Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-26 00:00:00

Орган опіки та піклування Близнюківської селищної ради Близнюківського району Харківської області звернувся до суду з позовом про позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їх малолітнього сина [PERSON], 1998 р.н., посилаючись на те, що ті ніде не працюють, ухиляються від виконання своїх обов'язків, не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини та про забезпечення необхідного харчування та лікування, не утримують її матеріально, не спілкуються в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення дитини, не сприяють засвоєнню сином загальновизнаних норм моралі, не створюють умов для отримання освіти, його навчанням не цікавляться, не виявляють інтересу до його внутрішнього світу. З 2005р. дитина мешкає у своєї бабусі, яка дбає про неї та забезпечує умови для проживання, є його опікуном. Вказуючи на вишевикладене і просить позбавити відповідачів батьківських прав як таких, що свідомо ухиляються від своїх обов'язків по вихованню дитини. Крім того, просить стягнути з відповідачів аліменти на утримання дитини в розмірі по 1/4 частини заробітку (доходу) з кожного. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала. Відповідач [PERSON] в своїй письмовій заяві позов також визнав, в зв'язку з чим суд, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, ухвалює судове рішення. Матеріалами справи встановлено, що відповідачі, які є батьками малолітнього [PERSON], 1998 р.н. ніде не працюють, тривалий час ухиляються від виконання своїх обов'язків, не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини та про забезпечення необхідного харчування та лікування, не утримують її матеріально, не спілкуються в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення дитини, не сприяють засвоєнню сином загальновизнаних норм моралі, не створюють умов для отримання освіти, його навчанням не цікавляться, не виявляють інтересу до його внутрішнього світу. Про це зокрема свідчить висновок органу опіки та піклування, характеристика дитини зі школи та акти обстеження умов його проживання (а.с.10-11,13,14,15,16,17). При таких обставинах суд приходить до висновку, що відповідачі свідомо не виконують вишевказаних обов'язків, не спілкуючись з сином, на протязі тривалого часу не проявляючи до нього щонайменшої батьківської та материнської турботи, хоча і мають таку можливість. Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно ж до п.2 ч. 1 ст.164 СК України, мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Таким чином, визнання позову відповідачами не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ч.4 ст.167 СК України суд, враховуючи наявність відповідної заяви бабусі дитини [PERSON] про призначення її опікуном (а.с.12) , у якої і виховується онук, залишає і на подальше виховання їй дитину. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України, суд також стягує з відповідачів на користь опікуна на утримання дитини аліменти в розмірі по 1/4 частині заробітку (доходу) з кожного. А тому,

Outcome: approved