Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-05 00:00:00

22.08.2008 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 16.03.2007 року ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», в особі відділення № 2 (м. Охтирка), згідно кредитного договору № 1 надав відповідачці у тимчасове користування грошові кошти в сумі 11340,00 гривень, зі сплатою 20 % річних для придбання меблів з наступним наданням їх в заставу. З жовтня 2007 року відповідач перестав робити будь-які платежі для належного виконання умов кредитного договору. Станом на 23.07.2008 року заборгованість відповідача складає 13491,10 грн. 21.10.2008 року представником позивача було проведено перевірку стану зберігання майна (меблів), що знаходиться у заставі, в ході якої з»ясувалось, що меблі у місці проживання відповідачки відсутні. Представник позивача у судовому засіданні на позовних вимогах наполягає у повному обсязі і просить стягнути з відповідачки вказану суму і судові витрати по справі. Відповідачка у судове засідання не з”явилась, в справі мається розписка про те що остання вчасно і належним чином повідомлена про розгляд справи, про причини своєї неявки суд не повідомила. Вислухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено, що 16.03.2007 року ВАТ Всеукраїнський акціонерний банк в особі відділення № 2 (м. Охтирка) Сумської філії, згідно кредитного договору № 1 надав громадянці [PERSON] у тимчасове користування грошові кошти в сумі 11340,00 гривень, зі сплатою 20 % річних для придбання меблів з наступним наданням їх в заставу. Пунктом 3.3.3. Кредитного договору № 1 від 16.03.2007 року встановлений обов”язок відповідача, повертати проценти та частину кредитної заборгованості не пізніше 16-го числа кожного місяця. Пунктом 5.2 Кредитного договору № 1 від 16.03.2007 року передбачено, що у випадку не виконання чи не належного виконання Відповідачем своїх зобов”язань, достроково повернути Позивачу одержані грошові кошти, сплачує Позивачу проценти за користування кредитними коштами та інші платежі відповідно до умов цього договору. З жовтня місяця 2007 року Відповідач перестав робити будь-які платежі для належного виконання умов кредитного договору. Станом на 23.07.2008 року заборгованість Відповідача складає: за основною сумою боргу - 7559,28 грн., за відсотками - 1058,31 грн., штраф за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну та часткову сплату процентів, згідно пункту 4.5 Кредитного договору № 1 від 16.03.2007 року складає - 1471,51 грн., штраф за використання кредитних коштів не за цільовим призначенням згідно пункту 4.2 Кредитного договору № 1 від 16.03.2007 року складає - 2835,00 грн., штраф за кожний випадок невиконання або неналежного виконання зобов”язань, передбачених пунктом 3.3, згідно пункту 4.4 Кредитного договору № 1 від 16.03.2007 року складає - 567,00 грн. Загальна сума заборгованості складає 13491,10 грн. 21.01.2008 року представником позивача було проведено перевірку стану зберігання майна (меблів), що знаходиться у заставі, в ході якої з”ясувалось, що меблі у місці проживання відповідача відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором позичальник зобов”язаний повернути кредит та сплатити проценти. Частина 1 ст. 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов”язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов”язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Статтею 527 п. 1 ЦК України передбачено, що боржник зобов”язаний виконати свій обов”язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не впливає із суті зобов”язання чи звичаїв ділового обороту. За даних обставин, аналізуючі зібрані докази в сукупності суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 81 ЦПК України і згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення при розгляді цивільної справи в сумі 30 грн. і судовий збір в розмірі 134,92 грн. на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved