Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому вказав, що 23 вересня 2007 року він уклав з відповідачем усний договір купівлі-продажу електричної плити «ARISTON C 3 VP6 (X)» вартістю 2950 грн., здійснивши 100% передоплату. По факту укладення договору купівлі-продажу та отримання в якості передоплати грошей, відповідач надав квитанцію до прибуткового касового ордеру № 53- від 23.9.2007 року про отримання вказаної суми за електричну плиту «ARISTON C 3 VP6 (X)». Згідно досягнутої домовленості відповідач зобов'язався виконати угоду протягом 14 діб до 7.10.2007 року, доставити обумовлений договором товар, але й до теперішнього часу умов договору не виконав, електричну плиту позивачеві не доставив. Позивач постійно звертався до відповідача, але відповідач обмежувався лише постійними обіцянками, посилаючись на різні причини. До теперішнього часу відповідач не виконав умови договору, що й стало причиною звернення до суду. Посилаючись на Закон України «Про захист прав споживачів», просить розірвати договір та стягнути з відповідача сплачену передоплату за товар у розмірі 2950 грн., пеню за прострочення виконання зобов'язання у розмірі 3% за кожен день прострочення виконання замовлення протягом 276 днів (з 7 жовтня 2007 року по 9 липня 2008 року) у розмірі 24426 грн. та витрати на ІТЗ розгляду справи, понесені при зверненні до суду у розмірі 30 грн. Окрім того, позивач вважає, що діями відповідача йому спричинена моральна шкода, оскільки у зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язання за договором, він був позбавлення можливістю користування певними благами, за які сплатив кошти. З цього приводу він став нервувати, постійно відволікався на думки про неправомірні дії відповідача, прокручував ситуацію, що склалася, змушений був здійснювати додаткові зусилля, спрямовані на повернення сплаченої суми, та шукати інші можливості для придбання аналогічного товару. Він став нервовий, швидко втомлюватися, погіршилися стосунки у родині. Нанесену моральну шкоду оцінює в 2000 гривень. У судовому засідання позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та посилаючись на доводи, викладені у позовній заяві просить позов задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав частково, пояснивши, що згоден з відшкодуванням отриманих від позивача 2950 грн. Не визнає, сплату позивачеві пені за невиконання умов договору та відшкодування моральної шкоди, оскільки вважає, що інші позовні вимоги позивача нічим не підтверджуються. Представник третьої особи у судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав вважає їх обґрунтованими, просить їх задовольнити. Допитаний в якості свідка по справі [PERSON]пояснив, що 23.9.2007 року був присутній при сплаті позивачем в магазині відповідача за електричну плиту суми близько 3000 грн. та підтвердив, що до теперішнього часу відповідач не придбав позивачеві обумовленого товару. Позивач декілька разів звертався до відповідача, але отримував лише обіцянки. Підтвердив, що з вказаних обставин позивач став нервувати, у нього часто траплялись скандали у сім'ї. Вислухавши пояснення, дослідував матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як встановлено у судовому засіданні, 23.9.2007 року між позивачем та відповідачем досягнута згода про доставку відповідачем для позивача електричної плити, за що останній в якості передоплати заплатив відповідачеві гроші у сумі 2950 грн. Даний факт підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру серії № 53- від 23.9.2007 року (а.с.6), що на думку суду вважається як укладення договору у відповідності до ч.1 ст.638 ЦК України, згідно якої договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до частини 2 цієї ж статті істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Відповідно до ч.1 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Відповідно до ч.1 ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Ствердження відповідача, що гроші від позивача він отримував може на розвиток свого підприємства, суд вважає безпідставними, оскільки, спростовуються самим відповідачем, який підтвердив, що одним з видів діяльності його підприємства була поставка кондиціонерів та іншої побутової техніки. Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати товар у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну суму грошей. Відповідно до ч.1 ст.656 ЦК України, предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде набутий продавцем у майбутньому. Відповідно до ст.657 ЦК України, яка встановлює форми окремих видів договорів купівлі-продажу, договір купівлі продажу побутової техніці, до якої відноситься кондиціонер не потребує строго визначеної форми. Тому суд вважає, що між позивачем та відповідачем 23.9.2007 року було укладено договір купівлі-продажу, оскільки дії сторін повністю відповідають вищевикладеним нормам права, регламентуючим взаємовідносини сторін при здійснення дій, направлених на купівлю продаж товару. Як встановлено у судовому засіданні, відповідно до умов договору купівлі-продажу від 23.9.2007 року відповідач повинен був до 7.10.2007 року, доставити позивачеві кондиціонер. Відповідно до ст.704 ЦК України якщо договір роздрібної купівлі-продажу укладено з умовами про доставку товару покупцеві, продавець зобов'язаний у встановлений договором строк доставити товар покупцеві. До теперішнього часу товар відповідачем не доставлено. Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Виходячи з пояснень позивача, внаслідок порушення відповідачем умов договору, він позбувся того на що розраховував при укладенні договору. Таким чином, суд вважає, що в ситуації, що склалася між сторонами є всі законі підстави для розірвання договору купівлі-продажу, укладеного 23.9.2007 року між позивачем та відповідачем, тому вимоги позивача щодо розірвання договору купівлі-продажу підлягають задоволенню, договір розірванню. Відповідно до вищенаведеного підлягає стягнення з відповідача на користь позивача сплачені 2950 грн. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь пені за прострочення виконання зобов'язань у відповідності до ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) згідно з договором, за кожен день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), тому суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені за прострочення виконання зобов'язання, підлягають задоволенню у повному обсязі за кожен день прострочення виконання замовлення протягом 276 днів (за період з 7 жовтня 2007 року по 9 липня 2008 року) у розмірі 3% вартості послуги, що складає 24426 грн. Щодо відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд вважає, що дійсно бездіяльністю відповідача позивачеві завдана моральна шкода і виходячи із моральних переживань та тих незручностей, які він отримав з-за невиконання відповідачем умов договору, суд вважає за можливе відшкодувати позивачеві моральну шкоду частково у розмірі 300 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягає стягнення з відповідача на користь позивача понесені витрати на ІТЗ розгляду справи у розмірі 30 грн. та на користь держави судовий збір у розмірі 277,06 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial