Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернулася до суду із позовом до Красноармійської міської Ради Донецької області, про визнання права власност, посилаючись на те, що 11.04.05р. позивачка уклала з [PERSON] договір довічного утримання посвідчений приватним нотаріусом Красноармійського нотаріального округу [PERSON]., зареєстрованим в реєстрі за №1266. Відповідно до п.п.1,2 вказаного договору [PERSON]. передала позивачці у власність житловий будинок [ADDRESS] і земельну ділянку загальною площею 0,0525га, надану [PERSON]. для будівництва та обслуговування житлового будинку. [INFO] [PERSON]. вмерла, про що в Книзі реєстрації смертей 25.03.08р. зроблено відповідний актовий запис №292. Відповідно до умов договору позивачка звернулась до КП»Красноармійське бюро технічної інвентаризації» для реєстрації права власності на житловий будинок і господарські будівлі. 19 травня 2008 року право власності позивачки на вказані об»єкти було зареєстровано, що підтверджується відповідним витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Згідно ст. 125 ЗК України, право власності на землю виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку та його державної реєстрації Однак, при виконанні договору, З2ясувалось, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ДН №075589 від 05.08.04р. підтверджуючий право власності [PERSON]. втрачений. Відновити його і здійснити державну реєстрацію позивачкиного права власності на земельну ділянку неможливо. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою. В судове засідання позивака [PERSON]. з”явилася, наполягає на задоволенні позову. Представник відповідача - Красноармійської міської Ради Донецької області позовні вимоги взнав в повному обсязі. Третя особа-Красноармійський міський відділ ДРФДП”Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах”повідомлявся про розгляд справи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріли справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі за наступних підстав: Судом встановлено, що 11.04.05р. позивачка уклала з [PERSON] договір довічного утримання посвідчений приватним нотаріусом Красноармійського нотаріального округу [PERSON]., зареєстрованим в реєстрі за №1266. Відповідно до п.п.1,2 вказаного договору [PERSON]. передала позивачці у власність житловий будинок [ADDRESS]і земельну ділянку загальною площею 0,0525га, надану [PERSON]. для будівництва та обслуговування житлового будинку. [INFO] [PERSON]. вмерла, про що в Книзі реєстрації смертей 25.03.08р. зроблено відповідний актовий запис №292. Відповідно до умов договору позивачка звернулась до КП»Красноармійське бюро технічної інвентаризації» для реєстрації права власності на житловий будинок і господарські будівлі. 19 травня 2008 року право власності позивачки на вказані об»єкти було зареєстровано, що підтверджується відповідним витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Згідно ст. 125 ЗК України, право власності на землю виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку та його державної реєстрації Однак, при виконанні договору, З2ясувалось, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ДН №075589 від 05.08.04р. підтверджуючий право власності [PERSON]. втрачений. Відновити його і здійснити державну реєстрацію позивачкиного права власності на земельну ділянку неможливо. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою. Таким чином, позовні вимоги [PERSON]. законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved