Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-17 00:00:00

Представник позивача звернулась до Ялтинського міського суду АРК із зазначеною позовною заявою в порядку процесуальних вимог цивільного судочинства і просить суд : - Стягнути з [PERSON] на користь Державної житлово-експлуатаційної організації „Масандра” у відшкодування майнової шкоди дві тисячі дев'ятсот тридцять чотири гривні тринадцять копійок. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди 30 грудня 2005 року, яка сталася з вини відповідача при порушенні ним вимог Правил дорожнього руху України, був пошкоджений автомобіль ВАЗ 21043, державний [NUMBER], який належить ДЖЕО „Масандра” на праві власності. Внаслідок цього ДЖЕО „Масандра” було змушено укласти договір оренди іншого транспортного засобу для задоволення потреб цього підприємства, відповідно відповідач зобов'язаний відшкодувати сплачену орендну плату як реальні збитки і упущену вигоду. Представник відповідача проти позову заперечував, оскільки вважає, що представник позивача не довела факту використання орендованого транспортного засобу за призначенням у зв'язку з відсутністю його реєстрації в органах ДАІ за ДЖЕО „Масандра”. Особи, які беруть участь у справі, не заявили у суді, що факти, які мають значення для справи, їм відомі особисто, тому не вирішувалось питання про їх допит в якості свідків згідно зі ст. 184 ЦПК України. Вислухавши пояснення представників сторін, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з таких підстав. Постановою судді Ялтинського міського суду АРК від 19 січня 2006 року у справі про адміністративне правопорушення встановлено, що 30 грудня 2005 року, о 8 годин 00 хвилин, на 53 км. 850 м. а/д Гончарне-Ялта [PERSON], керуючи транспортним засобом Фонд Ескорт, державний [NUMBER], порушив п. 16.13 Правил дорожнього руху України, тобто до повороту ліворуч не надав перевагу у русі транспортному засобу ВАЗ 2104, державний [NUMBER], і Мазда, державний [NUMBER], які рухались у зустрічному напрямку прямо на рівнозначній дорозі, внаслідок чого транспортні засоби були пошкоджені при зіткненні. Як вбачається зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], власником транспортного засобу ВАЗ 21043, державний [NUMBER], є ДЖЕО „Масандра”. 5 січня 2006 року ДЖЕО „Масандра” уклало договір оренди транспортного засобу ВАЗ 21043, державний [NUMBER], з ТОВ „Кримекодизайн” строком до 5 січня 2007 року. Стверджуючи, що договір оренди транспортного засобу був укладений саме через пошкодження і неможливість експлуатації транспортного засобу, яке належить позивачу, його представник наполягає, що сума орендної плати за договором у загальному розмірі 2934 гривні 13 копійок складає суму завданої ДЖЕО „Масандра” майнової шкоди. Разом з тим представник позивача у відповідності з вимогами ст. ст. 11, 60 ЦПК України не довела того, що ці витрати були пов'язані з пошкодженням транспортного засобу, яке належить позивачу, і були спрямовані на відновлення порушеного права. Так, відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). За змістом п. 2 ч. 1 ст. 181 ЦК України транспортний засіб є специфічним об'єктом, права на який підлягають державний реєстрації. Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування автомобілі, автобуси, самохідні машини, сконструйовані на шасі автомобілів, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, причепи, напівпричепи та мотоколяски. Державна реєстрація і облік здійснюються органами Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України, а їх порядок установлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 34 Закону України „Про дорожній рух”). Постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. № 1388 були затверджені Правила державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок. Ці Правила є обов'язковими для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Відповідно до п. 15 зазначених Правил, якщо власник транспортного засобу передав в установленому порядку право користування ним іншій фізичній або юридичній особі, їм видається підрозділами ДАІ тимчасовий реєстраційний талон на період дії документа, який підтверджує право користування і (або) розпорядження. Такий реєстраційний талон на транспортний засіб, нібито переданий за договором оренди ДЖЕО „Масандра”, не видавався, тимчасова реєстрація не здійснювалась, що підтверджується повідомленням начальника Ялтинського Відділення реєстраційно-екзаменаційної роботи ДАІ від 17 вересня 2008 року. Доводи представника позивача, за якими експлуатація транспортного засобу ВАЗ 21043, державний [NUMBER], здійснювалась ДЖЕО „Масандра” при порушенні викладених вимог щодо державної реєстрації на підставі подорожних листів, суд відхиляє як нікчемні. Подорожні листи і додаткову угоду до договору оренди, яки були надані суду представником позивача під час судового засідання, суд, крім того, не прийняв в якості доказів з підстав, що передбачені ст. 131 ЦПК України, адже не було доведено, що докази були подані несвоєчасно до або під час попереднього засідання з поважних причин. Така позиція суду також пов'язана й з тим, що ці докази були представлені у судовому засіданні тільки після того, як у попередньому засіданні представник відповідача висловив підстави заперечення проти позовних вимог позивача, тобто подання цих документів за викладених обставин є недобросовісною процесуальною поведінкою і порушує засади змагальності цивільного процесу. Добровільна сплата відповідачем частини суми орендної плати правового значення не має, висновків суду не спростовує. За таких обставин, витрати, про відшкодування яких просить представник позивача, не були спрямовані на відновлення порушеного права, відповідні вимоги є безпідставними. У будь-якому разі витрати, які понесло ДЖЕО „Масандра”, не можуть тлумачитись як доходи, які б ця особа могла реально одержати за звичайних обставин. Таким чином, розглянувши справу в присутності представників сторін, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позовна заява задоволенню не підлягає. Питання про розподіл судових витрат вирішується відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed