overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-07 00:00:00

[PERSON]. у серпні 2008 року в інтересах [PERSON] . звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Пирятинської міської ради про визнання права власності на самочинні збудовані житловий будинок «А-1», сарай „Б”, саж «В», вбиральню „Г”, погреба „Д”, огорожу №1, колодязь №2, які знаходяться у домоволодінні [ADDRESS]. Вказуючи на те, що [PERSON]. побудував їх без дозволу виконавчого комітету Пирятинської міської ради та проекту.. Через відсутність правовстановлюючих документів він не може розпоряджатися своїм майном. Представник позивача [PERSON] . у судовому засіданні позовні вимоги підтримав і просив суд визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок та господарські будівлі, які знаходяться у домоволодінні [ADDRESS] Представник відповідача у судове засідання не з'явився, направив до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Суд, вважає, що неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено: [PERSON]. є користувачем земельної ділянки, яка знаходиться в [ADDRESS] . (а.с.7) На вказаній земельній ділянці [PERSON] . самовільно побудував житловий будинок з господарчим забудовами.(а.с.9) Відповідно до довідки Комунального підприємства „Міська архітектурно-планувальна група” житловий будинок «А-1», сарай „Б”, саж «В», вбиральню „Г”, погреба „Д”, огорожу №1, колодязь №2, які знаходяться у домоволодінні [ADDRESS] побудовані з дотриманням всіх існуючих норм. Відповідно до ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-07 00:00:00

[PERSON]. звернувся до суду з позовом до Кам”янської міської ради, [PERSON]., [PERSON] . про визнання права власності на ј частину житлового будинку, посилаючись на те, що відповідно до рішення Кам”янського районного суду Черкаської області від 06.05.2008 р. за ним визнано право власності на ѕ частини житлового будинку [ADDRESS] Інші ј частини житлового будинку вказаного вище будинку належить йому на праві власності відповідно до свідоцтва про право власності від 15.05.2007 року . Але враховуючи те, що свідоцтво про право власності видане на його ім”я та на ім”я його матері [PERSON]. , яка померла [INFO]., Кам”янським відділення ЧООБТІ було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок [ADDRESS] , він вимушений звернутись до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON]. підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини , зазначені в позовній заяві. Представник відповідача - Кам”янської міської ради Щербак Ю.І. не заперечував відносно задоволення позову. Відповідач [PERSON]. в судовому засіданні позов визнав, пояснив , що він відмовився від своєї частки на користь брата [PERSON]. і не заперечує відносно задоволення позову. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з”явився. Від нього до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. У відповідності до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши позивача [PERSON]., представника відповідача Кам”янської міської ради Щербака Ю.І., відповідача [PERSON] ., дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню , виходячи з наступного. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред”явити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою , а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як вбачається з свідоцтва про право власності на спадщину за законом серії ААІ № 578772, виданого 15.05.2007 р. Кам”янською державною нотаріальною 2 конторою, позивач [PERSON] . та його мати [PERSON] . є власниками Ѕ частини житлового будинку [ADDRESS] , але в даному свідоцтві не зазначені частки кожного з них. Після смерті [PERSON]. відкрилась спадщина на ѕ частини житлового будинку [ADDRESS] , спадкоємцям якої є позивач та відповідачі [PERSON]. і [PERSON]. Оскільки [PERSON]. та [PERSON]. відмовились від своєї частки в спадщині за позивачем [PERSON]. згідно рішення Кам”янського районного суду Черкаської області від 06.05.2008 р. , визнано право власності на ѕ частини вказаного житлового будинку. Виходячи з вищезазначеного, слід вважати, що частка [PERSON]. в спільній власності на будинок згідно свідоцтва про право власності на спадщину за законом серії ААІ № 578772, виданого 15.05.2007 р. Кам”янською державною нотаріальною конторою , складає ј , а тому позовні вимоги [PERSON] . підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 392 ЦК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 20 жовтня 2006 року він придбав у відповідача житловий будинок з господарськими спорудами, розташований [ADDRESS]. На підтвердження домовленості щодо досягнення усіх істотних умов купівлі-продажу будинку та передачі коштів було складено розписку. Усно між сторонами було погоджено питання про подальше нотаріальне оформлення договору, після того, як позивач матиме необхідні кошти для оформлення будинку. Проте відповідач на даний час відмовляється від нотаріального посвідчення договору, мотивуючи свою відмову тим, що будинок вона позивачеві продала, а тому не буде їхати до нотаріуса. Ухилення відповідача від оформлення договору створює для нього суттєві перешкоди, оскільки, фактично отримавши будинок, він не може в ньому зареєструватися та набути права власності, а тому просить суд визнати договір купівлі-продажу дійсним та визнати за ним право приватної власності на будинок. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги і просив позов задовольнити. Відповідач не заперечувала проти задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. З досліджених у судовому засіданні матеріалів справи встановлено, що будинок, розташований [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія САА № 165175 від 31.08.2004 року, виданого на підставі рішення виконкому Володимирівської сільської ради від 18.01.1981 р. Як вбачається з письмової розписки від 20 жовтня 2006 р. відповідач [PERSON] отримала, а позивач сплатив їй п'ять тисяч гривень за будинок, що сторони підтвердили і в судовому засіданні. Згідно ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу житлового будинку укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно ст.220 ч.2 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що між сторонами був укладений договір купівлі-продажу будинку, позивач виконав його умови, однак відповідач ухилилася від нотаріального посвідчення договору, а тому суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та визнати договір купівлі-продажу будинку дійсним та право приватної власності на будинок з господарськими спорудами за позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-07 00:00:00

