначила, що вона, як вчитель - пенсіонер Великодирчинської ЗОШ І-ІІІ ст., працювала на посаді вчителя до кінця 1999 року. Згідно ст. 57 Закону України „Про освіту” їй не нараховувалась і не виплачувалась гарантована доплата за стаж роботи за період з 01.07.1998 року по 12.08.1999 року і допомога на оздоровлення з 01.01.1998 року по 12.08.1999 року. Відповідно п. 1 ч. 4 ст. 57 Закону України „Про освіту” за період 2000-2001 р.р., 2003 р., 1 півріччя 2004 року педагогічним працівникам, що працюють у сільській місцевості та пенсіонерам, що проживають та працювали у сільській місцевості надавалось державою право на безоплатне користування житлом з опаленням та освітленням. Згідно ст. 34 Закону „Про оплату праці”, ст. 43 Конституції України та „Положення про порядок компенсації працівникам освіти втрати частини заробітної плати в зв'язку з порушенням термінів її виплати”, затвердженого постановою КМУ від 20.12.1997 року № 1427, позивач просить суд стягнути з відділу освіти Городнянської райдержадміністрації всі нараховані кошти доплати за стаж роботи за період з 01.06.1997 року по 12.08.1999 року, допомоги на оздоровлення за період з 01.01.1998 року по 12.08.1999 року та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, а також кошти за безоплатне користування житлом з опаленням та освітленням за період 2000, 2001, 2003 р.р. та 1 півріччя 2004 року відповідно нарахувань відділу освіти. Ухвалою судді від 11 червня 2008 року відкрито провадження у зазначеній справі. В попередньому судовому засіданні позивач уточнила заявлені нею позовні вимоги та просила суд стягнути з відділу освіти Городнянської райдержадміністрації на її користь надбавку за вислугу років за період з 01.01.1997 року по 31.08.1999 року та допомогу на оздоровлення за 1998-1999 роки в розмірі 1002, 44 грн., компенсацію втрати частини заробітної плати в зв'язку з порушенням строків її виплати з 0101.1998 року по 30.11.1998 року у розмір 388, 68 грн., а також кошти за безоплатне користування житлом з опаленням та освітленням відповідно до нарахувань відділу освіти Городнянської райдержадміністрації, про що надала суду письмову заяву про уточнення позовних вимог від 26.06.2008 року. Підтримала в попередньому судовому засіданні уточненні позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. В судове засідання позивач не з'явилась, про час там місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином. Надала суду письмову заяву від 26.06.2008 року з проханням справу за її позовом розглянути без її участі, підтримує уточнені позовні вимоги та просить суд їх задовольнити ( а.с. 19 ). Представник відповідача - відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду відповідач був повідомлений належним чином. Начальник відділу освіти Городнянської райдержадміністрації Чернігівської області Хилуха С.І. надала суду письмові пояснення по суті заявлених позивачем позовних вимог та просить суд відмовити позивачу у позовних вимогах у повному обсязі, а також справу слухати за відсутності працівника відділ освіти Городнянської райдержадміністрації. В письмових поясненнях відповідач зазначив, що в зв'язку з нефінансуванням з бюджету виплат, передбачених ст. 57 Закону України „Про освіту”, відсутністю відповідних бюджетних асигнувань протягом 1997-2000 років відділом освіти не проводилось нарахування педагогічним працівникам надбавки за вислугу років та допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки. Так як ці виплати не були нараховані, не вівся їх облік, вони не відносились до кредиторської заборгованості. Законом України „Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених статтею 57 Закону України „Про освіту” педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів” врегульовано правовідносини з цього питання. Цим законом встановлено порядок погашення заборгованості протягом 5 років рівними частинами. Згідно листа-роз'яснень Міністерства освіти і науки України, Мінфіну України за погодженням з Мінпраці та соціальної політики України, Державним казначейством України від 30.11.2005 року №1/9-681 ця заборгованість визнана разовою виплатою державного бюджету протягом 5 років. Відповідно до нормативних документів, які регулюють нарахування компенсації, визначено, що компенсація не нараховується на разові виплати, тому компенсація позивачу і не нараховувалась ( а.с. 22 ). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на боці відповідача - Головного управління Державного казначейства України у Чернігівській області у судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Перший заступник начальника ГУ ДКУ В Чернігівській області Ридзель Л.А. надала суду пояснення на позовну заяву за № 14-13/4898 від 25.07.2008 року, які оголошено у судовому засіданні. Просить суд задовольнити позов частково з врахуванням вимог Закону України «Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених ст. 57 Закону України «Про освіту» педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів» в межах бюджетних асигнувань, призначених на цю мету, в решті вимог позивача відмовити в повному обсязі. Приведені в поясненнях заперечення на позов аналогічні запереченням відповідача по справі, окрім того, Головне управління ДКУ у Чернігівській області пояснює, що воно не може брати участь у розгляд даної справи як третя особа, оскільки відповідно до ст.ст. 48, 51 Бюджетного кодексу України та Положення про ДКУ, затвердженого ПКМУ від 21.12.2005 р. №1232, казначейство відповідно до покладених на нього завдань здійснює розрахунково-касове обслуговування розпорядників, одержувачів бюджетних коштів та здійснює контроль за відповідністю кошторисів розпорядників бюджетних коштів розпису Державного бюджету України (а.с. 25). Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З дослідженої в судовому засіданні копії довідки Великодирчинської неповної середньої школи за № 01 від 03.03.2008 року встановлено, що [PERSON]. дійсно працювала з 01.09.1980 року по 12.08.1999 року на посаді вчителя біології у Великодирчинській ЗОШ І-ІІ ступенів ( а.с. 5 ). Згідно довідки відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації за № 402 від 02.06.2008 року встановлено, що нарахована [PERSON]. надбавка за вислугу років та допомога на оздоровлення за період з 01.01.1997 року по 31.08.1999 року включно становить 1356, 44 грн.. В грудні 2005 року позивач отримала частину заборгованості в сумі 354 грн., а до видачі за відрахуванням податків та зборів фактично отримала в грудні 2005 року суму 270, 80 грн.. Станом на 01.01.2008 року заборгованість з виплати надбавки за вислугу років та допомоги на оздоровлення без утримань податків та зборів складає 1002, 44 грн. (а.с. 9). Відповідно до частини 2 статті 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Статтею 55 Конституції України зазначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Стаття 22 Конституції України наголошує, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Стаття 43 Конституції України проголошує, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. В статті 57 Закону України „Про освіту”, якою визначені гарантії держави педагогічним, науково-педагогічним працівникам та іншим категоріям працівників навчальних закладів, визначено, що держава забезпечує вказаній категорії працівників виплату надбавок за вислугу років щомісячно у відсотках до посадового окладу ( ставки заробітної плати) залежно від стажу педагогічної роботи та виплату допомоги на оздоровлення у розмірі місячного посадового окладу (ставки заробітної плати ) при наданні щорічної відпустки. Відповідно до ст. 94 КЗПП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України „Про оплату праці”, додаткова заробітна плата, це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивачу неправомірно своєчасно не виплачувались в період з 01.01.1997 року по 31.08.1999 року надбавка за вислугу років та допомога на оздоровлення, які є частиною його заробітної плати, чим порушено його конституційне право на своєчасне одержання винагороди за працю. З 01.01.1997 року введена в дію стаття 34 Закону України „Про оплату праці”, якою передбачена компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, яка проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги та у порядку, встановленому чинним законодавством. Нарахування суми компенсації грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати проводиться відповідно до Закону України „Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати” від 19 жовтня 2000 року N 2050-III та Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, затвердженого постановою КМУ № 1427 від 20.12.1997 року, а також Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою КМУ № 159 від 21.02.2001 року. Згідно довідки відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області встановлено, що сума компенсації [PERSON]. втрати частини заробітної плати в зв'язку з порушенням строків її виплати з 01.01.1998 року по 30.11.1998 року складає 388, 68 грн. ( а.с. 10 ). В ч. 4 статті 57 Закону України „Про освіту” визначено, що педагогічним працівникам, які працюють у сільській місцевості і селищах міського типу, а також пенсіонерам, які раніше працювали педагогічними працівниками в цих населених пунктах і проживають у них, держава відповідно до чинного законодавства забезпечує безплатне користування житлом з опаленням і освітленням у межах встановлених норм. Норми користування житлово-комунальними послугами громадянами, які мають пільги щодо їх оплати, встановлені Постановою КМУ № 879 від 01.08.1996 року. Відповідно до копій довідок виконкому Великодирчинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області за вих. № 23 та № 24 від 03.03.2008 року встановлено, що [PERSON]. зареєстрована та проживає за адресою : [ADDRESS] і має житловий будинок загальною площею - 92 кв.м., жилою площею - 54 кв.м., опалення пічне ( а.с. 6 ). Згідно довідки відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації за № 460 від 24.07.2008 року про нарахування [PERSON]. заборгованості за безоплатне користування житлом з опаленням і освітленням встановлено, що сума заборгованості за період з 01.01.2000 р, 2001 р., 2003 р. та 1 півріччя 2004 року складає 1704, 50 грн. ( а.с. 23 ). Суд не приймає до уваги твердження відповідача та третьої особи на його боці, що надбавка за вислугу років та допомога на оздоровлення не виплачувались у зв'язку з тим, що дію ст. 57 Закону України „Про освіту” було призупинено, були відсутні відповідні бюджетні асигнування на реалізацію цією норми, а Законом України „Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених статтею 57 Закону України "Про освіту" педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів”, зазначену заборгованість було визначено як кредиторську заборгованість Державного бюджету України, вона погашається протягом 5 років рівними частинами та в 2005 році позивач отримала частину заборгованості по виплаті надбавки за вислугу років і цим Законом не передбачено виплати компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, оскільки вони не відповідають дійсності і суперечать Конституції України, норми якої є нормами прямої дії. Зазначений Закон встановлює та регулює правовідносини, що склалися у зв'язку з не фінансуванням з бюджету виплат, передбачених статтею 57 Закону України "Про освіту", а не порядок компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати. Закон України „Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених статтею 57 Закону України "Про освіту" педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів” визнано заборгованістю держави перед педпрацівниками суми невиплати надбавки за вислугу років та допомоги на оздоровлення, тобто підтверджено право позивача на отримання цих виплат в період з 01.01.1997 року по 31.08.1999 року. Вказаний закон було прийнято 09.09.2004 року, в той час як правовідносини, що склалися між позивачем та відділом освіти, і які досліджуються судом, відбувались в період з 1997 року по 1 півріччя 2004 року, і, таким чином, зазначений Закон не може якимсь чином обмежувати права позивача, оскільки відповідно до ст. 58 Конституції України він не має зворотної дії у часі і не може обмежувати закріплене Конституцією України право позивача на своєчасне одержання винагороди за працю. Роз'яснення Міністерства освіти і науки України, Мінфіну України за погодженням з Мінпраці та соціальної політики України, Державним казначейством України від 30.11.2005 року №1/9-681, на яке посилається представник відповідача, у тій частині, що виплата по ст. 57 ЗУ „Про освіту” є разовою виплатою державного бюджету, суперечить вимогам ч. 1 ст. 5 ЗУ „Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених статтею 57 Закону України "Про освіту" педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів”, оскільки кредиторська заборгованість погашається працівникам помісячно разом з виплатою поточної заробітної плати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON]. підлягають задоволенню та підлягає стягненню з відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області нарахована позивачу сума заборгованості по виплаті надбавки за вислугу років та допомоги на оздоровлення, сума компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, а також сума заборгованості за безоплатне користування житлом з опаленням та освітленням. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved