Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-09 00:00:00

В жовтні 2008 року позивачка звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] по відношенню до його малолітнього сина. В позові зазначає, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу є одна малолітня дитина, син [PERSON] [INFO]. До народження сина стосунки між нею та відповідачем погіршилися, неодноразові сварки приводили до втрати взаєморозуміння та поваги. Неодноразові сварки призводили до втрати взаєморозуміння та поваги між ними. Він ніде не працював, брав гроші в борг на випивку, приходив до дому в нетверезому стані, порушував подружню вірність. На її прохання змінити свою поведінку відповідач не реагував. У 2000 році шлюбні стосунки між ними було фактично припинено, відповідач залишив її з дитиною і більше не з'являвся. З того часу відповідач з дитиною, сином [PERSON] стосунків не підтримує і до теперішнього часу не зробив ніяких спроб налагодити контакт с дитиною. Відповідно до ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Вона пред'являє позовну заяву в інтересах неповнолітнього сина, оскільки він внаслідок свого малолітнього віку не може сам захистити свої права. Згідно ст..12 Закону України „ Про охорону дитинства ” , батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Статтею 150 СК України визначені обов'язки батьків по вихованню своїх дітей, піклуванню про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, освіту і інше. Права та обов'язки матері і батька дитини відповідно до ст.. 121 СК України ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану. Батько дитини - [PERSON] вихованням дитини не займається, зовсім не турбується і не цікавиться його життям, здоров'ям, навчанням та майбутнім, добровільно матеріально не допомагає. Він без поважних причин самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до сина і це підтверджується і це підтверджується письмовими доказами, які додаються до позову. Малолітній [PERSON] проживає разом з нею [ADDRESS], вона належним чином його доглядає, матеріально утримує, а також виховує його, син має все необхідне для нормального фізичного, духовного розвитку, навчається в загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №33 м.Чернівці. У зв'язку з тим, що [PERSON] батьківського піклування щодо своєї дитини не виявляє та фактично повністю самоусунувся від батьківського обов'язку , метою соціального захисту малолітнього є підстави для позбавлення відповідача батьківських прав щодо його дитини. Про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача свідчить висновок органу опіки та піклування Чернівецької міської ради № 9/24-1001 від 29.09.2008 року. Тому просила суд позбавити батьківських прав [PERSON] щодо його малолітнього сина [PERSON] [INFO]. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі і дала свої пояснення. Представник третьої особи в судовому засіданні вважала, що позов обгрунтований , є всі підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON]. Відповідач [PERSON] двічі в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про день та місце розгляду справи, від нього не поступило заяв чи клопотань про відкладення чи зупинення провадження по справі, тому суд вважає за можливе заочно розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши представника позивача, представника третьої особи, дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст.. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, він п. 1 - не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування ; п. 2 - ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ст. 150 СК України передбаченого, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готовити її до самостійного життя. З акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї [PERSON] вбачається, що вона проживає в будинку [ADDRESS] разом з сином, [PERSON], будинок трьохкімнатний, дитина має окрему кімнату для сну, підготовки до уроків та відпочинку. Вихованням дитини займається [PERSON]. Батько з дитиною не проживає, участі у вихованні дитини не приймає, матеріально не підтримує, взагалі дитиною не цікавиться. Із свідоцтва про розірвання шлюбу вбачається, що [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 06 липня 2005 року. З копії свідоцтва про народження [PERSON] вбачається, що він народився [INFO] і його батьками є [PERSON] та [PERSON]. З висновку органу опіки та піклування Чернівецької міської ради № 9/24-1001 від 29.09.2008 року вбачається, що з метою соціального захисту інтересів малолітнього, орган опіки та піклування виконкому міськради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], 1976 року народження по відношенню до його малолітнього сина, [PERSON] [INFO]. Таким чином судом з'ясовано, що відповідач [PERSON] не займається вихованням дитини і не бажає цього, матеріально не утримує, а тому його потрібно позбавити батьківських прав по відношенні до його дитини. На підставі викладеного та ст.ст. 150,164 СК України,

Outcome: approved