Сторони одружені з 11 жовтня 2003 року. Шлюб перший, зареєстрований Миколаївською сільською радою Станично-Луганського району Луганської області, актовий запис № 11. Від цього шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Позивачка просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з березня 2008 року вони з відповідачем припинили шлюбно-сімейні відносини, з приводу того, що відповідач допустив подружню зраду й пішов жити до іншої жінки, що привело до втрати поваги один до одного і розпаду родини, тому вона вважає, що зберегти цей шлюб не можливо. У судове засідання сторони не з'явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю, згодні на розірвання шлюбу. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін за існуючими доказами у справі. Дослідивши матеріали справи, суд признав позов обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню, тому що родина розпалася остаточно і зберегти її неможливо, суперечки про розділ майна не існує.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-07 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 12 лютого 2005 року в Воскобійницькій сільській раді Шишацького району Полтавської області, актовий запис № 1 від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Позивачка в позовній заяві просить суд розірвати їх шлюб з відповідачем та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільної доньки [PERSON], обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що сімейні та подружні стосунки у них не склалися через постійні сварки, образи та приниження з боку відповідача, крім того відповідач ухиляється від утримання дочки та не надає сім'ї матеріальної допомоги. В попередньому судовому засіданні позивачка підтримала свій позов, просила суд задовольнити її позовні вимоги, на примирення з відповідачем не погоджується, вважає, що їх сім'я не може бути збережена. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав, просив суд прийняти визнання ним позову і винести рішення у попередньому судовому засіданні. Заслухавши пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, перевіривши та оцінивши наявні докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню з слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12 лютого 2005 року в Воскобійницькій сільській раді Шишацького району Полтавської області, актовий запис №1, від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.24,110 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки кожен з подружжя має право надати до суду позов про розірвання шлюбу. В судовому засіданні встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося, вони припинили спільне проживання, шлюб набув формального характеру і суперечить інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тому позов в частині стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання доньки [PERSON] суд визнає обґрунтованим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-07 00:00:00

