Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

В травні 2008 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Довгеньської сільської ради, третя особа Довгеньський сільський голова про поновлення на роботі і стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з 11.10.2000 року працювала у відповідача на посаді прибиральницею. На підставі розпорядження № 14 від 03.04.2008 року по Довгеньській сільській раді була звільнена за п. 4 ст. 40 КзпПУ. Підставою для звільнення було те, що була відсутня 2 і 3 квітня 2008 року без поважних причин на роботі. Вважає, що незаконно, оскільки прогулів не здійснювала, була відсторонена від роботи 2 квітня 2008 року по усній вказівці сільського голови, без всіляких пояснень. На засіданні профспілкової організації не була присутня, так як ніхто не попереджав, письмової заяви про розгляд подання адміністрації про звільнення в профспілковий орган не подавала. Вважає, що відповідач звільнив її через упереджене до неї ставлення. Виховує самостійно п'ятьох дітей. Відповідач і третя особа позов не визнали, зазначили, що позивачка 2 і 3 квітня 2008 року була відсутня на роботі без поважних причин. Була згода профспілкової організації на звільнення позивачки. Суд вислухав сторони, допросив свідків, перевірив матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивачка в період з 11.10.2000 року по 04.04.2008 року перебувала у трудових відносинах з відповідачем, працювала прибиральницею в Довгеньській сільській раді Ізюмського району, що підтверджується копією трудової книжки ( а.с.5). Розпорядження № 14 від 3 квітня 2008 року по Довгеньській сільській раді [PERSON] звільнена за прогули 2 і 3 квітня 2008 року без поважної причини ( п. 4 ст. 40 КзпПУ) (а.с.20). Згідно п. 4 ст. 40 КзпПУ трудовий договір, укладений на невизначений строк , а також строковий трудовий договір до закінчення його чинності можуть бути розірванні власником або уповноваженим органом у випадку прогулу ( в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причини. Частиною 1 ст. 43 КзпПУ передбачено, що розірвання трудового договору з підстав передбачених п. 4 ст. 40 може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу ( профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатись у присутності працівника, на якого воно винесено. Розгляд подання у разі відсутності правника допускається лише за його письмовою згодою. Якщо працівник або його представник не з'явились на засідання, розгляд заяви відкладається до наступного засідання, в межах строку визначеного частиною другою цієї статті. У разі повторної неявки працівника ( його представника) без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності ( ч. 3 ст. 43 КзпПУ). Відповідно до роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 22,24 постанови від 6 листопада 1992 року « Про практику розгляду судами трудових спорів» при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб звільнених за п. 4 ст. 40 КзпПУ суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визначається відсутність працівника на роботі , як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня. При цьому необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за п. 4 ст. 40 КзпПУ. Підставою для звільнення послужило відсутність позивачки на роботі в період 2 і 3 квітня 2008 року. Оцінюючи зібрані в справі докази, суд приходить до висновку, що звільнення позивачки здійсненого з грубим порушенням норм трудового законодавства. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка працює бухгалтером сільської ради пояснила, що позивачка була відсторонена від роботи сільським головою. Причини відсторонення не виясняла. Із ксерокопії журналу реєстрації розпоряджень по Довгеньській сільській раді ( а.с.34) не вбачається, що позивачка була відсторонена від роботи. Відповідне розпорядження не було оформлене. З квітня 20087 року адміністрація Довгеньської сільської ради звернулась з поданням № 1 про дачу згоди на звільнення [PERSON] по ст. 40 п. 4 КзпПУ за прогули ( а.с.39). В який орган направлялось подання матеріали справи не містять. Суд вважає, що засідання профспілкової організації Довгеньської сільської ради від 3 квітня 2008 року є грубою фальсифікацією, оскільки профспілкова організація розглядає на своєму засіданні не подання адміністрації Довгеньської сільської ради про дачу згоди на звільнення позивачки, а акт відпрацьованого робочого часу по Довгеньській сільській раді від 3 квітня 2008 року ( а.с.16). Як пояснили члени комісії профспілкового органу, в судовому засіданні позивачка не була присутньою на засіданні. Звертає на себе увагу та обставина, що в поданні № 1 адміністрації Довгеньської сільської ради і постанові № 1 засідання профспілкової організації вказані одні і ті самі особи ( а.с.38,39). [PERSON] виступає як член адміністрації і як член профспілкової організації, що є грубим порушенням частини 6 ст. 7 Закону України « Про професійні спілки їх правах та гарантіях діяльності» від 17 лютого 2000 року № 1458- ІІІ з наступними змінами та доповненнями. Таким чином в судовому засіданні було встановлено, що відповідачем по справі грубо порушений порядок звільнення позивачами з займаної посади і не надано доказів того, що вона 2 і 3 квітня 2008 року здійснила прогули без поважних причин. З урахуванням викладеного суд вважає, за необхідне поновити позивачку на роботі на попередній посаді яку вона займала. Відповідно до вимог ст. 235 КзпПУ при винесенні рішення про поновлення на роботі орган , який розглядає трудовий спір, одночасно вирішує вимоги про сплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Стаття 237 КзпПУ передбачено, що суд покладає на службову особу вину в незаконному звільненні , обов'язок покрити шкоду заподіяну підприємству у зв'язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу, коли звільнення здійснено з порушення закону. Середня заробітна плата позивачки згідно довідки відповідача складає 257 гривень ( а.с.46). Таким чином на користь [PERSON] необхідно стягнути з відповідача заробітну плату за час вимушеного прогулу з 3 квітня 2008 року по день постановлення рішення про поновлення на роботі 1518 гривень 63 копійки (( 257*5) + 233 гривні 63 копійки). В зв'язку з цим з [PERSON] необхідно стягнути на користь Довгеньської сільської ради 1518 гривень 63 копійки. Обставин для застосування ст. 137 КзпПУ суд не вбачає, він працює сільським головою , його середня заробітна плата складає 2463 гривні ( а.с.47). Згідно ст. 367 ЦПК України рішення в частині поновлення на роботі і стягнення заробітної плати , але не більше ніж за один місяць підлягають негайному виконанню. В силу ст. 88 ЦПК України з Довгеньської сільської ради на користь держави необхідно стягнути державне мито в розмірі 51 гривні.

Outcome: approved