Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] [INFO] розмірі &frac14; частини усіх видів його доходів, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до виповнення дитині повноліття. Просить допустити негайне виконання рішення суду. В позовній заяві позивачка вказала на наступне. Відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON][INFO]. Рішенням суду він позбавлений щодо нього батьківських прав. Позивачка є опікуном цієї дитини, яка повністю перебуває на її вихованні і утриманні. Оскільки добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання сина [PERSON] відповідач не бажає, вона змушена ї звернутися до суду з вказаним позовом. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, відповідач позов визнав повністю. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] [INFO], тобто він неповнолітній і його батьком є [PERSON], про що свідчить свідоцтво про його народження (а.с.3). Із рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 15 травня 2007 року вбачається, що відповідач позбавлений батьківських прав відносно цієї дитини (а.с.6,7). Рішенням виконавчого комітету Алісівської сільської ради Харківської області від 22 лютого 2005 року опікуном над неповнолітнім [PERSON] призначена його тітка[PERSON]( а.с.5). Довідка цієї ж сільської ради від 03.09.2008 року свідчить про те, що неповнолітній [PERSON] повністю знаходиться на її утриманні (а.с.4). Відповідно до ч.2 ст.247 Сімейного Кодексу України встановлення опіки та піклування не припиняє права дитини на аліменти, а ч. 2 ст. 166 цього ж Кодексу передбачає, що особа, яка позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому згідно ч.2 ст. 182 цього ж Кодексу, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. При визначені розміру аліментів суд враховує обставини зазначені в ст. 182 Сімейного кодексу України. У відповідності до ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а оскільки позов було пред'явлено 10.09.2008 року, то вони і мають бути присудженими з цього дня. У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення усієї суми боргу по аліментах. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судові витрати в дохід держави: судовий збір - 51 грн. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи - 07 грн. 50 коп.

Outcome: approved