overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-28 00:00:00

17.07.2008 року [PERSON] звернувся до Краматорського міського суду з позовом до Краматорської міської ради про визнання права власності на самочинно побудовану нерухомість, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно договору купівлі-продажу від 12.04.1990 року та договору купівлі-продажу від 17.10.1989 року він являється власником будинку [ADDRESS]. В період часу з 1991 року по 1995 рік ним на території вказаного домоволодіння були самочинно побудовані: сараї «К-Г-Ж», гараж «Б», сіни «а» - з відхиленням від проекту, а також самовільно проведена реконструкція в жилому будинку «А-1; а1-1, аа1» зі зміною житлової та загальної площі. В теперішній час він бажає узаконити самочинно побудовані споруди. Просить визнати за ним право власності на самочинно збудовані сараї «К-Г-Ж», гараж «Б», сіни «а», а також самовільно проведену реконструкцію в жилому будинку «А-1; а1-1, аа1» [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. Дослідивши думки сторін, всебічно та об'єктивно вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. На вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 12.04.1990 року за реєстр.№ 2-1087 та договору купівлі-продажу від 17.10.1989 року за реєстр.№ 2-2969, [PERSON] являється власником домоволодіння [ADDRESS] (а.с.14, 15-16). Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 14.11.2000 року, [PERSON] являється власником земельної ділянки [ADDRESS] (а.с.18). Управління архітектури м. Краматорська вважає за можливе узаконення самочинного будівництва сараїв «К-Г-Ж», гаражу «Б», сіней «а», а також самовільно проведеної реконструкції в жилому будинку «А-1; а1-1, аа1» [ADDRESS] (а.с.6). Таким чином, у суді встановлено, що [PERSON] придбав право власності на зазначені прибудови.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-28 00:00:00

22.07.2008 року [PERSON] звернулась до Краматорського міського суду з позовом до Краматорської міської ради про визнання права власності на самочинно побудовану нерухомість, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно договору купівлі-продажу від 18.07.1977 року вона являється власником будинку [ADDRESS]. В період часу з 1983 року по 1996 рікі нею на території вказаного домоволодіння були самочинно побудовані: тамбур «а1», сараї «В-Г» та гараж «Е». В теперішній час вона бажає узаконити самочинно побудовані споруди. Просить визнати за нею право власності на самочинно збудовані тамбур «а1», сараї «В-Г» та гараж «Е» [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить задовольнити. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про слухання справи в її відсутності в зв'язку з неможливістю явки до суду за станом здоров'я, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. Дослідивши думки сторін, всебічно та об'єктивно вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. На вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 18.07.1977 року за реєстр.№ 4542, [PERSON] являється власником домоволодіння [ADDRESS] (а.с.11). Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 02.07.2008 року, [PERSON] являється власником земельної ділянки [ADDRESS] (а.с.12). Управління архітектури м. Краматорська вважає за можливе узаконення самочинного будівництва тамбуру «а1», сараїв «В-Г» та гаражу «Е» [ADDRESS] (а.с.7). Таким чином, у суді встановлено, що [PERSON] придбала право власності на зазначені прибудови.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-28 00:00:00

Прокурор Орджонікідзевського району м. Харкова 04.08.2008 року звернувся до суду з заявою в інтересах [PERSON], [PERSON], в якій просить оголосити померлим [PERSON], [INFO]. Встановлення цього факту потрібно для повного, всебічного та об'єктивного розслідування кримінальної справи по якій [PERSON] притягнутий в якості обвинуваченого, а також для подальшого вирішення питання про можливість закриття кримінальної справи. У судовому засіданні заявник доводи заяви підтримав, просив ухвалити рішення суду на розсуд суду на підставі зібраних та оцінених доказів. Суд, заслухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців. 02.07.1999 року [PERSON] потрапив на лікування в 17-ту міську лікарню м. Харкова, після закінчення лікування виписався та змінив місце проживання, його місцезнаходження було невідоме. 02.09.2000 року в районі парку “Зелений Гай” та СШ № 40, яка знаходиться за адресою м. Харків, бул. І.Каркача, 22А були знайдені частини туловища людини, за цим фактом була порушена кримінальна справа № 26000058 за ст. 94 КК України. 10.11.2004 року по кримінальній справі була призначена судова медико-криміналістичну експертизу в ХОБСМЕ № 2, по якій було поставлене питання про належність черепа чоловіка, частини тіла якого були найдені в вересні 2000 року [PERSON], [INFO]. Згідно висновкам медико-криміналістичної експертизи № 111 МК-С від 27.11.2003 року наданий на експертизу череп міг належати [PERSON] Дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінальної справи № 26000058 встановлено, що згідно протоколу впізнання від 11.06.2005 року доньки [PERSON] та [PERSON] впізнали свого батька - [PERSON], також згідно протоколів допиту свідка [PERSON] та [PERSON] їх батько в вересні 1999 року поїхав на дачу до своєї сестри, яка знаходиться в [ADDRESS], але до сестри він не приїхав і з того часу [PERSON] ніхто не бачив. Судом встановлено, що за місцем постійного проживання [PERSON] відсутній більше 8 років та згідно матеріалів кримінальної справи частини тіла чоловіка знайдені в вересні 2000 року є останками трупа [PERSON] Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки встановлення цього факту потрібно для повного, всебічного та об'єктивного розслідування кримінальної справи по якій [PERSON] притягнутий в якості обвинуваченого, а також для подальшого вирішення питання про можливість закриття кримінальної справи. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] померлим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-28 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому посилався на те, що з відповідачкою зареєстрував шлюб 02 вересня 2007 року. Від спільного життя неповнолітніх дітей немає. За причину розпаду сім»ї вказував те, що є невідповідність їхніх характерів та поглядів а життя, на підставі чого між ними часто виникали сварки та непорозуміння. На протязі двох місяців вони разом не проживають, примирення неможливе, а тому вважав, що шлюб слід розірвати. Просив шлюб з відповідачкою розірвати поклавши на нього витрати по оформленню розірвання шлюбу в органах РАЦСу. В судовому засіданні позивач позов підтримав, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві і просив позов задоволити, крім цього вказав, що майнових претензій між ними немає. На примирення не згоден. Подальше перебуання у шлюбі суперечить його особистим інтересам. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, хоча судом належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення телеграми. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності відповідачки відповідно до вимог ст.. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Факт перебування сторін у шлюбі стверджений свідоцтвом про укладення шлюб. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, на примирення не згодні. За таких обставин сім»ю сторін слід вважати такою, що розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому шлюб між сторонами необхіджно розірвати. Крім цього, суд вважає, що витрати по оформленню розлучення в органах РАЦСу повинен нести позивач. При цьому враховується його позиція з цього приводу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-28 00:00:00

22 травня 2008 року КВ ЖРЕП Самарського району м. Дніпропетровська звернулося до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за користування житлом. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідачі мешкають в квартирі [ADDRESS]. Квартира загальною площею 61,3 кв.м., жилою площею 31,4 кв.м . Будинок № 46 по вул. Семафорна знаходиться на балансі КВ ЖРЕП Самарського району, котрий здійснює комплекс робіт з утримання будинку і прибудинкової території. КВ ЖРЕП Самарського району надає послуги обов'язкові для збереження та підтримки будівель у належному стані, вартість яких включена до затвердженого тарифу рішенням міської ради. Однак власник та члени його сім'ї добровільно сплатити заборгованість за користування житлом відмовляються. Позивач просить стягнути з відповідачів на користь КВ ЖРЕП Самарського району м. Дніпропетровська суму заборгованості та судові витрати по справі. У судовому засіданні представник позивача свої вимоги підтримала та просила стягнути суму заборгованості. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає судові підстави для застосування положень ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Представник позивача не заперечувала проти такого порядку розгляду справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги належать задоволенню із наступних підстав. Зазначені правовідносини регулюються Житловим Кодексом України. У відповідності зі ст.68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги вносяться щомісяця у встановлені строки. Відповідно до ст. 64 ЖК УРСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Згідно п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, наймач зобов'язаний своєчасно сплачувати квартирну плату, яка обчислюється виходячи із загальної площі квартири. Судом встановлено, що за вказаною адресою зареєстровані та мешкають [PERSON], [PERSON] (а.с. 7). У відповідачів склалася заборгованість за користування житлом у розмірі 513,25 грн., а в межах строку позовної давності з травня 2005 року по травень 2008 року у розмірі 513,25 грн. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню відповідачами. Крім того, з відповідачів необхідно стягнути витрати позивача на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи і судовий збір згідно зі ст.88 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-28 00:00:00

22 травня 2008 року КВ ЖРЕП Самарського району м. Дніпропетровська звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за користування житлом. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідач мешкає в квартирі [ADDRESS]. Квартира загальною площею 48,7 кв.м., жилою площею 27,7 кв.м . Будинок № 2 по вул. А.Барто знаходиться на балансі КВ ЖРЕП Самарського району, котрий здійснює комплекс робіт з утримання будинку і прибудинкової території. КВ ЖРЕП Самарського району надає послуги обов'язкові для збереження та підтримки будівель у належному стані, вартість яких включена до затвердженого тарифу рішенням міської ради. Однак власник та члени його сім'ї добровільно сплатити заборгованість за користування житлом відмовляються. Позивач просить стягнути з відповідача на користь КВ ЖРЕП Самарського району м. Дніпропетровська суму заборгованості та судові витрати по справі. У судовому засіданні представник позивача свої вимоги підтримала та просила стягнути суму заборгованості. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає судові підстави для застосування положень ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Представник позивача не заперечувала проти такого порядку розгляду справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги належать задоволенню із наступних підстав. Зазначені правовідносини регулюються Житловим Кодексом України. У відповідності зі ст.68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги вносяться щомісяця у встановлені строки. Відповідно до ст. 64 ЖК УРСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Згідно п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, наймач зобов'язаний своєчасно сплачувати квартирну плату, яка обчислюється виходячи із загальної площі квартири. Судом встановлено, що за вказаною адресою зареєстрована та мешкає [PERSON] (а.с. 3). У відповідача склалася заборгованість за користування житлом у розмірі 796,59 грн., а в межах строку позовної давності з лютого 2006 року по травень 2008 року у розмірі 796, 59 грн. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню відповідачем. Крім того, з відповідачів необхідно стягнути витрати позивача на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи і судовий збір згідно зі ст.88 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-28 00:00:00

22 травня 2008 року КВ ЖРЕП Самарського району м. Дніпропетровська звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідач є власником квартири [ADDRESS]. Квартира загальною площею 48,7 кв.м., жилою площею 28,9 кв.м. Будинок № 43 по вул. 20 років Перемоги знаходиться на балансі КВ ЖРЕП Самарського району, котрий здійснює комплекс робіт з утримання будинку і прибудинкової території КВ ЖРЕП Самарського району надає послуги у межах діючого тарифу, затвердженого рішенням міської ради, та передбачені Договором про надання послуг з утримання будинків і прибудинкових територій. Однак, власник плату за утримання будинку та прибудинкової території не сплачує, добровільно сплатити заборгованість відмовляється. Позивач просить стягнути з відповідача на користь КВ ЖРЕП Самарського району м. Дніпропетровська суму заборгованості та судові витрати по справі. У судовому засіданні представник позивача свої вимоги підтримала та просила стягнути суму заборгованості. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлен належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає судові підстави для застосування положень ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Представник позивача не заперечувала проти такого порядку розгляду справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги належать задоволенню із наступних підстав. Зазначені правовідносини регулюються Цивільним Кодексом, Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», Правилами користування приміщеннями житлових будинків. Згідно п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, власник зобов'язаний брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території. Судом встановлено, що за вказаною адресою зареєстрований та мешкає [PERSON] (а.с. 7). В період з 01 серпня 2006 року по 01 травня 2008 рік у відповідача склалася заборгованість за утримання будинку і прибудинкової території у розмірі 505,53 грн. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню відповідачем. Крім того, з відповідача необхідно стягнути витрати позивача на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи і судовий збір згідно зі ст.88 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-28 00:00:00

22 травня 2008 року КВ ЖРЕП Самарського району м. Дніпропетровська звернулося до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідачі є власниками квартири [ADDRESS]. Квартира загальною площею 64,3 кв.м., жилою площею 35,64 кв.м. Будинок № 2 по вул. А.Барто знаходиться на балансі КВ ЖРЕП Самарського району, котрий здійснює комплекс робіт з утримання будинку і прибудинкової території КВ ЖРЕП Самарського району надає послуги у межах діючого тарифу, затвердженого рішенням міської ради, та передбачені Договором про надання послуг з утримання будинків і прибудинкових територій. Однак, власник та члени його сім'ї плату за утримання будинку та прибудинкової території не сплачує, добровільно сплатити заборгованість відмовляється. Позивач просить стягнути з відповідачів на користь КВ ЖРЕП Самарського району м. Дніпропетровська суму заборгованості та судові витрати по справі. У судовому засіданні представник позивача свої вимоги підтримала та просила стягнути суму заборгованості. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає судові підстави для застосування положень ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Представник позивача не заперечувала проти такого порядку розгляду справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги належать задоволенню із наступних підстав. Зазначені правовідносини регулюються Цивільним Кодексом, Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», Правилами користування приміщеннями житлових будинків. Згідно п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, власник зобов'язаний брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території. Судом встановлено, що за вказаною адресою зареєстровані та мешкають [PERSON], [PERSON] (а.с. 3). В період з липня 2005 по травень 2008 рік у відповідачів склалася заборгованість за утримання будинку і прибудинкової території у розмірі 1034,66 грн. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню відповідачами. Крім того, з відповідачів необхідно стягнути витрати позивача на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи і судовий збір згідно зі ст.88 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-28 00:00:00

22 травня 2008 року КВ ЖРЕП Самарського району м. Дніпропетровська звернулося до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за користування житлом. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідачі мешкають в квартирі [ADDRESS] Квартира загальною площею 66,0 кв.м., жилою площею 37,6 кв.м . Будинок № 2 по вул. А.Барто знаходиться на балансі КВ ЖРЕП Самарського району, котрий здійснює комплекс робіт з утримання будинку і прибудинкової території. КВ ЖРЕП Самарського району надає послуги обов'язкові для збереження та підтримки будівель у належному стані, вартість яких включена до затвердженого тарифу рішенням міської ради. Однак власник та члени його сім'ї добровільно сплатити заборгованість за користування житлом відмовляються. Позивач просить стягнути з відповідачів на користь КВ ЖРЕП Самарського району м. Дніпропетровська суму заборгованості та судові витрати по справі. У судовому засіданні представник позивача свої вимоги підтримала та просила стягнути суму заборгованості. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає судові підстави для застосування положень ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Представник позивача не заперечувала проти такого порядку розгляду справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги належать задоволенню із наступних підстав. Зазначені правовідносини регулюються Житловим Кодексом України. У відповідності зі ст.68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги вносяться щомісяця у встановлені строки. Відповідно до ст. 64 ЖК УРСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Згідно п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, наймач зобов'язаний своєчасно сплачувати квартирну плату, яка обчислюється виходячи із загальної площі квартири. Судом встановлено, що за вказаною адресою зареєстровані та мешкають [PERSON], [PERSON] (а.с. 3). У відповідачів склалася заборгованість за користування житлом у розмірі 1423,56 грн., а в межах строку позовної давності з травня 2005 року по травень 2008 року у розмірі 648, 78 грн. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню відповідачами. Крім того, з відповідачів необхідно стягнути витрати позивача на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи і судовий збір згідно зі ст.88 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved