overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-04 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу посилаючись на те, що [INFO] року помер його рідний батько [PERSON]. Після смерті якого залишилось спадкове майно: земельна ділянка площею 4,31 га, яка розташована на території Глодоської сільської ради. При житті батько заявника являвся членом КСП ім. Фрунзе і згідно розпорядження Новоукраїнської райдержадміністрації від 04 квітня 2002 року за № 242-р ним був одержаний Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданий Новоукраїнською райдержадмиіністрацією 09 квітня 2002 року і зареєстрований в Книзі запису державних актів на право приватної власності за № 128. При оформленні документів в написанні прізвища батька було допущено помилку, а саме: в Державному акті на право приватної власності на землю було вказано прізвище власника «[PERSON]», замість «[PERSON]». В даний час заявник не може оформити спадщину та так як, в адміністративному порядку вирішити дане питання неможливо, змушений звернутися до суду з заявою про встановлення факту належності Державного акту на право приватної власності на землю, виданого на ім'я «[PERSON]» його батьку [PERSON], підтримавши в судовому засіданні заяву в повному обсязі. Заслухавши пояснення заявника, та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, так як в судовому засіданні встановлено наступні обставини. [INFO] року помер [PERSON] - батько заявника, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 6). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 4,31 га, яка розташована на території Глодоської сільської ради. Згідно довідки ТОВ ім. Фрунзе при житті батько заявника являвся членом КСП ім. Фрунзе та відповідно до розпорядження Новоукраїнської райдержадміністрації від 04 квітня 2002 року за № 242-р останнім був одержаний Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданий Новоукраїнською райдержадмиіністрацією 09 квітня 2002 року і зареєстрований в Книзі запису державних актів на право приватної власності за № 128 (а.с. 9). При оформленні документів в написанні прізвища батька заявника було допущено помилку, а саме в Державному акті на право приватної власності на землю було вказано прізвище власника «[PERSON]», замість «[PERSON]», в той час як згідно свідоцтва про смерть зазначено прізвище «[PERSON]». Аналізуючи докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вони узгоджуються між собою і достовірно підтверджують той факт, що Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданий Новоукраїнською райдержадмиіністрацією 09 квітня 2002 року і зареєстрований в Книзі запису державних актів на право приватної власності за № 128 належить [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON], [PERSON] посилаючись на слідуючі обставини. 26 липня 1997 року між [PERSON] і [PERSON] був укладений шлюб. Від спільного проживання у них народився син - [PERSON], [INFO]. 31 березня 2003 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. 04 серпня 2008 року рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області [PERSON] та [PERSON] були позбавлені батьківських прав відносно своєї неповнолітньої дитини [PERSON]. Рішенням виконавчого комітету Татарбунарської міської ради від 29.08.2008 року, позивачка по справі була призначена опікуном над неповнолітнім онуком. Дитина знаходиться на повному утриманні [PERSON], а відповідачі, які є батьками неповнолітнього [PERSON], не надають їй матеріальної допомоги, не приймають участі в його вихованні, тому позивачка змушена звернутись до суду з позовом про примусове стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 210 грн 30 коп. щомісячно, до повноліття онука. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, заявила клопотання винести заочне рішення. Відповідачі у судове засідання двічі не з'явилися, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, заяви до суду про причину неявки не надіслали. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення та доводи позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Із довідки виконавчого комітету Татарбунарської міської ради від 24.09.2008 року (а.с.4) видно, що на утримані [PERSON] дійсно знаходиться онук - [PERSON],[INFO]. З копії свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] (а.с.5) вбачається, що 31 березня 2003 року було зареєстровано розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], актовий запис за №18. Як вбачається з копії рішення Татарбунарського районного суду від 04.08.2008 року (а.с.9-10), [PERSON] та [PERSON] позбавлені батьківських прав відносно свого сина [PERSON], [INFO]. Згідно копії рішення виконавчого комітету Татарбунарської міської ради Одеської області від 29.08.2008 року(а.с.11), [PERSON] призначена опікуном над неповнолітнім онуком [PERSON], [INFO]. З копії свідоцтва про народження (а.с.12) вбачається, що батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Згідно ч.2 ст.166 Сімейного Кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову, тобто у даному випадку з 25 вересня 2008 року. За таких обставин, суд вважає, що відповідачі мають сплачувати аліменти солідарно на користь бабусі - опікуна [PERSON] на утримання неповнолітнього онука [PERSON] у твердій грошовій сумі щомісячно, а саме 210грн. 30коп., але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття онука [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи тим, що відповідачі проживають [ADDRESS], який знаходиться на обслуговуванні в ТОВ ВКП «Моріс» та надаються комунальні послуги відповідачам, за які вони відповідно до п. 17 „Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкових територій”, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року за № 572 повинна вносити плату щомісяця 20 числа наступного місяця. Однак, відповідачі даної вимоги не дотримуються, не вносять плату за комунальні послуги в повному розмірі. Залишені без реагування і попередження ТОВ ВКП «Моріс». Станом на 1 травня 2008 року заборгованість відповідачів перед позивачем по комунальних послугах складає 4061,74 грн., тому позивач звернувся з даним позовом до суду та просив стягнути з відповідачів заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задоволити. Відповідачі по справі [PERSON], [PERSON], будучи належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи, до суду не з'явилися та не повідомили суд про причини своєї неявки. Про належне повідомлення відповідачів свідчить оголошення в газеті «Вінниччина» № 157 від 22.10.2008 року, про виклик їх до суду із зазначенням часу та місця розгляду справи, що є в матеріалах справи. За таких обставин, суд на підставі ст. 169 ч. 4 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, за правилами постановлення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позову, оскільки відповідно до закону боржники зобов'язані сплатити суму заборгованості за надані послуги, що станом на 1 травня 2008 року складає 4061,74 грн. Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються ст.ст. 64, 67, 68 ЖК України, п. п. 18, 20, 21 «Правил надання населенню послуг з водо, теплопостачання та водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року за № 630 та п. 17 Правилами користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкових територій, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року за № 572. Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору та збору на інформаційно-технічне забезпечення при подачі позовної заяви до суду, то відповідно до ст. 88 ЦПК їх слід стягнути з відповідачів. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи тим, що відповідач проживає [ADDRESS], який знаходиться на обслуговуванні в ТОВ ВКП «Моріс» та надаються комунальні послуги відповідачу, за які вона відповідно до п. 17 „Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкових територій”, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року за № 572 повинна вносити плату щомісяця 20 числа наступного місяця. Однак, відповідач даної вимоги не дотримується, не вносить плату за комунальні послуги в повному розмірі. Залишені без реагування і попередження ТОВ ВКП «Моріс». Станом на 1 травня 2008 року заборгованість відповідача перед позивачем по комунальних послугах складає 2765,89 грн., тому позивач звернувся з даним позовом до суду та просив стягнути з відповідача заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задоволити. Відповідач по справі [PERSON], будучи належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи, до суду не з'явилася та не повідомила суд про причини своєї неявки. Про належне повідомлення відповідача свідчить оголошення в газеті «Вінниччина» № 157 від 22.10.2008 року, про виклик її до суду із зазначенням часу та місця розгляду справи, що є в матеріалах справи. За таких обставин, суд на підставі ст. 169 ч. 4 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, за правилами постановлення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позову, оскільки відповідно до закону боржник зобов'язаний сплатити суму заборгованості за надані послуги, що станом на 1 травня 2008 року складає 2765,89 грн. Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються ст.ст. 64, 67, 68 ЖК України, п. п. 18, 20, 21 «Правил надання населенню послуг з водо, теплопостачання та водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року за № 630 та п. 17 Правилами користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкових територій, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року за № 572. Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору та збору на інформаційно-технічне забезпечення при подачі позовної заяви до суду, то відповідно до ст. 88 ЦПК їх слід стягнути з відповідачів. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи тим, що відповідачі проживають [ADDRESS], який знаходиться на обслуговуванні в ТОВ ВКП «Моріс» та надаються комунальні послуги відповідачам, за які вони відповідно до п. 17 „Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкових територій”, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року за № 572 повинна вносити плату щомісяця 20 числа наступного місяця. Однак, відповідачі даної вимоги не дотримуються, не вносять плату за комунальні послуги в повному розмірі. Залишені без реагування і попередження ТОВ ВКП «Моріс». Станом на 1 травня 2008 року заборгованість відповідачів перед позивачем по комунальних послугах складає 4008,01 грн., тому позивач звернувся з даним позовом до суду та просив стягнути з відповідачів заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задоволити. Відповідачі по справі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], будучи належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи, до суду не з'явилися та не повідомили суд про причини своєї неявки. Про належне повідомлення відповідачів свідчить оголошення в газеті «Вінниччина» № 157 від 22.10.2008 року, про виклик їх до суду із зазначенням часу та місця розгляду справи, що є в матеріалах справи. За таких обставин, суд на підставі ст. 169 ч. 4 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, за правилами постановлення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позову, оскільки відповідно до закону боржники зобов'язані сплатити суму заборгованості за надані послуги, що станом на 1 травня 2008 року складає 4008,01 грн. Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються ст.ст. 64, 67, 68 ЖК України, п. п. 18, 20, 21 «Правил надання населенню послуг з водо, теплопостачання та водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року за № 630 та п. 17 Правилами користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкових територій, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року за № 572. Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору та збору на інформаційно-технічне забезпечення при подачі позовної заяви до суду, то відповідно до ст. 88 ЦПК їх слід стягнути з відповідачів. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свій позов тим, що сторони перебувають у шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальну добровільно допомогу не надає, тому позивачка звернулася з позовом до суду та просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Враховуючи наведене та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виниклі правовідносини між сторонами регулюються ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-04 00:00:00

Позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем зареєстрований 1 червня 2003 року, посилаючись на те, що подружнє життя не склалося через різні погляди на життя та ведення справ сім'ї, між ними виникла взаємна відчуженість, подружні відносини в них припинилися, в період строку який надав суд для примирення вони проживали разом, але спільне проживання не склалося, на даний час кожен живе своїм життям. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд вважає можливим розірвати шлюб, оскільки показами сторін доведено, що їх спільне проживання і збереження сім'ї неможливі, сторони помиритися не бажають, шлюб між ними існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи тим, що відповідачі проживають [ADDRESS], який знаходиться на обслуговуванні в ТОВ ВКП «Моріс» та надаються комунальні послуги відповідачам, за які вони відповідно до п. 17 „Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкових територій”, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року за № 572 повинна вносити плату щомісяця 20 числа наступного місяця. Однак, відповідачі даної вимоги не дотримуються, не вносять плату за комунальні послуги в повному розмірі. Залишені без реагування і попередження ТОВ ВКП «Моріс». Станом на 1 травня 2008 року заборгованість відповідачів перед позивачем по комунальних послугах складає 3153,10 грн., тому позивач звернувся з даним позовом до суду та просив стягнути з відповідачів заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задоволити. Відповідачі по справі [PERSON], [PERSON], будучи належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи, до суду не з'явилися та не повідомили суд про причини своєї неявки. Про належне повідомлення відповідачів свідчить оголошення в газеті «Вінниччина» № 157 від 22.10.2008 року, про виклик їх до суду із зазначенням часу та місця розгляду справи, що є в матеріалах справи. За таких обставин, суд на підставі ст. 169 ч. 4 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, за правилами постановлення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позову, оскільки відповідно до закону боржники зобов'язані сплатити суму заборгованості за надані послуги, що станом на 1 травня 2008 року складає 3153,10 грн. Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються ст.ст. 64, 67, 68 ЖК України, п. п. 18, 20, 21 «Правил надання населенню послуг з водо, теплопостачання та водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року за № 630 та п. 17 Правилами користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкових територій, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року за № 572. Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору та збору на інформаційно-технічне забезпечення при подачі позовної заяви до суду, то відповідно до ст. 88 ЦПК їх слід стягнути з відповідачів. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-04 00:00:00

Заявник просить суд встановити факт родинних відносин між фізичними особами, а саме: про те, що [PERSON] є сином померлої [INFO] року [PERSON]. У заяві посилаючись на те, що [PERSON] є рідним сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження видане Жеревецькою сільською радою Лушинського району, Житомирської області від 11.10.1980 року, актовіий запис за [NUMBER]. 01.08.1994 року Климівською сільською радою Карлівського району Полтавської області, було посвідчено заповіт складений матір'ю, згідно якого вона зробила таке розпорядження: все належне їй майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, заповіла своєму синові [PERSON]. [INFO] року [PERSON] померла. Документи, що підтверджують родинність збереглись, але у них було допущені помилки. Зараз виникла необхідність отримання свідоцтва про право на спадщину після померлої матері [PERSON] Під час звернення до Карлівської ДНК нотаріус оглянула представлені документи і виявила, що згідно паспорта, прізвище [INFO], а у свідоцтві про смерть, прізвище матері [INFO]. Чому так записали моє прізвище в паспорт не відомо, адже у свідоцтві про народження заявника прізвище записано як [INFO]. Нотаріус порекомендувала звернутися до суду для встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, в даному випадку між заявником та матір'ю. В судовому засіданні заявник підтримав свої вимоги і просить задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи до суду не з*явився , але надійшла заява в якій не заперечує протии задоволення позову і просить справу розглядати у його відсутності Суд, заслухавши пояснення заявника та дослідивши матеріали справи, вважає, що заява обгрунтована і підлягає задоволенню. Оскільки, встановлення данного факту необхідно заявнику для оформлення спадщини і вирішити дане питання можливо лише судом, то суд вважає за можливе задовольнити заяву повністю і встановити факт родинних відносин.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-04 00:00:00

В жовтні 2008 р. позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] у позовній заяві вказує, що вона з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах протягом семи років з 1995 р. по 2002 р., від якого народилась дочка [PERSON], [INFO]. На теперішній час однією сім'єю сторони не проживають. Позивачка просить стягнути аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку відповідача, оскільки в добровільному порядку відповідач допомогу не надає з початку 2008 року, що ставить її в скрутне матеріальне становище. Відповідач позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів визнав повністю й пояснив, що не заперечує виплачувати аліменти на користь позивачки на утримання дочки Вікторії в розмірі 1/4 частини його заробітку до досягнення дитиною повноліття. Суд, вислухавши позивачку, відповідача, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, що потребують матеріальній допомоги. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER], [PERSON]народилася [INFO], батьком якої є відповідач, що також підтверджується свідоцтвом про встановлення батьківства [NUMBER], виданим 16.09.1997 р. Іллічівським відділом РАЦС м.Маріуполя. Згідно з особовим рахунком № 40432, Студенко [PERSON] проживає з позивачкою за адресою: [ADDRESS]. Судом встановлено, що відповідач працює у ЗАТ „АзовЕлктроСталь”, інших непрацездатних осіб, на утримання яких відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу, немає, ніякими хронічними захворюваннями не страждає. З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідач має можливість виплачувати аліменти, не ставлячи себе в скрутне матеріальне становище, у зазначеному позивачкою розмірі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-04 00:00:00

У вересні 2008 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позивач мотивував свої вимоги тим, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON], який на момент смерті проживав в смт.Арбузинка Миколаївської області. На момент його смерті залишилося спадкове майно, що включає в себе житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. Позивач після смерті батька звернувся до державної нотаріальної контори Арбузинського району з питання оформлення спадщини. Нотаріусом державної нотаріальної контори Арбузинського району було відмовлено з причини відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце слухання справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] помер [INFO] (а.с.16), згідно довідки Арбузинського БТІ спірний житловий будинок зареєстрований 2 липня 1998 року, згідно договору купівлі-продажу № 2601 від 27 березня 1998 року Первомайською філією товарної біржі, за [PERSON] (а.с.15). Позивач являється сином померлого та спадкоємцем за законом першої черги. Відповідно до ст. 1268-1270 Цивільного Кодексу України спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо він в шестимісячний строк постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і не заявив про відмову від неї, або якщо спадкоємець не проживав із спадкодавцем, проте подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Поскільки позивач вчасно звернувся до Арбузинської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом, а спірне майно на час смерті належало спадкодавцю Яковлєву С.С., то позовна заява про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкоємства підлягає задоволенню.

Outcome: approved