Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі, моральної шкоди та з вимогою про зобов»язання відповідача припинити чинити перешкоди позивачу у виконанні посадових обов»язків. Свої вимоги обгрунтовує тим, що з 25.07.2005р. працює в компанії «Інтернет Сек»юрітіз, Інкорпорейтед», яка здійснює діяльність в Україні через постійне представництво. З 09.02.2006р. був переведений на посаду виконуючого обов»язки директора представництва. З 2008р. керівником представництва було призначено [PERSON]. З невідомих для позивача причин, його було фактично відсторонено від роботи, оскільки в нього забрали комп»ютер та відключили від комп»ютерної мережі компанії. Крім того, він не отримав заробітну плату за липень 2008р., яка складається з окладу, премії за виконання фінансових планів представництва та додаткової премії за укладені угоди з продажу послуг. Оскільки відповідачем було суттєво порушені його трудові права, він був дискредитований в очах інших працівників представництва, що призводить до моральних страждань та втрати нормальних життєвих зв»язків, позивач просить відшкодувати моральну шкоду в розмірі 25000 грн. В судовому засіданні позивачем були уточнені позовні вимоги і знято вимогу про зобов»язання відповідача припинити чинити перешкоди у виконанні посадових обов»язків, оскільки його було звільнено з роботи 03.09.2008р. Крім того, в серпні 2008р. позивач отримав заробітну плату за липень 2008р., разом з тим, відповідачем не було виплачено квартальну премію та премію за укладені ним угоди, яку позивач просить стягнути з відповідача та відшкодувати моральну шкоду. Представник позивача також підтримав позовні вимоги в частині стягнення премій за липень 2008р. та моральної шкоди. Представники відповідача позовні вимоги не визнали, посилаючись на те, що позивач в серпні отримав заробітну плату за липень 2008р., премія йому також була нарахована та виплачена і тому будь-які права позивача порушені не були, що виключає можливість стягнення на його користь моральної шкоди. Суд, вислухавши пояснення позивача, його представника, представників відповідача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Як встановлено в судовому засіданні, позивач з 25.07.2005р. по 03.09.2008р. працював в компанії «Інтернет Сек»юрітіз, Інкорпорейтед», яка здійснює діяльність в Україні через постійне представництво. Заявляючи позов, позивачем було зазначено про порушення відповідачем його права на своєчасне отримання заробітної плати за липень 2008р. у розмірі 33171 грн. Разом з тим, представником відповідача зазначено та не заперечується позивачем, що 28.08.2008р. позивачу було перераховано заробітну плату за липень 2008р. в розмірі 12553 грн. та премію в розмірі 1504 грн. Дана обставина підтверджується відомостями №3,6 виплати позивачу авансу та зарплати за липень 2008р. Що стосується вимог позивача про порушення його права на отримання премії за виконання фінансових планів представництва в розмірі 4545 грн. та додаткової премії за укладені угоди з продажу послуг в розмірі 16073 грн., то вони задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Відповідно до ст.143 КЗпП України до працівників підприємств, установ, організацій можуть застосовуватись будь-які заохочення, що містяться в затверджених трудовими колективами правилах внутрішнього трудового розпорядку. Отже, застосування заохочення до певного працівника є правом, а не обов»язком власника або уповноваженого ним органу і відповідно до ст.144 КЗпП України заохочення оголошуються наказом. З наданих представником відповідача наказів по представництву за останнє півріччя 2008р. вбачається, що директором представництва щомісяця видавались накази про преміювання певних працівників, в тому числі і позивача. Наказом №290708-1 від 29.07.2008р. директором також було прийнято рішення про застосування до позивача заохочення у вигляді премії в розмірі 1504 грн. Будь-яких доказів , які б підтверджували доводи позивача про нарахування йому премії в більшому, ніж зазначено вище, розмірі, суду надано не було, оскільки позивачем не доведено, що директором представництва приймалось рішення про його преміювання за виконання фінансових планів представництва в розмірі 4545 грн. та преміювання за укладені угоди з продажу послуг в розмірі 16073 грн. Посилання позивача на існуючий в представництві локальний нормативний акт - Порядок встановлення розмірів премій представникам за укладання з клієнтами Договорів продажу послуг, не виключає встановлене законодавством право, а отже не є обов»язком власника або уповноваженої ним особи приймати рішення про преміювання працівників. Таким чином, позовні вимоги не доведені позивачем, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження посилання позивача на порушення його трудових прав відповідачем, оскільки заробітна плата та премія за липень 2008р. були йому виплачені. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Підставою для виникнення правовідносин щодо відшкодування моральної шкоди працівникові є порушення власником законних прав працівника. Разом з тим, в судовому засіданні не був встановлений факт порушення законних прав позивача і тому вимога про відшкодування моральної шкоди є недоведеною та такою, що не підлягає задоволенню. На підставі вищенаведеного та

Outcome: dismissed