Заявниця [PERSON] [INFO] звернулась в Шишацький районний суд з заявою про надання права на шлюб в зв'язку з недосягненням шлюбного віку з гр. [PERSON], [INFO], в заяві зазначила, що укладення шлюбу до досягнення нею шлюбного віку з гр. [PERSON] повністю відповідає її інтересам, так як вона вагітна і перебуває в фактичних шлюбних відносинах з гр. [PERSON] З метою реєстрації шлюбу заявниця разом з [PERSON] звернулась в відділ РАЦСу Шишацького районного управління юстиції Полтавської області , але в реєстрації шлюбу їм було відмовлено у зв'язку з недосягненням заявницею шлюбного віку, тому вона звернулась з зазначеною заявою до суду про надання права на шлюб з гр. [PERSON] В судовому засіданні заявниця підтримала свою заяву, просила суд надати їй право на шлюб з гр. [PERSON], так як це відповідає її інтересам . Зацікавлені особи в судовому засіданні підтримали заяву [PERSON]., просили суд задовольнити її вимоги . Заслухавши пояснення заявниці, зацікавлених осіб, ознайомившись з матеріалами справи, перевіривши та оцінивши наявні докази, суд дійшов висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з слідуючих підстав . Згідно ст.ст.22,23 Сімейного кодексу України, шлюбний вік для жінки встановлюється у сімнадцять років . Право на шлюб мають особи , які досягли шлюбного віку . За заявою особи, яка досягла чотирнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам . Судом встановлено, що заявниця [PERSON], [INFO], не досягла шлюбного віку, тому відділом РАЦСу Шишацького РУЮ Полтавської області їй цілком обґрунтовано було відмовлено в реєстрації шлюбу з гр. [PERSON], який досяг шлюбного віку . В судовому засіданні заявниця пояснила, що вона проживає в фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], вагітна від нього, а тому укладення шлюбу відповідає її інтересам . [PERSON], як зацікавлена особа, в судове засідання, не з'явився звернувся до суду з заявою в якій просить суд розглянути справу без його участі, так як він працює вахтовим методом, заяву [PERSON] повністю підтримує. Згідно довідки Шишацької ЦРЛ від 29.08.2008 року, заявниця [PERSON] перебуває на обліку в жіночій консультації, вагітність 5-6 тижнів. За таких обставин суд вважає , що заявниці [PERSON] необхідно надати право на шлюб з гр. [PERSON] так як це відповідає її інтересам . На підставі ст. ст. 22-24 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення юридичного факту мешкання в Україні. Зазначив, що в 1937 році він народився в м.Москва. За збігом сімейних обставин з 1984 по 1989 р.р. проживав в [ADDRESS] у рідних - родини [PERSON]. На даний час, перебуваючи на пенсії, має намір повернутися до України, де у нього багато друзів та родичів, але звернувшись до ВГІРФО Золочівського РВ з питанням отримання громадянства України, йому було відмовлено в цьому в зв”язку з тим, що він не зміг підтвердити документально факт свого проживання на території України на час проголошення незалежності України або на час прийняття Закону України „Про громадянство”. Представник заінтересованої особи Івіна Н.М. в судове засідання з”явилася, при вирішенні питання по суті покладалася на розсуд суду. Вислухавши сторін, свідків, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. З матеріалів справи видно, що [PERSON] народився [INFO] в м.Москва. З пояснень свідка [PERSON] встановлено, що заявник є її родичем. Восени 1984 року він приїхав до України, оселився в квартирі її родини ([ADDRESS]). Згодом, за сімейними обставинами, в 1989 році знову виїхав до м.Москви. Свідок [PERSON] пояснив, що з [PERSON] знайомий давно, йому відомо, що з осені 1984 року до 1989 року він проживав в смт.Золочів у родини своєї сестри [PERSON]. В 1989 році за сімейними обставинами він виїхав до Росії. Згідно ст. 256 ч.2 ЦПК України суд може встановити факт, від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-07 00:00:00

Відповідач [PERSON]. позов визнав повністю. Позивачка [PERSON]. пояснила, що шлюб з відповідачем вони зареєстрували 11 жовтня 2003 року в відділі реєстрацій актів громадського стану Кельменецького районного управління юстиції Чернівецької області. Від шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON]. [INFO]. Сімейне життя не склалося тому, що відсутні спільні погляди на життя. Причиною розпаду сім'ї, є те, що у них з відповідачем різні характери та погляди на життя, відсутність взаємо порозуміння та поваги один до одного. Вона втратила до відповідача почуття любові та поваги. Вони не проживають як одна сім'я, тому вважає, що при таких обставинах наше спільне подружнє проживання неможливе, сім'ї фактично немає. Вони не проживають сім'єю з червня 2008 року. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON]. зареєстрували шлюб 11 жовтня 2003 року в відділі реєстрацій актів громадського стану Кельменецького районного управління юстиції Чернівецької області, актовий запис за №57 та спільно подружнім життям сторони проживали до червня 2008 року. Під час шлюбу у них народилася дочка - [PERSON] [INFO], яка проживає з позивачкою. Сторони спільно не проживають та не підтримують подружні відносини, шлюб носить формальний характер, в даний час між позивачкою та відповідачем відсутнє взаєморозуміння. Шлюб у сторін перший. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права та інтереси інших осіб. Подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Враховуючи наведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. Суд вважає, що судові витрати слід залишити за позивачкою, а витрати по сплаті державного мита при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС слід покласти на відповідача. При цьому суд враховує думку позивачки з цього питання. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-07 00:00:00

Відповідач [PERSON]. позов визнав повністю. Позивачка [PERSON]. пояснила, що шлюб з відповідачем вони зареєстрували 10 серпня 2002 року у виконкомі Нелиповецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області. Від шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON] [INFO]. Сімейне життя не склалося тому, що відсутні спільні погляди на життя. Вони не проживають як одна сім'я, тому вважає, що при таких обставинах спільне подружнє проживання неможливе, сім'ї фактично немає. Вони не проживають сім'єю з травня 2006 року. Судом встановлено, що позивачка [PERSON]. та відповідач [PERSON]. зареєстрували шлюб 10 серпня 2002 року у виконкомі Нелиповецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області, актовий запис за №07 та спільно подружнім життям сторони проживали до травня 2006 року. Під час шлюбу у них народилася дочка - [PERSON] [INFO], яка проживає з позивачкою. Сторони тривалий час спільно не проживають та не підтримують подружні відносини, шлюб носить формальний характер, в даний час між позивачкою та відповідачем відсутнє взаєморозуміння та відсутні спільні погляди на життя. Шлюб у сторін перший. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права та інтереси інших осіб. Подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Враховуючи наведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позовні вимоги [PERSON]. слід задовольнити. Суд вважає, що судові витрати та витрати по сплаті державного мита при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС слід покласти на відповідача. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно, яке успадкував за заповітом дядьки, але не може повністю оформити право власності через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на садибу та реєстрації у державному реєстрі прав власності на нерухомість. У судове засідання від відповідачів надійшли письмові заяви про визнання позову, ознайомлення з процесуальними наслідками та розгляд справи без участі їх представників. Від третіх осіб надійшли письмові заяви про розгляд справи без їх участі, вирішення спору відносять до компетенції суду. Суд розглянув справу у відсутність представників цих осіб на підставі ст. 169 ЦПК України, - потреби вислуховувати особисті пояснення представників не має, процесуальні перешкоди до розгляду справи відсутні. Позивач і його представник вважають, що визнання позову відповідачами суд має прийняти та позовні вимоги задовольнити. Досліджені письмові докази свідчать про те, що: - після смерті спадкодавця [INFO] його майно за заповітом успадкував позивач шляхом подачі заяви нотаріусу (а.с. 13, 18 - 20); - до складу спадщини входить нерухомість, яка не пройшла державної реєстрації (а.с. 21 - 29). Згідно пояснення представника позивач має законний юридичний інтерес у справі, але без судового втручання захистити його невизнане право на нерухомість, що входить до спадщини, неможливо. Відповідно ст. ст. 328; 1222; 1268 - 1269 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач, як спадкоємець за заповітом, діяв добросовісно, але реалізувати своє право власності на нерухоме спадкове майно не може, через відсутність його державної реєстрації. Внаслідок викладеного визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, тому його належить прийняти і задовольнити позовні вимоги. Судові витрати відсутні. На підставі ст. ст. 328; 1222; 1268 - 1269 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про повернення неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] року народження та визначення способу участі відповідача у вихованні дитини та спілкуванні з нею встановити. [PERSON] посилається на те, що при розірванні шлюбу між нею та відповідачем рішенням Ружинського районного суду від 19.10.2004 року наповнолітнього [PERSON] залишено на утриманні і вихованні позивачки. Однак, 10.11.2007 року [PERSON] забрав неповнолітню дитину, без згоди позивачки, до себе і з того часу неовнолітній [PERSON] проживає з відповідачем за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-07 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що здійснює постачання електроенергії відповідачці, яка проживає [ADDRESS], має заборгованість за період з 17.03.2005 року по 14.06.2007 року в сумі 279,39грн. Статтею 68 ЖК УРСР встановлено обов'язок наймача своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Тому просив стягнути з відповідачки не сплачену суму 279,39 грн. державне мито в сумі 51 грн. та 30 грн. за інформаційно - технічне забезпечення. Представник позивача Могильний О.Є. подав у судове засідання заяву про зміну позовних вимог і стягнення заборгованості з відповідачки в сумі 129грн. 39 коп. у зв'язку з тим, що нею після подання позову добровільно була сплачена заборгованість в сумі 150 грн. Відповідачка у судове засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, з позовом згодна. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку , передбаченому ст. 174 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що відповідачка має заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 129грн 39 коп., яка на підставі ст. 526 ЦК України підлягає стягненню . Відповідно до ст.. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 51грн. державного мита та 30 грн. за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі ст. 526 ЦК України,

Outcome: approved