Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла його мати [PERSON], а [INFO] його батько [PERSON] (фактично його було визнано померлим рішенням Дніпровського райсуду м.Херсона 17.03.2006р), після смерті батьків відкрилася спадщина у вигляді домобудівлі з надвірними будівлями в [ADDRESS], а також земельна частка (пай) розміром 3,38га, належна батькові, та земельна частка (пай) розміром 3,38га, належна матері, земельні частки знаходяться на території Станіславської сільської ради. Позивач своєчасно прийняв спадщину шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спащини. Однак він не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки на будинок відсутній правовстановлюючий документ. Пояснив, що вказаний будинок з надвірними будівлями належав батькам, був їм переданий у 1988 році агрофірмою «Лиман» як переселенцям, вони в ньому проживали, були прописані і користувалися ним по день смерті. Просить визнати за ним право власності в порядку спадкування на житловий будинок [ADDRESS] та визнати за ним право на земельну частку (паї), які залишились після смерті батьків. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, пояснив, що батько пропав безвісті з 2001 року, заповіту не складав, 17.03.2006року Дніпровським райсудом м.Херсона його було визнано померлим. Позивач з того моменту, як батько зник, почав користуватись його будинком в [ADDRESS], доглядати за ним, почав його оформляти, однак не може цього зробити, оскільки на будинок відсутні правовстановлюючі документи, пояснив, що будинок батькам передавався агрофірмою «Лиман» у 1988 року як переселенцям, за будинок батьки повністю сплатили гроші і вважали його своїм, постійно в ньому проживали. Після смерті матері батько не оформлював ні право власності, ні право на спадщину, вважав себе таким, що прийняв спадщину, просив позов задовольнити. Представник відповідача Станіславської сільської ради Білозерського району Херсонської області в судовому засіданні позов визнала повністю, пояснила, що дійсно батькам позивача передавася у користування будинок [ADDRESS], батьки там жили постійно по день смерті, в експулатацію будинок введений у 2001 році, позивач почав оформляти спадщину ще після 2001 року, він є єдиним спадкоємцем після смерті батьків. Не заперечувала проти задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи зі слідуючого: Згідно свідоцтва про смерть виданого 16.12.1996р. Станіславською сільською радою [INFO] померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді домобудівлі з надвірними будівлями в [ADDRESS] та сертифікат на право на земельну частку (пай) розміром 3,38га. Спадкоємцем залишився її чоловік [PERSON], котрий належним чином спадщину не оформляв, але фактично її прийняв шляхом постійного проживання, користування та догляду за будинком. Згідно рішення Дніпровського райсуду м.Херсона вд 17.03.2006р., а також свідоцтва про смерть виданого 18.04.2006 року Дніпровським відділом РАЦС м.Херсона, [INFO] помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді того ж будинку і сертифікату на право на земельну частку (пай) його дружини та належного йому сертифікату на право на земельну частку (пай) розміром 3,38га. Відповідно до копії свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] були чоловіком та дружиною та мали сина [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Із копії рішення Дніпровського райсуду м.Херсона від 23.10.2006р. вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тою самою особою, є батьком позивача [PERSON]. Згідно акту від 12.07.1988 року по Білозерському райвиконкому радгосп «Лиманський» передав будинок з надвірними будівлями в [ADDRESS] як переселенцю [PERSON], за який згідно довідки радгоспу «Лиманський» він сплатив повну вартість у сумі 3570 руб. Із довідок Станіславської сільської ради №47 від 25.07.2008р., №119 від 08.10.2002 року, 1254 від 17.05.2007 року, №2024 від 25.11.2005р., №38 від 02.07.2008р. та №2-30/203 від 02.07.2008р. вбачається, що будинок [ADDRESS] належить [PERSON], переданий йому як переселенцю радгоспом «Лиманський» у 1988році, разом з ним проживала і була прописана його дружина [PERSON], про що є записи у погосопдарських книгах, а також на ім»я [PERSON] видано технічний паспорт на вказаний будинок. Згідно цих же довідок [PERSON] та [PERSON] проживали і були прописані в будинку до дня своєї смерті, право власності на будинок не оформляли. Відповідно до рішення Станіславської сільської ради №361 від 13.12.2007р. вулицю 50років СРСР перейменовано у вулицю імені Л.Т.Смутченка. Крім того, згідно сертифікатів, наданих суду, померлі [PERSON] та [PERSON] мали право на земельну часту (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Лиман» по 3,38 га. Відповідно до ст.331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрацій, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця,у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який пережив, та батьки. Відповідно до ст.1268 ЦК України незалежно від прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. А по-скільки позивач [PERSON] має право на спадкування за законом після смерті [PERSON] та [PERSON], то суд вважає за можливе задовільнити вказаний позов та визнати за ним право власності на домобудівлю в [ADDRESS] в порядку спадкування.

Outcome: approved