Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що [INFO] померла його баба [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина за законом у виді 1/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями в [ADDRESS]. Єдиною її спадкоємницею першої черги за законом була мати позивача - дочка померлої [PERSON], яка шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном прийняла спадщину, але за життя у встановленому законом порядку свідоцтво про право на спадщину не отримала. [INFO] помер батько позивача [PERSON], внаслідок його смерті відкрилась спадщини на 1/3 частину зазначеної вище садиби та грошового вкладу на рахунку [NUMBER] у філії № 28 с. Нараївка Гайсинського району Вінницької області ВАТ «Державний ощадний банк України». [PERSON] є його єдиним спадкоємцем за заповітом, посвідченим секретарем Нараївської сільської ради 24.01.2004р. [INFO] померла його мати [PERSON], спадщина після її смерті відкрилась на 2/3 частини цієї ж садиби (1/3 належала їй як членові колгоспного двору, 1/3 вона успадкувала після смерті матері [PERSON]) та грошового вкладу на рахунку [NUMBER] у філії № 23 с. Нараївка Гайсинського району Вінницької області ВАТ «Державний ощадний банк України». Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є позивач і відповідач, який відмовляється від прийняття спадщини на користь [PERSON]; але відсутність реєстрації права власності на садибу, свідоцтва [PERSON], яка померла [INFO], про право на спадщину після смерті [INFO] [PERSON], помилки у написанні прізвищ померлого [INFO] [PERSON] та померлої [INFO] [PERSON] ([INFO] замість [INFO]) в ощадних книжках на рахунки, відповідно, [NUMBER] та [NUMBER] у філії № 28 (№ 23) с. Нараївка Гайсинського району Вінницької області ВАТ «Державний ощадний банк України», позивач не може реалізувати своє право на спадщину. Крім того через юридичну необізнаність та важкий матеріальний стан, він у встановлений законом шестимісячний строк не звертався до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті батьків. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просив встановити факт набуття права власності на садибу в [ADDRESS] [PERSON], яка померла [INFO], [PERSON], який помер [INFO], та [PERSON], яка померла [INFO], в рівних частинах; встановити факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті матері [PERSON] у виді 1/3 частини цієї садиби, встановити факти належності ощадних книжок на рахунки [NUMBER] та [NUMBER] у філії № 28 (№ 23) с. Нараївка Гайсинського району Вінницької області ВАТ «Державний ощадний банк України» на ім`я [PERSON] та [PERSON], відповідно, [PERSON], який помер [INFO], та [PERSON], яка померла [INFO], а також визначити йому додатковий строк для подання заяв про прийняття спадщини після смерті батьків [PERSON] і [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив заяву, згідно з якою позовні вимоги визнав повністю, справу просив розглядати у його відсутності, від прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] відмовився на користь позивача. Представник Нараївської сільської ради подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе, позов задоволенню повністю з таких міркувань. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Ч.1 ст.61 ЦК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В судовому засіданні беззаперечно доведено, що станом на 15.04.1991р., згідно з довідкою Нараївської сільської ради, членами колгоспного двору, розташованого в [ADDRESS], були [PERSON], яка померла [INFO], [PERSON], який помер [INFO], та [PERSON], яка померла [INFO] (а.с.15) і таким чином набули право власності на цю садибу в рівних частинах, проте за життя не зареєстрували його у встановленому законом порядку. Після смерті [PERSON], як спадкоємниця першої черги за законом, спадщину у виді 1/3 частини садиби прийняла [PERSON], як така, що постійно проживала в спадковому будинку, користувалась речами повсякденного вжитку померлої, обробляла земельну ділянку, тобто вступила в управління та володіння спадковим майном і таким чином набула право власності на 2/3 частини садиби, але не встигла зареєструвати його у встановленому порядку в зв'язку зі смертю. Також встановлено, що ощадні книжки на рахунки [NUMBER] та [NUMBER] у філії № 28 (№ 23) с. Нараївка Гайсинського району Вінницької області ВАТ «Державний ощадний банк України» на ім`я [PERSON] та [PERSON] належали, відповідно, [PERSON], який помер [INFO], та [PERSON], яка померла [INFO] Позивач через юридичну необізнаність та скрутне матеріальне становище, викликана похованням батьків, які померли впродовж 1 року і 6 місяців, не подав у встановлений шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини, відповідач не заперечував проти визначення йому додаткового строку для подання таких заяв, а сам від прийняття спадщини після смерті матері відмовився (а.с.19). Оскільки спадщина після смерті [PERSON] відкрилась та фактично була прийнята до 1.01.2004р., то до цих правовідносин мають застосовуватись положення ЦК України в редакції 1963 року, зокрема, згідно з п.1 ч.1 ст.549 цього Кодексу, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Решта правовідносин, як такі, що виникли після 1.01.2004р. регулюються ЦК України в редакції 2003 року, зокрема: - ст.328 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом; - п.6 ч.1, ч.2 ст.256 ЦПК України, згідно з якими у судовому порядку можуть бути встановлені факти належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним в свідоцтві про народження або паспорті; а також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку встановлення цих фактів; - ч.3 ст.1272 ЦК України, у відповідності до якої за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], яка померла [INFO], [PERSON], який помер [INFO], та [PERSON], яка померла [INFO], як члени колгоспного двору станом на 15.04.1991р., набули право власності на садибу, розташовану в [ADDRESS], в рівних частинах, [PERSON], як спадкоємниця першої черги за законом, прийняла спадщину після смерті [PERSON] у виді 1/3 частини цієї садиби шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном і таким чином набула право приватної власності на 2/3 частини садиби, проте за життя не зареєструвала його у встановленому порядку; ощадні книжки на рахунки [NUMBER] та [NUMBER] у філії № 28 (№ 23) с. Нараївка Гайсинського району Вінницької області ВАТ «державний ощадний банк України» на ім`я [PERSON] та [PERSON] належали, відповідно, [PERSON], який помер [INFO], та [PERSON], яка померла [INFO], іншого порядку встановлення цих фактів законом не передбачено, що не дає можливості позивачу реалізувати своє право на спадщину, то з метою захисту його майнових прав, вказані факти необхідно встановити на підставі п.6 ч.1, ч.2 ст.256 ЦПК України. Враховуючи те, що позивач пропустив строк на подання заяв про прийняття спадщини після батька [PERSON], який помер [INFO], та матері [PERSON], яка померла [INFO], з поважних причин - юридичної необізнаності та важкого матеріального становища, то йому необхідно визначити додатковий строк достатній для подання вказаних заяв до нотаріальної контори.

Outcome: approved