Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-25 00:00:00

В травні 2008 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та послідуючими змінами в липні 2008 року посилаючись на те, що протягом 2007 року та по 13.02.2008 року командир ВЧ А 0312 створював йому перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS]наданій позивачу, як військовослужбовцю, та членам його сім'ї. 13.02.2008р. рішенням Машівського районного суду відмовлено командиру ВЧ в позові до нього про виселення. Але незважаючи на це, командир ВЧ продовжує створювати позивачу перешкоди в користування житлом, а тому 20.02.2008р. створив комісію, яка незаконно опечатала його квартиру. Дані дії командира суперечать ст. ст. 30, 47, 64, 689 Конституції України, ст. ст. 311, 401 ЦК України, Постанові Кабінету Міністрів України № 1081, Наказу МО України № 577, Закону України «Про правовий та соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей». В період опечатування квартири обов'язки командира виконував його заступник [PERSON]. В зв'язку з наведеним позивач просить суд визнати дії командира та його заступника направленні на опечатування квартири позивача незаконними та такими, що мають ознаки незаконного примусового позбавлення житла та стягнути з них судові витрати. У судовому засіданні в якості співвідповідача по справі залучено заступника командира військової частини [PERSON]. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та зазначив, що факт опечатування квартири не завадив йому ніяким чином в доступі до квартири, але вважає, що відповідачі не мали права її опечатувати. Представник відповідача та співвідповідач позов не визнали, та зазначили, що на території ВЧ здійснювалося опечатування не тільки квартири відповідача, але й інших квартир та приміщень, підставою чого були факти розкрадання майна на території ВЧ. Але оскільки позивач постійно на території містечка не проживав, а тому його квартира була також опечатана, але не з метою позбавлення його права на житло чи іншого порушення його прав, а з метою запобігти спробам крадіжок, що передбачено посадовою інструкцією командира та Статутом. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного. Судом установлено, не заперечується сторонами, що за позивачем [PERSON]. закріплена квартира[ADDRESS]. Рішенням Машівського районного суду від 13.02.2008р. відмовлено ВЧ А 0312 в задоволенні позову про визнання [PERSON]. та [PERSON]. такими, що втратили право користування квартирою[ADDRESS] ( а.с. 13-14 ). Як вбачається з наказу командира ВЧ А 0312 - в період з 19.02 по 21.02.2008р. командир ВЧ Бутенко Р.В. перебував у відрядженні в м. Києві і на час його відсутності обов'язки командира покладено на заступника [PERSON]. ( а.с. 12 ). В рапорті коменданта ВЧ на ім'я командира від 20.02.2008р. зазначено прохання прийняти міри з метою недопущення пропажі майна жителів містечка. Підполковником Фучко накладено резолюцію «комісійно прикріпити контрольні стрічки на всі замкнуті будівлі з метою своєчасного виявлення та реагування в разі проникнення до них сторонніх осіб» та звернуто увагу добового наряду ( а.с. 11 ). З наданого позивачем копії листа опечатування квартири в буд. 10 вбачається, що на ньому зазначено надпис «Квартира закрита та опечатана, (гром. [PERSON]), (комісією частини) 20.02.2008 та підпис «Фучко» ( а.с. 4 ). Таким чином, оскільки опечатування квартири позивача, проводив заступник командира ВЧ А 0312 [PERSON]., який на той час, а саме 20.02.2008р. виконував обов'язки командира, а тому саме він повинен бути відповідачем по справі. Відповідно до ч.1 ст. 30 Конституції України - кожному гарантується недоторканість житла Частиною 1 ст. 64 Конституції України передбачено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В свої запереченнях командир ВЧ зазначив, що факт опечатування квартири позивача не ніс за собою мету незаконного примусового позбавлення [PERSON]. житла, а мав на меті забезпечити заходи щодо охорони приміщень від несанкціонованого проникнення сторонніх осіб ( а.с. 20 ), аналогічні заперечення подав заступник командира [PERSON]. ( а.с. 59-60 ). Зазначене передбачено і в функціональних обов'язках командира військової частини А 0312 ( а.с. 52-54 ). Відповідно до п. 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.1994 р. командир ( начальник ) зобов'язаний - організовувати експлуатацію, збереження і використання за призначенням казармено-житлового фонду, комунальних споруд, інженерних мереж, наданих для розквартирування військових частин і підрозділів. Аналізуючи докази по справі, суд вважає, що дії заступника командира ВЧ А 0312 [PERSON]. не були спрямовані на протиправне позбавлення позивача житла, а мали на меті спробу захистити майно, що знаходиться на території містечка від крадіжок, ніяких негативних наслідків факт опечатування квартири позивача не поніс, його права в зв'язку з цим ніяким чином порушені не були, а тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. Оскільки позивачу в задоволенні позову відмовлено, а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України з нього на користь відповідача [PERSON]. підлягають стягненню понесенні останнім витрати пов'язані з явкою до суду в розмірі 25 грн. ( а.с. 62 ). На підставі викладеного,

Outcome: approved