Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-31 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувшись до суду з даним позовом до Бранепільської сільської ради, просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS], посилаючись на те, що [INFO] помер її батько [PERSON], якому належав вказаний будинок. Батько ще за життя склав заповіт на ім'я її сестри [PERSON], який на день смерті не був скасований спадкодавцем. [PERSON] спадщину не прийняла і не бажає її приймати, про що є її заява, посвідчена секретарем Бранепільської сільської ради. Згідно закону вона (позивачка) є спадкоємцем першої черги на все майно батька. При житті батько належним чином не оформив право власності на вказаний житловий будинок. Коли вона звернулася до Богуславської районної державної нотаріальної контори із заявою про оформлення спадщини, щоб отримати документи про право власності, то їй було відмовлено з тих підстав, що відсутній факт належності померлому правовстановлюючого документу на спадкове нерухоме майно. Так як вона позбавлена можливості в адміністративному порядку встановити за собою право власності на будинок, то просить постановити судове рішення про її право на вищевказане нерухоме майно. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримав, посилаючись на вищенаведені обставини і просив суд задовольнити позов. Відповідач Бранепільська сільська рада в попереднє судове засідання свого представника не направила, але письмово повідомила суд про визнання позову і просила провести розгляд справи без представника відповідача. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Із доданих до позовної заяви доказів вбачається, що позивач [PERSON] є спадкоємцем на спадщину за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця, копією свідоцтва про народження позивачки та копією свідоцтва про одруження позивачки із [PERSON]. Спадкодавець [PERSON] до дня смерті проживав в житловому будинку [ADDRESS] та був головою двору, що підтверджується довідкою Бранепільської сільської ради № 476 від 05.08.2008 року. Із копії технічного паспорта на житловий будинок вбачається, що в господарстві спадкодавця [ADDRESS] є житловий будинок, сарай-прибудова, сарай, погріб з шийкою, убиральня, колодязь питний, ворота, хвіртка та огорожа, загальною інвентаризаційною вартістю 40584 грн. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємець по заповіту [PERSON] спадщину не прийняла і не бажає її приймати, про що є її заява, посвідчена секретарем Бранепільської сільської ради 18.06.2008 року. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки, а тому позивачка [PERSON] має право на спадкове майно після смерті [PERSON], як спадкоємець за законом першої черги. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved