Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-07 00:00:00

Позивач 29.02.2008 року звернувся до суду з позовом до Приватного вищого навчального закладу "Харківський інститут соціального прогресу", яким просив стягнути з відповідача завдані збитки в сумі 6630 грн., моральну шкоду у розмірі 10000 грн., судові витрати за сплату державного мита в сумі 67 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн., а також витрати на правову допомогу в розмірі 400 грн., посилаючись на наступне. 31.08.2002р. позивач уклав договiр про пiдготовку спецiалiста з вищою освiтою з "Харкiвським iнститутом соцiального прогресу". Цим договором iнститут брав на себе зобов'язання за рахунок коштiв позивача надати освiтню послугу по деннiй формi за oсвітньо-­квалiфiцiйним piвнем "спецiалiст" зi спецiальностi "екологiя та охорона навколишнього середовища" 7.070801. Строк надання oсвітніx послуг визначався з 31.08.2002р. по 30.07.2006р. 23.10.2006р. позивач отримав диплом [NUMBER], недержавного зразка, що є порушенням обов'язкiв iнституту, якi визначенi п.п..2.3. Договору про пiдготовку спецiалiста з вищою освiтою, при позитивному кiнцевому результатi навчання видати документ про вищу oсвіту державного зразка. Невиконання Договору вiдповiдачем змусило позивача звернутись з листом до Miнicтepствa освiти i науки України стосовно видачi документiв про oсвiтy державного зразка випускникам 2006р. Харківського інституту соціального розвитку. Листом за №4.3-21/2065 вiд 9.08.2007р. позивачу було роз'яснено, що тepмін дiї лiцензiї (серiя АА №868017), за якою надають освiтянськi послуги, та сертифiкат про акредитацiю (HI-III №217306) закiнчився у iнституту 01.07.2006р. Тому вирiшення зазначеного питання можливе лише пiсля приведення нормативно­ правових документiв iнституту у вiдповiднiсть до Положення про акредитацiю вищих навчальних закладiв спецiальностей у вищих навчальних закладах та вищих професiйних училищах, яке затверджено постановою КМУ вiд 09.08.2001 р. №978, та Порядку про лiцензування oсвітнix послуг, затвердженого постановою КМУ вiд 29.08.2003р. №1380. Позивач своєчасно виконував умови, визначені в п.3 Договору, а саме: вносив плату за своє навчання на рахунок інституту, про що свідчать квитанції про оплату навчання на суму 6630 грн. З моменту закінчення інституту і отримання диплому недержавного зразка позивач зазнав значної моральної шкоди, яка виражена у хвилюванні щодо неможливості влаштування на гідну роботу за спеціальністю та отримання заробітної платні. Також, звернення до державних установ з приводу отримання диплому належного зразку принижувало гідність позивача. Крім того, він відвідував інститут протягом п»яти років, вивчав програму навчального курсу, здавав заліки, іспити, за результати яких хвилювався, витрачав кошти на проїзд, а відсутність належного диплому державного зразка, як результату навчання завдало позивачу значних душевних страждань. Моральну шкоду позивач оцінює у 10000 грн., оскільки діями відповідача порушено його право на отримання вищої освіти. У судовому засіданні представник позивача [PERSON]., діюча на підставі доручення, позовну заяву підтримала у повному обсязі. Представник відповідача - Приватного вищого навчального закладу "Харківський інститут соціального прогресу", у судове засідання не з»явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить підпис в явочному листі в матеріалах справи (а.с.96), причину своєї неявки суду не повідомив. Проте, у попередньому судовому засіданні представник відповідача подав письмові заперечення на позов, якими проти позову заперечував, посилаючись на те, що договір про підготовку спеціаліста з вищою освітою від 31.08.2002 року вважається недійсним і не підлягає виконанню, оскільки не відповідає вимогам Закону України «Про вищу освіту». Термін надання освітніх послуг для отримання вищої освіти за освітньо-кваліфікаційним рівнем «спеціаліст» становить 5 років. Згідно Договору від 31.08.2002 року термін отримання вищої освіти за освітньо-кваліфікаційним рівнем «Спеціаліст» - шифр спеціальності 7.070801, спеціальність «Екологія та охорона навколишнього середовища» становить чотири роки, що не відповідає вимогам законодавства та відповідним нормативно-правовим документам Інституту, виданим МОН України. [PERSON]. наказом інституту від 03.09.2001р. №86-С був зарахований студентом Інституту денного відділення згідно його заяви та навчався на 1 та 2 курсі денного відділення. У 2003 році наказом №70-с від 21.07.2003р. був переведений на заочну форму навчання. Договір на навчання за заочною формою з інститутом позивач не укладав. Інституту для підготовки фахівців з вищою освітою за вказаною спеціальністю було надано право МОН України згідно ліцензії та сертифікату про акредитацію. Дія ліцензії АА 3868017 була продовжена до 01.11.2006 року відповідним рішенням Державної акредитаційної комісії. Після закінчення навчання студентів у жовтні 2006 року Інститут звернувся до МОН України з проханням надати дозвіл на виготовлення дипломів фахівців з вищою освітою за освітньо-кваліфікаційним рівнем «Спеціаліст» випускникам, які захистили диплом в жовтні 2006 року за цією спеціальністю, проте необхідно було пройти нову акредитацію цієї спеціальності, про що були проінформовані випускники. Випускникам, в тому числі й [PERSON]. згідно Положення про Асоціацію були видані дипломи про вищу освіту, до отримання дипломів встановленого зразка від МОН України. Інститут проводить відповідні дії стосовно проведення акредитації даної спеціальності. Ствердження позивача про надання йому збитків не відповідає дійсності, оскільки мати позивача працювала в інституті на посаді бібліотекаря та за її проханням їй була надана пільга по оплаті за навчання (0,5 % оплати) за весь строк навчання двох синів, які закінчили Інститут. Навпаки, Інституту завдані збитки за пільгове навчання цих студентів. Вимоги в частині завдання моральної шкоди також є безпідставними. Після проходження акредитації цієї спеціальності випускникам будуть видані дипломи встановленого зразка (а.с.50-52). Враховуючи, що в справі є достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника відповідача. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи: Міністерства освіти та науки України у судове засідання не з»явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судового відправлення в матеріалах справи (а.с.97), причину своєї неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Судом достовірно встановлено, що між позивачем та відповідачем 31.08.2001р. укладена Угода на отримання вищої освіти, строком дії угоди з 31.08.2001р. по 30.07.2006р. З п.3 угоди вбачається, що вартість за перший рік навчання становить 1250 грн., вартість кожного наступного року встановлюється з урахуванням індексу інфляції за попередній календарний або навчальний рік згідно з наказом Інституту (а.с.65-66). 31.08.2002р. [PERSON]. уклав з відповідачем - Харківським інститутом соціального прогресу Договір про підготовку спеціалістів з вищою освітою, терміном дії з 31.08.2002р. по 30.07.2006 року, яким відповідач взяв на себе зобов»язання за рахунок коштів позивача здійснити навчання і підготовку - надати освітню послугу по денній формі за освітньо-кваліфікаційним рівнем «спеціаліст» зі спеціальністю «Екологія та охорона навколишнього середовища. 07.07.08» фахівця з вищою освітою. Пунктом 2.2. вказаного договору, виконавець зобов»язався при позитивному кінцевому результаті навчання видати замовнику документ про вищу освіту державного зразка. Пунктом 4.2 договору передбачена загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання у розмірі 5000 грн. (а.с.7-8). Міністерством освіти і науки України 23.11.2004 року Приватному вищому навчальному закладу «Харківський інститут соціального прогресу» видано сертифікат про акредитацію Серія НІ-Ш №217306 з напрямку (спеціальності) 0708 Екологія 6.070800,7.070801 Екологія та охорона навколишнього середовища терміном дії до 01.07.2006р. (а.с.10). Крім того, Міністерством освіти і науки України 22.11.2004 року Приватному вищому навчальному закладу «Харківський інститут соціального прогресу» видано Ліцензію Серія АА №868017 про надання освітніх послуг Приватним вищим навчальним закладом «Харківський інститут соціального прогресу» (а.с.11). Згідно додатку до вказаної Ліцензії, термін дії ліцензії за спеціальністю 6.070800, 7.070801 Екологія і охорона навколишнього середовища до 01.07.2006 року (а.с.12). Позивачем на виконання договору про підготовку спеціалістів з вищою освітою було сплачено відповідачеві за період з 2001 року по 2006 рік включно всього 6630 грн. (а.с.14-29). Відповідно до довідки, виданої позивачу відповідачем 20.03.2007р. за №73, [PERSON]. закінчив Харківський інститут соціального прогресу в 2006 році, виконав освітньо-професійну програму підготовки спеціаліста зі спеціальності «Екологія та охорона навколишнього середовища», склав державні іспити та захистив дипломну роботу. Постановою державної екзаменаційної комісії, протокол №1 від 23.10.2006 року [PERSON]. присвоєно кваліфікацію - еколог (а.с.13). Позивач 26.10.2006р. отримав диплом [NUMBER] Асоціації навчальних закладів України недержавної форми власності (а.с.6). Згідно листа Міністерство освіти і науки від 09.08.2007р., термін дії ліцензії (серія АА №868017), за якою надаються освітянські послуги Харківським інститутом соціального прогресу, та сертифікату про акредитацію (НІ-Ш №217306) закінчилися 01.07.2006р. Тому питання щодо видачі дипломів спеціаліста за спеціальністю 7.070801 «Екологія і охорона навколишнього середовища» можливе лише після приведення нормативно-правових документів інституту у відповідність до Положення про акредитацію вищих навчальних закладів і спеціальностей у вищих навчальних закладах та вищих професійних училищах, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 09.08.2001р. №978, та Порядку про ліцензування освітніх послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.08.2003р. №1380 (а.с.9). Вiдповiдно до ст. 901 ЦК України - за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесi вчинення певної дiї або здiйснення певної дiяльностi, а замовник зобов'язується оплатити виконавцевi зазначену послугу. Отже, свої зобов»язання за Договором про підготовку спеціалістів з вищою освітою позивач виконав у повному обсязі. Відповідач свої зобов»язання не виконав - диплом державного зразку позивачеві не видав. На підставі чого, суд задовольняє позов в частині стягнення з відповідача матеріальної шкоди у сумі 6630 грн. та судових витрат - державного мита в розмірі 67 грн. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. Разом з тим, суд частково задовольняє позовну заяву в частині стягнення моральної шкоди у розмірі 2500 грн., оскільки отримання позивачем диплому недержавного зразка завдало йому моральної шкоди, яка виражена у хвилюванні щодо неможливості влаштування на гідну роботу за спеціальністю та отримання заробітної платні. Позивач відвідував інститут протягом п»яти років, вивчав програму навчального курсу, здавав заліки, іспити, за результати яких хвилювався, витрачав кошти на проїзд, а відсутність належного диплому державного зразка, як результату навчання завдало позивачу значних душевних страждань. Разом з тим, суд відмовляє позивачу у стягненні моральної шкоди у повному розмірі, вважаючи її не доведеною у такому обсязі. Крім того, суд відмовляє позивачеві у задоволенні позову в частині стягнення витрат на правову допомогу, оскільки доказів на обґрунтування позову в цій частині суду не надано.

Outcome: partial