Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до ТОВ «АЛЛО» м.Дніпропетровськ про визнання правочину купівлі-продажу, вчиненим під дією обману, недійсним, розірвання його, відшкодування збитків і моральної шкоди, посилаючись на те, що 20 жовтня 2007 року купила в магазині ТОВ «АЛЛО», який знаходиться в м.Калуші, пр.Л.Українки, 11-а фальсифікований мобільний телефон «NOKIA 6267» soft blak, imei: [NUMBER], в кредит за ціною 1498,00 грн., який вже через тиждень експлуатації не змогла використовувати за призначенням і 27 жовтня 2007року звернулася в магазин з проханням розірвати договір купівлі-продажу, де їй відмовили. Тому просить суд визнати договір купівлі-продажу фальсифікованого телефону, здійсненим під дією обману, розірвати його та зобов'язати ТОВ «АЛЛО» відшкодувати ціну збиткового фальсифікованого телефону в подвійному розмірі 1498.00 х 2 = 2996.00грн. та моральну шкоду, яку позивач зазнала внаслідок протиправної поведінки працівників магазину, в розмірі 2000 грн. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просить суд задовольнити позов. Відповідач позов не визнала, пояснивши, що з боку ТОВ «АЛЛО» не було порушено законних прав та інтересів позивача, а також не був застосований обман, на який позивач посилається у позовній заяві, оскільки всі дії відповідача по відношенню до позивача були правомірними. Крім того, телефон після гарантійного обслуговування знаходиться у справному стані, але позивач відмовилася його отримувати. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони по справі перебувають в цивільно-правових відносинах, які виникли, відповідно до вчиненого ними договору купівлі-продажу телефону в розстрочку, що підтверджується видатковою накладною (а.с.12), кредитним договором (а.с.10), договором застави (а.с.11) та приблизним графіком погашення (а.с.9). Через тиждень після покупки телефону, 27.10.2007р., під час гарантійного строку експлуатації, позивач не змогла його використати за призначенням, так як не дає чіткого зображення відеокамера, телефон в стані очікування швидко розряджається (до 12 год.), самовільно відключається, тому [PERSON] звернулася в магазин з проханням розірвати договір купівлі-продажу, відповідно до якої, їй було запропоновано передати товар для оцінки якості та обслуговування, що підтверджено Актом передачі (а.с.8) до авторизованого сервісного центру «Крок» в м.Київ, а 29.10.2007р. позивач надала заяву до «ПРАВЕКС-БАНКУ» про відмову від товару, про що банком було надіслано повідомлення ТОВ «АЛЛО» про повернення грошових коштів(а.с.13). 08 листопада 2007р. позивач повторно звернулася із заявою до ТОВ «АЛЛО» для розірвання договору (а.с.4), на яку 20.11.2007р. отримала письмову відповідь (а.с.5, 6), де їй було відмовлено в задоволенні вимог, та запропоновано з'явитися в магазин і забрати, відремонтований сервісним центром «Равіс» (а.с.42), телефон. ТОВ «Равіс» являється авторизованим сервісним центром ТОВ «Крок-ТТЦ» по обслуговуванню мобільних телефонів марки «NOKIA» (а.с.68). В цей день телефону в магазині не було, про що підтвердив в судовому засіданні свідок [PERSON] та підтверджується Актом (а.с.6). Телефон на даний момент знаходиться у відповідача. Відповідно до ч.1 ст.700 ЦК України, продавець зобов'язаний надати покупцеві необхідну і достовірну інформацію про товар, що пропонується для продажі. Інформація має відповідати вимогам Закону та Правилам роздрібної торгівлі щодо її змісту і способів надання. В ст. 662 ЦК України чітко зазначено, що обов'язок продавця одночасно з товаром передати покупцеві документи (тех. паспорт, сертифікат якості тощо). При покупці телефону позивачу не була надана інформація про сертифікацію, а сертифікат(а.с.33-35) предоставлено тільки в суді, а також висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи (а.с.36-37). Відповідно до ст. 13 Закону України "Про підтвердження відповідності", виробник зобов'язаний наносити на продукцію національний знак відповідності. Тому судом не беруться до уваги Лист Національної комісії з питань регулювання зв'язку (а.с.43) та Лист Державного департаменту з питань зв'язку та інформації, обґрунтований на підставі Положення (а.с.44), так як Закон України «Про підтвердження відповідності» має вищу юридичну силу за, вказаний відповідачем, підзаконний акт. Відповідно до ч.ІІ "Технічного регламенту модулів оцінки відповідності та вимог щодо маркування національним знаком відповідності, які застосовуються в технічних регламентах з підтвердження відповідності", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 07 жовтня 2003 року №1585, наявність на продукції національного знаку відповідності означає, що фізична чи юридична особа, яка здійснила маркування або відповідає за це, перевірила і засвідчує відповідність продукції вимогам усіх регламентів, які її стосуються, і проходження належних процедур оцінки відповідності. Ні на даному телефоні, ні на упаковці не виявлено національного знаку відповідності у формі трилисника. Національний знак відповідності є єдиним знаком, що свідчить про відповідність продукції вимогам регламентів. Таким чином, суд приходить до висновку, враховуючи вищенаведені докази та виходячи з того, що позивач, як покупець, не маючи спеціальних знань про властивості та характеристику телефону, що купила у продавців - професіоналів, які не надали їй повної достовірної та своєчасної інформації про даний товар, придбала телефон, який не відповідає технічним регламентам і не придатний для застосування національного знаку відповідності, а тому не відповідає наданому відповідачем сертифікату відповідності і тому вважається фальсифікованим. Відповідно до ч.1 ст.708 ЦК України, у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов'язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право за своїм вибором вимагати від продавця або виготовлювача безоплатного усунення недоліків товару або відшкодування витрат, здійснених покупцем чи третьою особою, на їх виправлення; вимагати від продавця або виготовлювача заміни товару на аналогічний товар належної якості або на такий самий товар іншої моделі з відповідним перерахунком у разі різниці в ціні; вимагати від продавця або виготовлювача відповідного зменшення в ціні; відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми. Тому вимога Позивача про розірвання договору купівлі-продажу фальсифікованого телефону «NOKIA 6267» soft black підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст..22 ЦК України, особа, якій завдано збитків, у результаті порушення її цивільного права, має право на відшкодування. Згідно ч.2 ст.22 ЦК України, збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). В судовому засіданні позивачем доведено, що придбання даного телефону для неї стало збитковим: неможливість користуватись ним за призначенням, порушення прав споживача на отримання повної та своєчасної інформації про товар, порушення права на купівлю товару належної якості, порушення права на розірвання договору купівлі-продажу фальсифікованого телефону. Суд прийшов до висновку, що вимога про повернення позивачу збитків у подвійному розмірі підлягає частковому задоволенню, а саме в сумі вартості придбаного збиткового телефону, тобто 1498.00 грн., відповідно до ч.1 ст.708 ЦК України. Відповідно до ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала, у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. В судовому засіданні доведено позивачем, що в зв'язку з протиправною поведінкою ТОВ «АЛЛО» у вирішенні питання про розірвання договору купівлі - продажу фальсифікованого телефону, що привело до попередження з банку про її кримінальну відповідальність (а.с.7), позов «ПРАВЕКС-БАНКУ» до Третейського суду на суму 1185,41грн.(а.с.61-64), поїздка до Києва (а.с.66-67) завдали їй моральної шкоди, а саме, душевних і фізичних страждань: лишили спокою, сну, апетиту, появилась депресія, небажання спілкуватись з оточуючими, погіршення стосунків в сім'ї . Позивач вважає себе ображеною, приниженою, так як на момент отримання ухвали про відкриття провадження Третейським судом, вона, повністю погасивши кредит 22.04.2008р. за телефон (а.с.64), залишилася без телефону, без грошей, сплачених за цей телефон, проте з штрафними санкціями банку в розмірі ще 1185,41 грн. та чекаючи майбутнього процесу в Третейському суді та Калуському міськрайонному суді. Просить стягнути з відповідача 2000грн. відшкодування моральної шкоди. Таким чином, суд приходить до висновку, що дана вимога підлягає до часткового задоволення. А саме, відшкодування ТОВ «АЛЛО» позивачу, завданої моральної шкоди, яка полягає в душевних та фізичних стражданнях, котрі виникли, в зв'язку з неправомірними діями відповідача, в сумі 1000грн. Посилання відповідача на п.5 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» в даній справі є недоречне, так як ст.23 ЦК України чітко регламентує поняття відшкодування моральної шкоди. На підставі викладеного,

Outcome: approved