Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-06 00:00:00

В березні 2008 року [PERSON]звернулася до суду з зазначеним позовом.В позовній заяві позивач вказувала, що є власником земельної ділянки розміром 4,67 га, розташованої на території Хрещенівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області,яка належить йому на праві приватної власності на підставі Державного акту на землю[NUMBER] від 04.05.2001 року. 20.10.2006 року уклала договір оренди землі з приватним підприємством (далі ПП) „Адоніс- Агро” строком на 5 років. Відповідно до вказаного договору відповідач зобов”язаний проводити розрахунок по орендній платі до 30 грудня кожного року в розмірі 1065 грн.77 коп.. Відповідач порушив умови договору орендну плату за 2006 та 2007 роки не сплатив. Заборгованість станом на 01.01.2008 року складає 2131,54 грн.. Крім,того позивачу стало відомо, що відповідач без його згоди провів обмін земельними ділянками з [PERSON], який на цей час користується його земельною ділянкою. На цій підставі позивач просить стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати в розмірі 2131,54 грн. та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 97 грн. - всього 2228,5 грн. та розірвати договір оренди землі. У судовому засіданні суду першої інстанції позивач [PERSON]позов підтримала, посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві, уточнила позовні вимоги , пояснила, що представник відповідача в селі Шевченівка - Реус М.В. постійно обіцяє добровільно вирішити питання про дострокове розірвання договору оренди, але свої обіцянки не виконує, просила розірвати договір оренди землі. Представник відповідача, юрист Жоголева О.В. в ході проведення попереднього судового засідання позов не визнала, обіцяла направити суду свої зеперечення, в яких вказати підстави не визнання позову, але до теперішнього часу заперечення до суду не надійшли. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать розписки про одержання судових повісток, причину неявки свого представника суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Третя особа: [PERSON] пояснив, що він, на прохання відповідача, для зручності обробітку земельної ділянки єдиним масивом, тимчасово обміняв належну йому на праві приватної власності земельну ділянку, яку обробляв самостійно на іншу земельну ділянку.Як потім йому стало відомо вказана земельна ділянка належить позивачу [PERSON]..Після збору врожаю обіцяв повернути земельну ділянку відповідачу ПП „Адоніс - Агро”. Суд, заслухавши пояснення позивача ,третьої особи, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені вимоги обгрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом установлено, що позивач є власником земельної ділянки в розмірі 4,67 га, що розташована на території Хрещенівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області, і підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю ІІІ- ХС №043785 , виданого на підставі рішення Хрещенівської сільської ради №115 від 04.04.2001 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 04.05.2001 року за №9. Землю позивачу передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 20 жовтня 2006 року позивач уклала з відповідачем ПП „Адоніс - Агро” договір оренди зазначеної земельної ділянки. Згідно з п.8 Договору термін дії договору складає 5 років. Договір зареєстрований 20 листопада 2007 року. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі», Цивільним кодексом України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Законом України «Про оренду землі», ст.32, передбачені підстави для дострокового розірвання договору оренди землі, а саме: на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Відповідно до умов договору, п.38, дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Умови орендної плати визначені п.9 договору, яка складає 1065.77 грн.щороку. Відповідно до п.11 договору орендна плата вноситься до 30 грудня кожного року. В судовому засіданні встановлено, що орендар, відповідач по справі, свої обов'язки, передбачені ст.25 Закону України «Про оренду землі» по договору оренди землі з позивачем не виконував в повному обсязі протягом 2006 - 2007 років. Станом на 01.01.2008 року заборгованість по орендній платі складала 2131,54 грн.. Відповідно до ст.651 ЦК України договір може бути змінено чи розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Зазначене положення ЦК України повністю відповідає захисту права власності, яке гарантується ст.1 Першого Протоколу до Європейської Конвенції з прав людини та основних свобод, що у відповідності до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства. Зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського Суду від 29.11.1991 року у справі „Пайн Велей Девелопментс ЛТД” проти Ірландії” зазначається , що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю. Зазначені сподівання, тобто те, на що розраховував позивач, відповідачем порушені. Враховуючи викладене, на підставі ст.651 ЦК України,

Outcome: approved