Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила постановити рішення суду про стягнення з її колишнього чоловіка - [PERSON] аліментів в розмірі від ј до 1/3 частини усіх видів заробітку на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO] року народження, який продовжує навчання. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивачка посилалася на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого в них народився син [PERSON]. В 1997 році шлюб між нею та відповідачем розірвано і з того часу вони разом не проживають, чоловік ніякої матеріальної допомоги на утримання сина не надає. В даний час син продовжує навчання, що вимагає значних коштів, яких в неї не має, а тому вона змушена звернутися з даним позовом в суд, так як їй одній важко забезпечити нормальні умови для навчання сина. В суді позивачка позов підтримала, дала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. При цьому доповнила, що відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання сина не надає, не навідується до нього, вона знаходиться на пенсії, часто хворіє , що вимагає значних матеріальних затрат, а тому змушена була тимчасово влаштуватися в школу учителем при неповному тижневому навантаженні, незважаючи на поганий стан здоров'я, щоб хоч як- небудь підтримати сина, який також хворий, а тому потребує значних затрат на лікування, а також великі кошти приходиться витрачати на проїзд, харчування дитини. Відповідач позов визнав частково і пояснив і пояснив, що вони з позивачкою дійсно разом не проживають з 1997 року . І до досягнення сином повноліття, і після того він сплачував аліменти на утримання сина на підставі рішення суду. Після того деколи допомагав. В даний час в нього скрутне матеріальне становище, так як постійно хворіє мати, також він сам потребує лікування, а тому не згідний платити суму, яку просить позивачка. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких міркувань. Позивачка і відповідач з 26 липня 1984 року по 3 грудня 1997 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу в них - [INFO] року народився син [PERSON], який проживає з позивачкою. В даний час [PERSON] навчається на п'ятому курсі денної форми навчання факультету фінансів Тернопільського національного економічного університету, про що свідчить довідка № 1087 від 15. 08. 2007 року Тернопільського національного економічного університету. Відповідно до вимог ст. ст. 198, 199 СК України - батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідач проживає окремо від сім'ї, ніякої матеріальної допомоги на утримання сина не надає, одержує пенсію в розмірі 1548 ( одну тисячу п'ятсот сорок вісім гривень ) 72 копійки. Наведені факти свідчать, що він може надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину, який продовжує навчання. Згідно з вимогами ч.2 ст.182 і ст. 200 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меньшим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. А тому суд вважає що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітку ( доходу ) відповідача в місяць на утримання сина [PERSON] - [INFO] року народження , який продовжує навчання.

Outcome: partial