Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-02 00:00:00

В заяві до суду [PERSON]вказав, що за домовленістю сторін - позивача та відповідача по справі, наказом №47 від 01 вересня 2007 року його було прийнято на роботу на посаду завідувача відділу магазину 3-ї категорії в м. Бар з посадовим окладом 600 гривень. Наказом № 44 від 31 липня 2008 року його було звільнено з роботи за згодою сторін за ст. 36 п.1 КЗПП України. Він вважає, що його звільнили з роботи без достатніх на то підстав: заяву про звільнення з роботи за власним бажанням він не подавав, а крім того не писав будь-якої заяви про звільнення з роботи. Як йому стало відомо, відповідач - ТОВ «ВЕАЛ - ПОДІЛЛЯ» подало лист в Барську МДПІ про припинення діяльності магазину «Альпарі» в м. Бар з 01.08.2008 року /лист вих..№47 зареєстровано в МДПІ 29.07.2008 року Таким чином , в з,язку з припиненням діяльності магазину йому повинні були звільнити з роботи за ст.. 40 п.1 КЗПП України, при цьому попередивши про звільнення з роботи за 2 місяці. Виплатити вихідну допомогу у відповідності до ст.. 44 КЗПП України в розмірі місячного середнього заробітку. А також повідомити службу зайнятості про звільнення, щоб він міг стати на облік як безробітний та отримувати допомогу по безробіттю. Також у відповідності до ст..116 КЗПП України йому в день звільнення повинні виплатити всі суми, що належать йому від ТОВ. Також повинні провести оплату за невикористану відпустку в зв,язку з вільненням з роботи. Цього також не виконано. Тому у відповідності до ст.. 117 КЗПП України відповідач повинен виплатити йому середній заробіток за весь час затримки виплати розрахунку. За час роботи відповідачем йому було підвищено заробітну плату до 850 гривень щомісячно. Тому виходячи з цього його вимоги складаються з : стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу з розрахунку - 816.66 грн. х 2 місяці = 1633.32 гривень. середньомісячної вихідної допомоги - 850 гривень. Крім того відповідач повинен сплатити йому і моральну шкоду яку він оцінює в сумі 1500 гривень. Також він просив зобо,язати відповідача змінити запис в трудовій книжці причини звільнення на - « Звільнений з роботи в зв,язку з реорганізацією ТОВ « ВЕАЛ-ПОДІЛЛЯ» за ст.. 40 п. 1 КЗПП України та стягнути понесенні судові витрати по наданню юридичної допомоги. В судовому засіданні [PERSON] , враховуючи те, що фактично відбулось скорочення на підприємстві, а не реорганізація, просив зобо,язати відповідача змінити запис в трудовій книжці причини звільнення на - « Звільнений з роботи в зв,язку з скороченням штату працівників ТОВ « ВЕАЛ-ПОДІЛЛЯ» за ст.. 40 п. 1 КЗПП України, просив стягнути середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 1633 грн 32 коп, середньомісячну вихідну допомогу в розмірі 850 грн, понесенні судові витрати по наданню юридичної допомоги в сумі 180 грн., та завдану моральну шкоду в сумі 1500 грн. Моральну шкоду він обгрунтовує тим, що внаслідок звільнення нормальний ритм його життя був порушений, він не може працевлаштуватись, його сім,я страждає у фінансовому плані. Суд, заслухавши пояснення позивача, вважає що позов слід задовольнити частково. До такого висновку суд дійшов із слідуючого: відповідно до наказу №44 від 31 липня 2008 (а.с.4) року [PERSON]було звільнено з посади завідуючого відділу магазину 3-ї категорії м.Бар за згодою сторін за ст.. 36 п.1 КЗПП України. Як зазначив позивач своєї згоди на звільнення він не давав, відповідач не представив суду жодного доказу, який би спростовував дане ствердження. Натомість як свідчить лист ТОВ ,,ВЕАЛ-ПОДІЛЛЯ,, від 30.07.2008 року (а.с.5), яке було направлено на адресу начальника ДПІ м.Бар, підприємство з 1 серпня 2008 року вирішило припинити торгову діяльність магазину ,,Альпарі,, де продавцем працював [PERSON]. Враховуючи дану обставину відповідач мав провести процедуру скорочення штату працівників, а не звільняти їх за згодою сторін, тому є всі підстави для зміни формулювання причин звільнення позивача. [PERSON]в зв,язку з неправомірним звільненням просив стягнути середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу з розрахунку - 816.66 грн. х 2 місяці (період серпень -вересень 2008 року ) = 1633.32 гривень, середньомісячну допомогу в сумі 850 грн. Відповідно до довідки ТОВ ,,ВЕАЛ-ПОДІЛЛЯ,, (а.с.6) середньомісячна заробітна плата позивача становила 850 грн. враховуючи дану суму і у відповідності до вимог ст.44, 117 КЗпП України дані вимоги позивача підлягають до задоволення. Будь яких заперечень відповідач не надсилав і не оспорював пред,явлених сум. Позивач також просив стягнути і понесенні ним юридичні витрати в сумі 180 грн. Оскільки вказані витрати підтвердження квитанцією адвоката (а.с.8) і у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає можливим їх задовольнити. [PERSON] наполягав на стягненні 1500 грн завданої моральної шкоди, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що внаслідок звільнення нормальний ритм його життя був порушений, він не може працевлаштуватись, його сім,я страждає у фінансовому плані. Натомість він не навів жодного доказу для підтвердження завданої моральної шкоди, не вказав тривалість його страждань і які наслідки для нього і його рідних, близьких відбулись, які додаткові зусилля били ним здісненні для налагодження свого нормального ритму життя, а тому суд дійшов до висновку про необхідність відмови в задоволенні цих вимог позивача. На підставі викладеного і

Outcome: partial