Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-21 00:00:00

09.07.2008 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, їй на підставі свідоцтва про право власності на житло від 16.01.1995 року, виданого Фондом комунального майна та свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.10.2006 року належить будинок, розташований в [ADDRESS] . Відповідачі зареєстровані та мешкають з вересня 2007 року у вказаному будинку. Домовленостей між позивачем та відповідачами щодо найму чи оренди будинку не існує. В даний час позивач бажає продати будинок. Відповідачі обмежують її право власності на будинок. Просила суд зобов’язати відповідачів: не чинити перешкод у користуванні належним їй житловим будинком, виселитися з нього; зобов’язати Слобідську сільську раду виписати відповідачів з згаданого будинку. В судовому засіданні [PERSON] підтримала позов в повному обсязі, підкреслила, що буде мешкати в будинку [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] позов не визнала, пояснила, що восени 2006 року їй стало відомо про намір [PERSON] продати власний житловий будинок. При зустрічі позивач розповіла, що продає будинок з меблями за 5000 грн. Секретар Слобідської сільської ради завірила справжність підпису [PERSON] на розписці. Незабаром, разом з донькою [PERSON] , в’їхали в будинок, зробили ремонт і мешкають зараз; садили город. Неодноразово пропонувала [PERSON] посвідчити договір купівлі-продажу будинку в нотаріальній конторі, але вона говорила про те, що треба зробити якісь документи. 19.09.2007 року з дозволу [PERSON] , вона з [PERSON] , прописалися в будинку, тому виписуватися та виселятися з будинку не бажає. Позиція [PERSON] аналогічна. Представник третьої особи – секретар Слобідської сільської ради [PERSON] розповіла про те, що 20.11.2006 року у її присутності [PERSON] отримала 5000 грн. від [PERSON] за проданий житловий будинок з меблями. Остання пропонувала власнику будинку посвідчити правочин у нотаріуса, [PERSON] обіцяла оформити документи. Восени 2006 року ринкова ціна будинку [ADDRESS] була 3000 грн., в останній час до села підвели воду, ціна на будинок значно збільшилася, зараз такий будинок коштує 15000-20000 грн. 18.08.2008 року [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про визнання угоди дійсною і визнання права власності на будівлю з надвірними спорудами, в якому стверджує, що виконала угоду в повному обсязі, а відповідач не бажає вирішити суперечку мирно, тому просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу будинку [ADDRESS] від 20.11.2006 року між нею та [PERSON] В судовому засіданні [PERSON] підтримала зустрічний позов в повному обсязі. [PERSON] зустрічний позов не визнала. Не дивлячись на те, що [PERSON] сплатила їй вартість будинку, вона не згодна визнавати угоду дійсною, оскільки вирішила повернутися в дім. Вважає, що має таке право, оскільки документи на продаж дому в нотаріальній конторі не оформилені. Вона надала [PERSON] право мешкати з донькою та прописатися до посвідчення договору у нотаріуса. До теперішнього часу [PERSON] не зверталася до неї щодо нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Вислухавши пояснення сторін, їх представників, свідка, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] не підлягає задоволенню, а зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] обґрунтований і підлягає задоволенню за наступних підстав. Між сторонами по справі склалися цивільні правовідносини, урегульовані ч. 2 ст. 219, ч. 2 ст. 220 ЦК України. Згідно ст. 219 ЦК України суд може визнати такий правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі. У відповідності до ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Судом встановлено, що [PERSON] до листопада 2006 року мешкала в приватному будинку. Будучи самотньою, у похилому віці, прийняла рішення переїхати на постійне місце проживання до доньки у м. Н. Каховка, розповсюдила в с. Архангельська Слобода, Каховського району оголошення про продаж свого будинку. Домовилися з [PERSON] про продаж домобудівлі з меблями за 5000 грн., та отримала гроші від [PERSON] , що підтверджується розпискою ( а.с. 17). Через деякий час зрозуміла, що відносини з зятем не склалися і вирішила повернутися в село. З пояснень [PERSON] відомо, що вона не заперечує факту продажу будинку. В розписці написала «одержала гроші 5000 грн. за житловий будинок, претензій до неї мати не буду». В судовому засіданні позивач пояснила, що будинок з меблями оцінила в 5000 грн., всі особисті речі, стіл, стільці перевезла в м. Н.Каховка, а непотрібні меблі залишила. Свідку [PERSON] , [PERSON] розповідала, що продала будинок з меблями [PERSON] , так як виїжджала на постійне місце проживання до доньки. Таким чином суд дійшов висновку, що в судовому засіданні не добуто доказів про наявність перешкод для [PERSON] Досліджені докази свідчать про виконання угоди всіма учасниками. Суттєва умова договору - сплата вартості за будинок, не оскаржується сторонами. Нотаріальному посвідченню договору перешкоджала [PERSON] , яка не оформила довідку-характеристику на домобудівлю в МБТІ. Той факт, що [PERSON] передумала продавати будинок не є підставою для виселення [PERSON] з вказаного будинку.

Outcome: approved