overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-07 00:00:00

В серпні 2008 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачів заборгованість по оплаті за послуги водопостачання та водовідведення в сумі 2206 грн. 86 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн., та суму судового збору на користь держави у розмірі 51 грн. В обґрунтування позову він вказав на те, що відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS], та являються абонентами КП ПВУВКГ, які користуються послугами водопостачання і водовідведення. Плата за водопостачання та водовідведення повинна провадитись відповідачами щомісяця грошовими засобами на розрахунковий рахунок позивача. Однак, відповідачі плату за водопостачання та водовідведення не сплачували, у результаті чого станом на 01.06.2008 року утворилася заборгованість по сплаті за водопостачання та водовідведення у сумі 2206 грн. 86 коп. Тому позивач просить стягнути з відповідачів вищевказану суму. У судовому засіданні представник позивача Головінов П.В. підтримав позовні вимоги та просив стягнути з відповідачів суму боргу по сплаті за водопостачання та водовідведення у сумі 2206 грн. 86 коп., а також судові витрати по справі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, належним чином були повідомлені про день і час слухання справи, причину неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. ст. 68, 162 ЖК України, платня за користування послугами водопостачання та водовідведення оплачується абонентом. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS]. Згідно довідки про заборгованість по сплаті за водопостачання та водовідведення, яка видана начальником КП ПВУВКГ, заборгованість станом на 01.06.2008 року складає 2206 грн. 86 коп., що підтверджується наданим розрахунком заборгованості, сума заборгованості за період з січня 2002 року по травень 2008 року, яку необхідно стягнути з відповідачів, складає 2206 грн. 86 коп. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідачів на користь позивача суд стягує сплачені судові витрати по справі: витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн. Оскільки позивач, на підставі рішення Павлоградської міської Ради від 12.02.2008 року №582-30/V «Про звільнення від сплати державного мита», звільнений від сплати державного мита при подачі позовної заяви про стягнення заборгованості по оплаті за послуги водопостачання і водовідведення, тому відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідачів підлягає стягненню державне мито в дохід держави у розмірі 51 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-07 00:00:00

В серпні 2008 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачки заборгованість по оплаті за послуги водопостачання та водовідведення в сумі 2345 грн. 78 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн., та суму судового збору на користь держави у розмірі 51 грн. В обґрунтування позову він вказав на те, що відповідачка проживає за адресою: [ADDRESS], та являється абонентом КП ПВУВКГ, яка користується послугами водопостачання і водовідведення. Плата за водопостачання та водовідведення повинна провадитись відповідачем щомісяця грошовими засобами на розрахунковий рахунок позивача. Однак, відповідачка плату за водопостачання та водовідведення не сплачувала, у результаті чого станом на 01.06.2008 року утворилася заборгованість по сплаті за водопостачання та водовідведення у сумі 2345 грн. 78 коп. Тому позивач просить стягнути з відповідачки вищевказану суму. У судовому засіданні представник позивача Головінов П.В. підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі, просив позов задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково в межах строку позовної давності у сумі 1109 грн. 26 коп. Вислухавши представника позивача, відповідача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. ст. 68, 162 ЖК України, платня за користування послугами водопостачання та водовідведення оплачується абонентом. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка проживає за адресою: [ADDRESS]. Згідно довідки про заборгованість по сплаті за водопостачання та водовідведення, яка видана начальником КП ПВУВКГ, заборгованість станом на 01.06.2008 року складає 2345 грн. 78 коп. Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України, суд за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, застосовує позовну давність, така заява була зроблена відповідачкою, тому сума заборгованості відповідачів по сплаті за послуги водопостачання і водовідведення з 2005 року по 2008 рік, з урахуванням трирічного строку позовної давності складає 1109 грн. 26 коп., що підтверджується розрахунком, наданим в матеріали справи і яку потрібно стягнути з відповідачки. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідачки на користь позивача суд стягує сплачені судові витрати по справі: витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн. Оскільки позивач, на підставі рішення Павлоградської міської Ради від 12.02.2008 року №582-30/V «Про звільнення від сплати державного мита», звільнений від сплати державного мита при подачі позовної заяви про стягнення заборгованості по оплаті за послуги водопостачання і водовідведення, тому відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідачки підлягає стягненню державне мито в дохід держави у розмірі 51 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-07 00:00:00

В серпні 2008 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачки заборгованість по оплаті за послуги водопостачання та водовідведення в сумі 3790 грн. 92 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн., та суму судового збору на користь держави у розмірі 51 грн. В обґрунтування позову він вказав на те, що відповідачка проживає за адресою: [ADDRESS], та являється абонентом КП ПВУВКГ, яка користується послугами водопостачання і водовідведення. Плата за водопостачання та водовідведення повинна провадитись відповідачкою щомісяця грошовими засобами на розрахунковий рахунок позивача. Однак, відповідачка плату за водопостачання та водовідведення не сплачувала, у результаті чого станом на 01.06.2008 року утворилася заборгованість по сплаті за водопостачання та водовідведення у сумі 3790 грн. 92 коп. Тому позивач просить стягнути з відповідачки вищевказану суму. У судовому засіданні представник позивача Головінов П.В. підтримав позовні вимоги та просив стягнути з відповідачки суму боргу по сплаті за водопостачання та водовідведення у сумі 3790 грн. 92 коп., а також судові витрати по справі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, належним чином була повідомлена про день і час слухання справи, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. ст. 68, 162 ЖК України, платня за користування послугами водопостачання та водовідведення оплачується абонентом. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка проживає за адресою: [ADDRESS] Згідно довідки про заборгованість по сплаті за водопостачання та водовідведення, яка видана начальником КП ПВУВКГ, заборгованість станом на 01.06.2008 року складає 3790 грн. 92 коп., що підтверджується наданим розрахунком заборгованості, сума заборгованості за період з січня 2002 року по травень 2008 року, яку необхідно стягнути з відповідачки, складає 3790 грн. 92 коп. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідачки на користь позивача суд стягує сплачені судові витрати по справі: витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн. Оскільки позивач, на підставі рішення Павлоградської міської Ради від 12.02.2008 року №582-30/V «Про звільнення від сплати державного мита», звільнений від сплати державного мита при подачі позовної заяви про стягнення заборгованості по оплаті за послуги водопостачання і водовідведення, тому відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідачки підлягає стягненню державне мито в дохід держави у розмірі 51 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-07 00:00:00

Позивачка являється спадкоємцем за заповітом, посвідченим Сагайдацькою сільською радою Шишацького району Полтавської області 06 січня 1998 року за реєстраційним номером 1 на спадкове майно померлого [INFO] батька,[PERSON] Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину або претендують на неї не має. Спадкове майно померлого [PERSON]складається з житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого в [ADDRESS] Станом на 01 липня 1990 року домоволодіння відносилось до колгоспного двору і в ньому проживали померлий батько позивачка та її мати, яка померла [INFO] Крім вказаного житлового будинку в спадкове майно померлого [PERSON] входить земельна ділянка для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства, площею 0.42 га, вартістю 9646 грн. 77 коп., яка розташована на території Сагайдацької сільської ради. Після смерті батька, позивачка забрала його особисті ресі, обробляла земельну ділянку та обслуговувала житловий будинок, тобто, фактично вступила у володіння спадковим майном. Для отримання свідоцтва на право власності на спадщину, позивачка звернулася до Шишацької державної нотаріальної контори, але державний нотаріус відмовив їй у видачі даного свідоцтва, мотивуючи тим, що житловий будинок з господарськими будівлями, які входять до складу спадщини не зареєстровані в державному реєстрі прав власності на нерухоме майно і тому одержати витяг з вказаного реєстру для одержання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивачка не має можливості. Враховуючи вищевикладене, позивачка звернулась до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву, в якій вказав, що Сагайдацька сільська рада позов [PERSON] визнає у повному обсязі, просив розглянути справу за відсутності представника сільської ради. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, перевіривши та оцінивши наявні докази, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, нее порушує прав та законних інтересів сторін, інших осіб та держави, підстав для неприйняття визнання позову відповідачем не має. На підставі ст. ст. 524-527, 529, 534, 549, 560ЦК України (в редакції 1964 року) та ст. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від якого мають сина [PERSON], [INFO] На даний час сім'я розпалася, проживають більше року окремо, мають різні бюджети, спільного господарства не ведуть. Відповідач проживає в іншому місті, зв'язків з сімєю не підтримує, про сімю не піклується, вихованням дитини не займається, матеріальної підтримки сімї не надає. Вважає, що сім'я розпалася остаточно і шлюб існує формально. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не відомі, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутність на адресу суду не надходило. Суд на підставі ст.224 ЦПК України вважає за необхідне провести заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 03 листопада 2004 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] На даний час сім'я розпалася, сторони проживають більше року окремо, мають різні бюджети, спільного господарства не ведуть. Відповідач проживає в іншому місті, зв'язків з сімєю не підтримує, про сімю не піклується, вихованням дитини не займається, матеріальної підтримки сімї не надає. Сім'я розпалася остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить інтересам позивача та інтересам неповнолітньої дитини. Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що з відповідачем по справі пербуває в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають сина -[PERSON][INFO], дитина знаходиться на її утриманні, добровільно матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не надає, тому позивач просить в судовому порядку стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1\4 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з дня подання позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не відомі, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутність на адресу суду не надходило, а тому суд вважає за можливе згідно ст.224-226 ЦПК України провести заочний розгляд даної справи. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, сторони по справі мають сина -[PERSON] [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження дитини. Згідно довідки ОЖУ Білоцерківська ЖЕК №3 від 09.07.2008 року за № 3107 позивачка має на утриманні сина -[PERSON] [INFO] Також, встановлено, що відповідач неналежно піклується про матеріальне забезпечення дитини, на користь інших осіб відповідач аліменти не сплачує. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивачка утримує дитину одноособово, відповідач є працездатним, іншим особам аліменти не сплачує, заперечення проти позову до суду не надав. Позивач звільнена від сплати держмита на підставі ст. 4 п. 18 Декрету КМ України “Про державне мито”. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають малолітнього сина- [PERSON], [INFO] народження. Сімейне життя з відповідачем не склалося, в сім»ї часто виникають сварки та скандали, в результаті чого втратили один до одного почуття любові та поваги, на данний час проживають окремо не ведуть спільного господарства. Вважає, що шлюб існує формально. Позивач в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, просив шлюб розірвати, про що подав суду письмову заяву. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, з матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 05 жовтня 2002 року в відділі реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області, від шлюбу мають малолітнього сина- [PERSON], [INFO] народження. Сімейне життя сторін не склалося, в сім»ї часто виникають сварки та скандали, в результаті чого вони втратили один до одного почуття любові та поваги, на данний час проживають окремо, не ведуть спільного господарства. Примирення сторін не можливе, шлюб існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сім»ї є не доцільним. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Суд вважає необхідним стягнути з відповідача державне мито 8,50 грн. та 17 грн. при отриманні в органах РАЦСу свідоцтва про розірвання шлюбу. Позивач звільнена від сплати державного мита на підставі ДКМУ «Про державне мито». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-07 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого [INFO] у них народився син -[PERSON]. Син знаходиться на утриманні та виховується позивачкою одноособово. Батько дитини, відповідач - [PERSON]ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає. Оскільки відповідач не має постійного заробітку, просила стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі 500 гривень щомісячно до досягнення сином повноліття. Позивачка в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в суді позов визнав і не заперечував проти стягнення з нього аліментів на користь позивачки на утримання дитини в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що батьками[PERSON], [INFO] є сторони по справі. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходяться на її повному утриманні, батько дитини, відповідач [PERSON], добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивачка утримує дитину одноособово, відповідач є працездатним, проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини не заперечує. Позивач звільнена від сплати держмита на підставі Декрету КМ України “Про державне мито”. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Козелецького районного суду Чернігівської області з позовною заявою про стягнення аліментів з [PERSON]на двох неповнолітніх дітей, мотивуючи тим, що 10.05.2003 року з відповідачем зареєструвала шлюб. Від спільного проживання мають двох неповнолітніх дітей - дочку [PERSON] [INFO]та дочку [PERSON][INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дітей, добровільно кошти не виділяє, тому діти перебувають на повному її забезпеченні. На даний час позивачка сама не взмозі утримувати дітей. Тому вона просить суд стягнути аліменти з відповідача на її користь для утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів та заробітку, але не меньше 30 % від прожиткового мінімуму громадян на кожну дитину. Стягнення аліментів продовжувати до повноліття дітей. У судове засідання позивачка не з'явилася, при цьому подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги повністю підтримує. Відповідач позовні вимоги не визнав. Пояснив, що добровільно буде утримувати своїх дітей. Заслухавши відповідача та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов є обґрунтований і підлягає задоволеню з слідуючих підстав: Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення нею повноліття. відповідач [PERSON] являється батьком [PERSON][INFO]та [PERSON][INFO] на яких зобов'язано платити аліменти в розмірі 1/3 частини свого заробітку і всіх інших доходів, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму відповідно до Закону України “Про затвердження прожиткового мінімуму на поточний рік”. Виходячи з вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-07 00:00:00

