Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-08 00:00:00

Як зазначає позивач, він являється спадкоємцем за заповітом [PERSON], яка склала на його ім”я заповіт, відповідно до якого все належне їй майно на день смерті, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, вона заповіла [PERSON], позивачу. [PERSON] померла [INFO]. Однак, в передбачений законодавством 6-ти місячний строк, позивач не встиг подати заяву до Прилуцької міської державної нотаріальної контори, пояснивши це тим, що 10 лютого 2002 року він разом з дружиною виїхали за кордон в Італійську республіку, де проживав та працював до цього часу. Позивач постійно знаходився закордоном, листування з рідними вів не часто, оскільки за характером роботи постійно міняв місце проживання в Італії, а тому не був повідомлений про смерть бабусі, в зв”язку з чим звичайно не мав можливості вчасно звернутися до нотаріальної контори. Із цих підстав, вважаючи поважною причину пропуску строку подачі заяви про прийняття нею спадщини, позивач і просить винести судове рішення про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви до нотаріальної контори. В попередньому судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги. В попередньому судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги підтримав та не заперечив проти їх задоволення. Суд, зважаючи на визнання відповідачем позову та з урахуванням думки сторін, відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, вважає за можливе постановити рішення у попередньому судовому засіданні. Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали даної справи суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: З копії заповіту, складеного 06 лютого 2002 року, зареєстровному в реєстрі за № 783, вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження відповідно до якого все майно, де б воно не було і з чого воно не складалося, і взагалі все, що буде належати їй на день смерті, і на що вона за законом матиме право, в тому числі належну їй частину квартири, що знаходиться в [ADDRESS] заповідає [PERSON] (а.с. 12). Згідно копії свідоцтва про смерть [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] в м. Прилуки, актовий запис № 360 (а.с. 13). Згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER] батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 138 (а.с. 9). Згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER] матір”ю [PERSON], є [PERSON], актовий запис № 56 (а.с. 10). Згідно свідоцтва про право власності на житло від 12 квітня 2001 року вбачається, що кв. [ADDRESS] дійсно належить на праві приватної спільної власності [PERSON] та [PERSON], ця квартира складає 13/50 частин житлового будинку з належною частиною надвірних будівель, записана в реєстрову книгу за № 342/3(а.с.14). З копії домової книги для прописки громадян в буд..[ADDRESS] вбачається, що [PERSON], позивач про справі, дійсно прописаний в даній квартирі(а.с.16-19) З копії закордонного паспорту виданого на ім”я [PERSON], [INFO], вбачається, що останній дійсно перебував за межами України (а.с. 6-8). Відповідно до ст. 1270 ч. 1 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, оцінюючи в сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що причина пропуску строку для прийняття спадщини позивачем є поважною, а тому суд вважає необхідним визначити останньому додатковий строк, достатній для подання заяви до нотконтори для прийняття спадщини. На підставі викладеного та ст.ст. 1268 - 1270 ЦК України,

Outcome: approved