Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-17 00:00:00

11.09.2008 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми боргу, мотивуючи позовні вимоги тим, що його структурний підрозділ ПО "Ясинувататепломережа" виробляє і поставляє теплову енергію та гаряче водопостачання для населення м.Ясинуватої і Ясинуватського району. Відповідач є споживачем виробленої продукції і зобов'язаний вчасно сплачувати її вартість, однак, внаслідок невиконання ним своїх зобов'язань утворилася заборгованість на 01.07.2008р. в сумі 2409,48 грн., яку позивач просив стягнути в судовому порядку. В судовому засіданні представник позивача [PERSON]. позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просила стягнути суму боргу 2409 грн. 48 коп., а також сплачені позивачем витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. Відповідач [PERSON]. позовні вимоги визнав частково і пояснив, що він проживає в гуртожитку, що перебуває на балансі КП «ОЖКГ Ясинуватської міської ради». Восени 2004 року при запуску системи теплопостачання затопило водою його кімнату через вину працівників ОЖКГ, які забули закрити кран. Через неможливість проживання в такому житлі, він виселився і змушений був знімати квартиру до тих пір, поки ОЖКГ не відремонтує зіпсовану кімнату. Однак, не дочекавшись цього, він самостійно зробив ремонт і вселився восени 2006 року. Весь період свого проживання в іншому місті він сплачував квартирну плату та інші комунальні платежі, щоб за ним зберігалось це житло, разом з тим, вважав, що за послуги теплопостачання сплачувати не повинен, оскільки їхніми послугами не користувався. Ухвалою суду від 13.10.2008 року в якості третьої особи до участі в справі притягнуто КП «ОЖКГ Ясинуватської міської ради». Представник третьої особи - [PERSON]. пояснив, що залиття квартири відповідача в жовтні 2004 року, дійсно, мало місце, однак, на проведення ремонту існує черга, ніякої заяви від [PERSON] про його виселення і з проханням не стягувати комунальні платежі вони не отримували, вважав, що відповідач має оплатити послуги тепломережі, як і інші комунальні платежі, оскільки це житло весь цей час числиться за ним. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно зі ст.179 ЖК України, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов»язковим додержанням вимог правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006р. №45, власник та наймач квартири зобов»язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом Судом установлено, що відповідач з 2000 року є наймачем квартири №25 в гуртожитку №13 на вул.Ленінградськійа в м.Ясинуватій (а.с.3,15). 16.10.2003р. з ним було укладено договір про реструктуризацію боргу за послуги з теплопостачання на суму 502,08 коп., строк дії Договору сплив 16.10.2006 року (а.с.4). Однак, в період дії Договору відповідач не виконував свої обов»язки, не сплачував заборгованість і поточні платежі, у зв»язку з чим у нього заборгованість збільшилась. Суд не приймає до уваги доводи відповідача стосовно того, що він не мешкав у квартирі з жовтня 2004 по жовтень 2006 роки, тому не повинен оплачувати за послуги теплопостачання, оскільки його доводи не грунтуються на законі. Як пояснив сам відповідач весь цей час він сплачував квартирну плату та інші комунальні платежі з метою збереження за собою кімнати в гуртожитку, але з яких підстав, зберігаючи за собою житло, він має бути звільненим від оплати за теплопостачання, яке виконувалось позивачем належним чином, відповідач обгрунтувати не зміг. Таким чином, суд дійшов до висновку, що відповідач зобов»язаний сплатити суму боргу, що виникла у нього перед позивачем. Разом з тим, сума боргу в 2409,48 грн., вказана в позові, не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду, а представник позивача не змогла пояснити суду, звідки вона виникла. З наданої роздруковки особового рахунку за місцем мешкання відповідача видно, що за весь період йому нараховано 2159,51 грн., а сплачено ним 662,0 грн. (а.с.7-8), таким чином заборгованість складає 1497,51 (2159,51 грн.-662,0 грн.), яка і підлягає стягненню з відповідача. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (а.с.1). Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача на користь держави (а.с.6). На підставі викладеного і

Outcome: approved