Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-13 00:00:00

31 січня 2008 року [PERSON]. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання договору довічного утримання та повернення квартири у свою власність, третя особа Первомайська державна нотаріальна контора Харківської області, посилаючись на таке: 11.06.2007 року між нею та відповідачкою був укладений договір довічного утримання посвідчений державним нотаріусом Первомайської державної нотаріальної контори Харківської області. Відповідно до умов договору відповідачка брала на себе обов'язок забезпечити її щоденним калорійним харчуванням, придатним для носіння одягом та взуттям, здійснювати за нею догляд та надавати їй необхідну допомогу, забезпечити її належними лікувальними засобами. Грошова оцінка цього матеріального забезпечення повинна складати 300 грн на місяць. Вона ж прийняла на себе обов'язок передати відповідачці у власність квартиру вартістю 26731 грн. Укладення цього договору було зумовлено тим, що вона людина похилого віку, отримує невелику пенсію, потребує догляду і сторонньої допомоги. Але після укладення договору відповідачка порушує свої зобов'язання: не забезпечує калорійним харчуванням, одежею, не купує ліки за свої кошти, не надає необхідну допомогу, тобто порушує п.6 Договору. Тому, вона була змушена користуватися послугами соціального працівника, яка купує продукти, прибирає в квартирі, допомагає прати, виконує іншу хатню роботу. Відповідачка тільки раз на тиждень приносила їй овочі, але такі, що вже мали непридатний стан: м'які та прілі, та декілька раз невелику кількість фруктів з своєї дачі, більше ніякої матеріальної допомоги вона від відповідачки не мала. Просила допомогти переклеїти шпалери, але так і не дочекалася, самотужки поклеїла. В останній час відповідачка стала просити у неї гроші на поховання, але повернула. Просить розірвати договір довічного утримання через невиконання набувачем взятих на себе зобов'язань по договору та повернути у власність квартиру. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Представник нотаріальної контори у судове засідання 20.10.2008 року не прибув, хоча належним чином був повідомлений про час та місце його проведення, проте з дозволу сторін суд вирішив розглядати справу без його участі, до того ж у матеріалах справи є письмова заява від нотаріальної контори про розгляд справи без участі її представника. Відповідачка та її представник у судовому засіданні позов не визнали повністю та просили відмовити позивачці у його задоволенні, посилаючись на те що умови договору повністю виконуються: позивачка проживає в квартирі, що вона передала у власність відповідачці, за комунальні послуги повністю сплачує відповідачка, тобто безоплатно зберегла проживання для позивачки; калорійним харчуванням відповідачку також забезпечує, як овочами та фруктами з дачі та городу, так і іншими продуктами з магазинів та ринку; від придбання одягу та взуття позивачка сама добровільно відмовилася, оскільки в неї багато власного; щодо догляду, то відповідачка кожного дня заходила до позивачки аби довідатися про стан здоров'я, поміряти кров'яний тиск, допомогти з консервацією, а також чоловік відповідачки допомагав позивачці з ремонтом сантехніки, з освітленням квартири, що ж стосується прання та прибирання, то позивачка також добровільно відмовилася від таких послуг з боку відповідачки, оскільки цим займається соціальний працівник; що стосується забезпечення належними лікувальними засобами, то недорогі ліки відповідачка купувала за власні кошти, а за ліки, що коштують 200 і більше гривень, частку їх вартості відповідачка брала у позивачки. Грошова вартість видів забезпечення на місяць визначена за угодою сторін у 300 грн. і сторона відповідачки вважає, що у вказану суму [PERSON] вкладалася і навіть виходило більше. Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правідносини: Так, зі змісту договору довічного утримання від 11.06.2007 року (а.с.8), укладеному між відчужувачем - [PERSON] та набувачем - [PERSON] і посвідченого державним нотаріусом Первомайської державної нотаріальної контори Харківської області вбачається, що [PERSON]. передає у власність [PERSON]. квартиру [ADDRESS], а взамін чого, [PERSON] зобов'язується забезпечувати [PERSON]. утриманням та доглядом довічно, зокрема, у такому вигляді : забезпечення „Відчужувача” житлом шляхом збереження права безоплатного довічного проживання у відчужуваній квартирі; забезпечення щоденним калорійним харчуванням; забезпечення придатним для носіння одягом та взуттям; забезпечення догляду та надання необхідної допомоги; забезпечення належними лікувальними засобами, вартість яких визначається на підставі виданих лікарями рецептів, довідок або рахунків про їх вартість. Грошова оцінка зазначених в цьому договорі видів матеріального забезпечення (догляду) на місяць за згодою сторін визначається у розмірі 300,00 грн. Дійсно, як вбачається з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.10), в даний момент проведена державна реєстрація права власності на квартиру [ADDRESS] на ім'я [PERSON]. Стосовно першого виду забезпечення суд дійшов висновку про те, що він виконується, оскільки, як не заперечує і сама позивачка, вона проживає у відчуженій квартирі і безоплатно, плата за проживання з неї не береться, так як відповідачка повністю сплачує за комунальні послуги за [PERSON]., яка залишилася зареєстрованою у вказаній квартирі, про що свідчать квитанції про оплату за комунальні послуги (а.с.91-96). Що стосується забезпечення щоденного калорійного харчування позивачки, то суд доходить висновку, що дана умова договору відповідачкою виконувалася, оскільки, як показали у своїх свідченнях під присягою свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]. та [PERSON], останні багато разів бачили, що відповідачка носила по дві сумки з ринку з продуктами харчування, як розповідала їм сама [PERSON] - одну сумку для себе, а другу для тітки [PERSON] Зокрема, свідок [PERSON]. розповіла судові, що зі слів позивачки вона дізналася, що остання відмовилася від тримання городу, оскільки картоплею її забезпечує [PERSON] і забезпечує ще з 2001 року різними овочами та фруктами; також зі слів позивачки свідок показала, що позивачка на ринок перестала ходити, так як її всім необхідним забезпечує відповідачка, а від того, щоб відповідачка тричі на день годувала позивачку, остання відмовилася і сказала, що буде сама готувати; свідок пояснила, що з рідних до [PERSON]. ніхто не приходив, оскільки з сестрою вона посварилася через заповіт, а лише рідко приходила племінниця; постійно бачила, що відповідачка носила позивачці все, що виросло на дачі (помідори, зелень, овочі), а з ринку носила рибу та молочні продукти, до того ж, з боку позивачки ніколи не чула нарікань на неналежне виконання умов договору. Свідок [PERSON]., яка є сусідкою по тамбуру відповідачки, а з позивачкою - по площадці, показала, що [PERSON] постійно забезпечувала продуктами харчування [PERSON]., з гаражу возили картоплю, цибулю, моркву, влітку - ягоди, зелень, помідори, а з магазину чи з ринку - олію, рибу, яблука; до [PERSON]. ніхто з рідних не приходив, а з відповідачкою у [PERSON]. були теплі стосунки, як матері та дочки, оскільки дружили вони вже тридцять років, те саме підтвердила і свідок [PERSON]., сусідка по під'їзду. Вказаний свідок також додала, що особисто бачила як відповідачка на ринку купувала два однакові набори продуктів харчування (вершкове масло, манку, рибу, помідори) і [PERSON] казала, що друга сумка для [PERSON].; зі слів позивачки свідок також дізналася, що вона наварила варення з ягід, які дала їй [PERSON] Свідок [PERSON] показала, що дуже часто стрічається з [PERSON] на ринку і завжди вона купує подвійний набір продуктів і каже їй, що другий набір вона купує для [PERSON].; особисто бачила, що купувала два Пеленгаса; пару разів бачила, що відповідачка для позивачки перебирала овочі, аби не попалися неякісні; зі слів [PERSON]. остання казала, що [PERSON] їй як дочка. Свідок [PERSON], що є чоловіком відповідачки, показав, що договір стосовно забезпечення харчуванням виконувався повністю, оскільки з городу майже кожного дня в порядку дозрівання привозилися для позивачки овочі та фрукти; постійно, не менше разу на тиждень, [PERSON] ходила на ринок та приносила по дві сумки продуктів, куплених за власні кошти, одну сумку залишала вдома, а другу - одразу несла [PERSON]., а перед тим як піти на ринок, дружина завжди заходила до позивачки та питала, що їй купити; сам особисто завжди допомагав позивачці з сантехнікою, міняв лампочки, ремонтував люстру. Свідок [PERSON], дочка відповідачки показала, що декілька разів мати просила її сходити в магазин та купити для сусідки [PERSON]. за гроші мами вершкове масло, яйця та хліб, а за хлібом для тітки [PERSON]ходила кілька разів на тиждень; також разів 15-20 бачила, як мати в халаті та тапочках ходила до [PERSON]. з сумкою овочів з городу (морква, цибуля, картопля, буряк, помідори та огірки, а також ягоди) раз в два чи три дні. Що стосується показань свідка [PERSON]., то суд ставиться до них з долею критичності, оскільки, як показав свідок, він приїжджав до свого батька [PERSON]. (позивачки співмешканець) приблизно раз на місяць і ніколи не бачив, щоб відповідачка щось приносила з їжі для [PERSON]., а також, щоб вона прибиралася в квартирі. Суд ставиться критично до показань цього свідка, оскільки приїжджаючи раз на місяць до батька він напевне не міг бачити, щоб відповідачка навідувалася до позивачки. Крім того, як показала свідок [PERSON]., у квітні 2008 року на Пасху до її квартири подзвонили у двері, а коли вона відкрила, то побачила [PERSON]. з пакетом їжі, який переплутав квартири, хоча живуть вони на одній площадці, і вказане у суду викликає сумнів того, що свідок часто навідувався до батька, оскільки, навіть не знав де він живе вже після виникнення спору у суді. Те, що свідки [PERSON]., [PERSON] та [PERSON]. приносили позивачці овочі та фрукти суд сприймає як допомогу пристарілій родичці, а не як її утримання. Крім того, суд приймає їх свідчення щодо навідування позивачки по мірі можливого, оскільки, як пояснила відповідачка та показали свідки [PERSON]. і [PERSON]., до [PERSON]. ніхто з рідних не приходив. Не заперечувала свідок [PERSON] того, що на її користь був складений заповіт [PERSON]., але потім він переписаний був на [PERSON] Більше ніяких об'єктивних даних судові вказані свідки не дали, крім того, що позивачка їм ніколи не скаржилася щодо невиконання [PERSON] умов договору довічного утримання, а вперше вони дізналися про договір лише у січні 2008 року і від тоді зі слів позивачки довідалися про те, що відповідачка нібито не виконує умов договору. З допиту свідка [PERSON] суд встановив, що вона соціальний працівник і [PERSON]. закріплена за територіальним центром вже більше двох років згідно договорів, що укладаються на рік. В її обов'язки входить два рази на тиждень протягом двох годин мити підлогу, прибирати, вішати штори, мити вікна, крім того, здійснювати різні оплати за комунальні послуги, приносити продукти, але фактично свідок перебуває в квартирі на одинці з позивачкою протягом лише однієї години. Про існування договору свідок знала, проте скаржитися [PERSON]. з приводу нібито невиконання умов договору, стала лише в березні-квітні 2008 року. [PERSON] в квартирі [PERSON]. свідок бачила пару разів, тоді, коли вона оплачувала комунальні послуги, а щоб продукти приносила вона не бачила. Стосовно зазначених показань, суд дійшов висновку, що протягом такого нетривалого проміжку часу перебування свідка в квартирі позивачки (по дві години на тиждень), вона з певністю не могла часто бачити відповідачку, тим більше під час передачі продуктів харчування. До пояснень позивачки та її представника стосовно того, що [PERSON]. була змушена користуватися послугами соціального працівника для прибирання, суд ставиться критично, оскільки, як стало відомо з показань [PERSON], послугами територіального центру позивачка почала користуватися за довго до укладення спірного договору, позивачці було зручно у такій ситуації, щоб, з одного боку її забезпечували харчуванням та доглядом, а з іншого - виконанням хатніх робіт. Відповідачка ж пояснила, що пропонувала [PERSON]. і трьох разове готування їжі, і прибирання, і прання, і миття посуду, проте позивачка свідомо від таких послуг відмовилася, заявила, що впорається сама, а в квартирі прибереться і соціальний працівник. Проти вказаного позивачка не заперечувала і заявила, що відповідачка все одно цього б не робила. У вказаному випадку проти волі позивачки відповідачці було йти складно, перша, навіть, не дала змоги вказану роботу виконувати. З вищезазначених підстав суд також критично ставиться до показань свідка [PERSON]. щодо того, що відповідачка ніколи не прибиралася в квартирі. Не сприймає як доказ суд і показання цього свідка щодо надання відповідачкою прілої картоплі та моркви, оскільки, як показали свідки [PERSON], [PERSON]. та [PERSON], [PERSON] перед тим, як віднести овочі [PERSON]. сама [PERSON] особисто їх всіх переглядала, а позивачка їх приймала і ніяких нарікань особисто [PERSON]. з цього приводу позивачка не висловлювала. Стосовно третього виду забезпечення, то, як пояснила сама позивачка, в неї є достатньо власного одягу та взуття, придатного для носіння, і потреби в них у неї немає та відповідачку про це вона ніколи не просила, а коли б відповідачка з власної ініціативи подарувала їй який-небудь одяг, то вона б їй його повернула. Стосовно четвертого виду забезпечення - догляду та надання необхідної допомоги, суд вважає, що він також відповідачкою виконується, оскільки позивачка не заперечує того факту, що [PERSON] кожного дня навідувалася до неї поцікавитися станом її здоров'я, поміряти кров'яний тиск, поспілкуватися; також не заперечує позивачка того, що [PERSON] пропонувала допомогу у консервуванні овочів, проте [PERSON] від такої допомоги відмовилася. Також відповідачка не спростовує той факт, що в рамках виконання договору, чоловік відповідачки допомагав їй з ремонтом сантехніки та освітлювальними приладами в квартирі, де мешкає [PERSON]., а [PERSON] змащувала ванну. Стосовно забезпечення позивачки належними лікувальними засобами суд також дійшов висновку про те, що дана умова договору виконується належним чином, оскільки позивачка не заперечує того, що відповідачка приносила їй пігулки та деякі ліки. Проте, [PERSON]. посилається на те, що ліки купувала відповідачка не за власні кошти, а за кошти, які вона їй давала. Відповідачка ж пояснила, що ліки купувала за власний рахунок, окрім деяких, що дорого коштували і могли вийти за рамки домовленої суми утримання. У вказаному пункті зазначено, що вартість ліків визначається на підставі лікарських рецептів, довідок або рахунків, а позивачка не надала судові жодного з вказаних документів на підтвердження того, які саме їй необхідні ліки та не довела судові неналежне виконання або не виконання вказаної умови договору. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд встановив, що доказова база позивачки ґрунтується лише на показаннях свідків, які є її рідними, і які прямо чи побічно зацікавлені у позитивному вирішені на користь [PERSON]. даного спору, бо мають можливість успадкувати спірну квартиру, яка значно зросла в ціні з моменту укладення договору довічного утримання, оскільки інших рідних у позивачки немає. Не доведено позивачкою і факту примушування до укладення спірної угоди з боку відповідачки, оскільки, як пояснила сама відповідачка, а також свідок [PERSON], вона довго вагалася на укладення спірного договору, а ініціатива укладення договору виникла у самої позивачки, яка своїм заповітом вже відписала квартиру на неї, а взамін чого, через самотність і похилий вік, хотіла, щоб відповідачка її утримувала. Також більшість свідків у своїх показаннях висловилися щодо теплих, родинних відносин позивачки та відповідачки, які тривають вже тридцять років і ніколи в них не було ніяких чвар, [PERSON] як дочка завжди допомагала [PERSON]., оскільки рано втратила матір і об'єктивних підстав вважати, що відповідачка протягом тридцяти років допомагала позивачці, а з укладенням договору перестала це робити, у суду немає. Сторонами не складалися розписки про прийом-передачу продуктів харчування або виконання певних послуг, а позивачкою з цього приводу не запрошувалися представники соціальних, комунальних служб чи органу місцевої громади для складення яких-небудь актів або висновків їх комісій щодо умов проживання та стосовно виконання умов договору. Доказова ж база відповідачки ґрунтується не лише на показаннях свідків, що є її рідними, а на показаннях сусідів, що часто спілкуються і з позивачкою, і з відповідачкою, які безпосередньо підтвердили у суді факт виконання умов договору і не мають ніякої зацікавленості у результаті розгляду справи. Судом також встановлено, що з моменту подачі позову до суду, позивачка не пускає відповідачку до належної останній квартири, відмовляється від одержання утримання та догляду, а відповідачка бажає виконувати умови договору, що підтверджується тим, що з січня 2008 року по жовтень включно вона робить поштові перекази позивачці у розмірі 300 грн. на місяць, проте і від одержання грошових сум позивачка також відмовляється (а.с.87-90,100). Суд також приймає до уваги пояснення [PERSON]., дане у судовому засіданні, з приводу головної причин того, що вона звернулася з цим позовом до суду - нібито прозвучала пропозиція з боку відповідачки переселитися в її квартиру і позивачка перелякалася, що відповідачка її виселить з її квартири, проте такі заяви ніякими об'єктивними даними не підкріпляються і цей факт не доведено, оскільки однією з умов договору як раз і є забезпечення проживання відчужувача саме у відчужуваній квартирі, а ця умова договору повністю виконується. Відповідно до п.1 ч.1 ст.755 ЦК України договір довічного утримання може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини. На думку суду, сторона позивачки не довела у судовому засіданні факт невиконання або неналежного виконання відповідачкою умов договору. Натомість, стороною відповідачки надано достатньо доказів того, що договір виконувався і вона має намір продовжувати його виконувати. Входячи з вищенаведеного, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими, такими, що не відповідають дійсності, і такими, що задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed