Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-25 00:00:00

Позивач звернувся в суд з вказаним позовом, який мотивує тим, що 5 січня 2007 року ТОВ «Центр промислових мінералів» уклало договори купівлі-продажу земельних ділянок з громадянами, яким земельні ділянки належали на праві особистої власності. Так, у [PERSON] підприємство придбало 1,3182 га землі за 9500грн, [PERSON] 8.575га за 50000 грн., [PERSON] 1,6123 га за 17000грн., [PERSON] 5,173 га за 40000грн Вказані земельні ділянки розташовані на території Середино-Будської міської та Рожковицької сільської рад. Вказані суми за земельні ділянки відповідачам були сплачені в повному обсязі. Про купівлю земельних ділянок був складений договір, відповідно до п.5.1 Договору відповідачі зобов»язувалися з»явитися до державного нотаріуса для нотаріального посвідчення цього договору. Але відповідачі не з»явились до нотаріальної контори, ухилились від нотаріального посвідчення договору. Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Центр промислових мінералів» просить визнати дійсним договір купівлі-продажу між підприємством ТОВ «Центр промислових мінералів» та відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та визнати право власності на земельні ділянки, які належали цим громадянам. Представник позивача ТОВ «Центр промислових мінералів» на своєму позові наполягає. Інтереси відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] по довіреностях , посвідчених нотаріусом 12.08.08, 14.08.08,20.08.08 та Рожковицькою сільською радою 13.08.08 в судовому засіданні представляє [PERSON], який позов підприємства визнав і пояснив, що дійсно 5 січня 2007 року до відповідачів звернувся представник підприємства «Центр промислових мінералів» з проханням продати йому земельні паї, які належать їм на праві особистої власності. Вони погодились, зразу ж домовились за ціну, продали паї, одержали гроші. Їм пропонували 8 січня 2007 року з»явитись до нотаріальної контори в м.С-Буду, але вони не приїхали через хворобу. Розглянувши матеріали справи, заслухавши сторони, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону. Згідно п.15 Перехідних положень Земельного кодексу України в редакції 2006 року громадяни та юридичні особи, які мають у власності паї не вправі до 1 січня 2007 року продавати або іншим способом відчужувати належні їм земельні ділянки. 19 грудня 2006 року Верховною Радою України був прийнятий Закон України «Про внесення змін до Земельного кодексу України щодо заборони продажу земель сільськогосподарського призначення до прийняття відповідних законодавчих актів», згідно якого купівля-продаж земельних ділянок до 1.01.2008 року не допускається. В прикінцевих положеннях цього Закону вказано, що він набирає чинності з дня його офіційного опублікування. Вказаний Закон набрав юридичну силу з 13 січня 2007 року. Оскільки на момент укладання договору 05.01.2007 купівлі-продажу земельної ділянки п.15 Перехідних положень Земельного кодексу в редакції 2006 року вже не діяв, а Закон України «Про внесення змін до Земельного кодексу України щодо заборони продажу земель сільськогосподарського призначення» від 19.12.2006 ще не набрав законної сили, то суд вважає, що дії відповідачів щодо продажу земельної ділянки є законними. З матеріалів справи вбачається, що відповідачам [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] належать земельні ділянки на праві особистої власності, що підтверджується Державними актами на землю. До справи додані розписки в одержанні грошей за земельні ділянки. Так, [PERSON]за 1.3182га одержав 9500грн., [PERSON]за 8.575га одержав 50000 грн., [PERSON] за 1,6123 га одержала 17000грн., [PERSON] за 5,173 га одержала 40000грн. Суд вважає, що сторонами було досягнуто згоди по укладенню договору купівлі-продажу земельних ділянок. В матеріалах справи є повідомлення згідно яких відповідачі запрошувались до державного нотаріуса для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, але вони ухилились від її нотаріального оформлення. Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28 квітня 1978 року № 3 з послідуючими змінами та доповненнями «Про судову практику у справах про визнання угод недійсними» суд за вимогою сторони, що виконала угоду, вправі визнати угоду дійсною, якщо угода виконана повністю або частково однією із сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення. Таким чином суд вважає, що є всі законні підстави для задоволення позову.

Outcome: approved