Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-25 00:00:00

В заяві та судовому засіданні [PERSON] просив визнати його сина [PERSON], [INFO]уродженця м. Чимкент Казахстан безвісно відсутнім. Посилається на те, що в 1999 році його син[PERSON] виїхав з постійного місця проживання з сел. Онуфріївка, знявшись з реєстрації, про що була відмітка в його паспорті. Однак по вині паспортних працівників Онуфріївського РВ УМВС в домовій книзі було помилково поставлений штамп про його виписку, а не сина[PERSON]. Після 1999 року син на протязі до двох років спілкувався з ними періодично по телефону, а потім перестав спілкуватись і з того часу ні їм, ні їх близьким родичам: його сину[PERSON], який проживає у Владивостоку та двоюрідному брату дружини, який проживає в Ленінградській області, нічого не відомо про місце перебування сина[PERSON]. Вказані обставини можуть підтвердити його дружина [PERSON]та свідки - сусіди [PERSON] і [PERSON] Визнання безвісно відсутнім сина[PERSON] мотивує тим, що він отримує мінімальну пенсію і потребує від держави допомоги у виді субсидії , а оформити цього не може поскільки син[PERSON] значиться зареєстрованим в його будинку. Суд, заслухавши пояснення заявника, свідків, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути судом визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання не має відомостей про місце її перебування. Факт відсутності відомостей про місце перебування [PERSON]в місці його постійного проживання в [ADDRESS], протягом біля восьми років підтверджується зібраними по справі доказами. Допитані судом свідки, сусіди [PERSON] і [PERSON] показали, що на протязі біля 8-10 років за місцем постійного проживання [PERSON]не бачили, де він може знаходитись не знають. Зі слів заявника та його дружини [PERSON], їм відомо, що[PERSON] з ними не спілкується , не пише і батькам невідомо де проживає їх син[PERSON]. Згідно відомостей адресного бюро Онуфріївського РВ УМВС України [PERSON], [INFO] значиться прописаним ( зареєстрованим) в [ADDRESS] з 22.10.1999 року, а [PERSON],[INFO]значиться прописаним в [ADDRESS] з 25.12.1992 року. а.с. 13 Згідно довідки Онуфріївської селищної ради по[ADDRESS]зареєстрований [PERSON],[PERSON], [PERSON] і [PERSON], а фактично проживають тільки [PERSON], [PERSON]і[PERSON] Син [PERSON] за вказаною адресою не проживає з 1999 року і місце його проживання невідомо. а.с. 6 В паспорті громадянина України [PERSON],[INFO]вказано, що він зареєстрований в [ADDRESS] з 23.12.1992 року. а.с. 5 Згідно домової книжки по[ADDRESS] будинок належить [PERSON], [PERSON] значиться з 23.12.1999 року і виписаний 22.10.1999 року, [PERSON] прописаний 06.08.1999 року. а.с.7-11 В судовому засіданні свідок[PERSON]- дружина заявника дала пояснення , аналогічні поясненням заявника, пояснивши, що примірно з 2001 року їй невідомо про місце знаходження її сина[PERSON] і просила задовольнити заяву, поскільки це в інтересах як заявника, так і інших членів їх сім»ї. З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомленими свідками. Даних про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об»єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним по справі доказам. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦК України у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи , початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Оскільки матеріали справи свідчать про те, що останні відомості про [PERSON]були в 2001 році, але місяць не встановлено, то початком його безвісної відсутності слід вважати перше січня 2002 року. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON]безвісно відсутнім. На підставі викладеного,

Outcome: approved