із позовною заявою до суду звернувся [PERSON]до Берлозівської сільської ради у якому просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 3.60 га на підставі державного акту серії ЯЕ № 779076 для товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Берлозівської сільської ради, як на спадщину після смерті його дядька [PERSON]. Позивач у судове засідання не з'явився, при цьому подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримує у повному обсязі. Представник відповідача Берлозівської сільської ради у судове засідання не з'явився, при цьому подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов визнає у повному обсязі. В судовому засіданні встановлені слідуючи факти і відповідні правовідносини : на підставі розпорядження Козелецької районної державної адміністрації від 29 червня 2006 року № 240 Бабичу Миколі Захаровичу було передано у власність земельну ділянку площею 3.60 га у межах згідно планом. Дана земельна ділянка розташована на території Берлозівської сільської ради. Цільове призначення земельної ділянки для товарного сільськогосподарського виробництва. 16 січня 2008 року [PERSON]розпорядився своїм майном, про що склав заповіт посвідчений головою Берлозівської сільської ради у реєстрі № 6 у якому все належне йому майно він заповів [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер не встигнувши отримати вищевказаний державний акт. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ст.152 ЗК України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. [PERSON]як єдиний спадкоємець за заповітом, фактично прийнявши спадщину та вступивши в управління спадковим майном має право на земельну ділянку площею 3.60 га на підставі державного акту серії ЯЕ № 779076 для товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Берлозівської сільської ради, як на спадщину після смерті його дядька [PERSON]. Суд з'ясував можливість врегулювання спору до судового розгляду, так як відповідачем визнані позовні вимоги, і вважає за необхідне задовольнити його відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, яка передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд встановив, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси осіб.

Outcome: approved