Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-27 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Одеського виробничого хіміко-фармацевтичного підприємства „Біостимулятор” у формі Товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач працював на підприємстві. Однак за період з жовтня 2007р. по квітень 2008р. підприємство не виплачувала йому заробітну плату, у зв'язку з чим, утворилась заборгованість по виплаті заробітної плати у розмірі 4055 гривень 15 копійок. На підставі викладеного, позивач простить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 4055 гривень 15 копійок, а також виплатити компенсацію за несвоєчасну виплату заробітної плати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив стягнути з відповідача тільки заборгованість по виплаті заробітної плати у розмірі 4055 гривень 15 копійок. Він також повідомив, що звільнився з підприємства, однак розрахунок з ним не був проведений. Представники відповідача в судове засідання не з'явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. За згодою позивача суд розглядає справу у порядку заочного провадження. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі фактів встановлених в судовому засіданні. Так, судом встановлено, що [PERSON] працював в Одеському виробничому хіміко-фармацевтичному підприємстві „Біостимулятор” у формі Товариства з обмеженою відповідальністю слюсарем-ремонтником. Однак за період з жовтня 2007р. по квітень 2008р. підприємство не виплачувала йому заробітну плату, у зв'язку з чим, утворилась заборгованість по виплаті заробітної плати у розмірі 4055 гривень 15 копійок. Відповідно до ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як пправило в грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно з ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ст. 234 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь - яким строком. Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації проводяться в день звільнення, а якщо працівник в день звільнення не працював, то вказані суми повинні бути перераховані не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Однак розрахунок з відповідачем не був зроблений, заборгованість не погашена. При ухваленні рішення суд приймає до уваги той факт, що позивач не просив застосувати положення ст. 117 КЗпП України щодо стягнення середньомісячного заробітку за час затримки виплати заробітної плати. Суд також вважає, що оскільки позивач вже звільнився з підприємства, то виплата компенсації за несвоєчасну виплату заробітну плату в даному випадку не застосовується. На підставі викладеного,

Outcome: approved