overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-22 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача. В заяві позивач та в судовому засіданні представник позивача на підтвердження позовних вимог вказали, що відповідно до укладеного договору від 22.02.2007 року відповідач отримав кредит у розмірі 2030 гривень 90 копійок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 22.02.2008 року. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 20.05.2008 року має заборгованість 5096 гривень 44 копійки, яка складається з: 2030 гривень 90 копійок - заборгованість за кредитом, 2130 гривень 21 копійка - заборгованість по процентам за користування кредитом, 438 гривень 72 копійки - заборгованість по комісії за користування кредитом, 496 гривень 61 копійка - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором. А тому на підставі вищевикладеного просили винести рішення яким стягнути з відповідача на користь Закритого акціонерного товариства комерційного банку „ПриватБанк” вказану суму заборгованості, а також витрати понесені по справі (судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи) в розмірі 81 гривня. Відповідач до суду не з'явився, про день, час, місце розгляду справи та наслідки неявки в судове засідання повідомлений вчасно та належним чином (через оголошення в газеті "Рідне Прибужжя"). Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази в матеріалах справи (заяву позичальника, умови надання споживчого кредиту, розрахунок суми заборгованості, дані про належне повідомлення відповідача про час та місце слухання справи), суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню, так як в судовому засіданні встановлено, що сторони уклали кредитний договір і кожна із них взяла на себе певні зобов”язання, позивач виконав свої зообов”язання і видав грошову суму в кредит відповідачу, а відповідач порушив взяті на себе зобов”язання, тобто не здійснював оплату по кредитному договору щомісячно і тому на даний час виникла заборгованість в сумі 5096 гривень 44 копійки. Відповідно до вимог ст. 526, 610, 615 ЦК України, зобов”язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов”язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 5096 гривень 44 копійки - заборгованість за кредитним договором. В силу статті 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати понесені ним по справі - сплата судового збору на користь держави в розмірі 51 гривня та на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 гривень, а всього 81 гривня, що підтверджено платіжними дорученнями. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те,що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 04.08.1991 року , від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей : дочку [PERSON],[INFO] р.н., та сина [PERSON],[INFO] р.н.. Спочатку сімейне життя було нормальним, але згодом стосунки погіршилися, кожен почав жити своїм окремим життям, не цікавлячись проблемами іншого. Все це привело до того,що по різних питаннях вони не знаходять спільної думки, у кожного на всі життєві питання своя точка зору. На даний час шлюб між ними існує лише формально.Тому вона звернулась з позовом до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримала і додала, що шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені давно, строк на примирення нічого не дав. Їхня дочка,якій скоро буде 15 років, бажає розірвання шлюбу між нею та відповідачем, бо їй соромно слухати від школярів розповіді про її батька, якого часто бачать діти біля гральних автоматів, у барах,кафе. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, причини неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04.08.1991 року.Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON],[INFO] р.н. та сина [PERSON],[INFO] р.н.. Кохання пройшло, подружні стосунки припинилися і кожен з подружжя живе своїм окремим життям. Строк на примирення, наданий судом, нічого не змінив. За таких обставин збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхніх дітей. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-23 00:00:00

В липні 2008 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до Богданівської сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В позовній заяві позивач [PERSON] зазначив, що згідно заповіту [PERSON], від 10 серпня 2005 року він являється спадкоємцем всього її майна на випадок смерті. [INFO] [PERSON] померла. Позивач [PERSON] є спадкоємцем майна, що належало [PERSON]. У встановлений законом строк позивач не прийняв спадщини, а тому просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав і просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини - житлового будинку з господарськими будівлями, майнового паю, земельної ділянки, майнового паю в споживчому товаристві, грошових вкладів. Інших спадкоємців по закону немає. До нотаріуса вчасно не звернувся, оскільки вважав, що приймати спадщину необхідно після шести місяців після смерті спадкодавця. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте Богданівська сільська рада надала суду заяву, в якій зазначено, що їхній представник в судове засідання з'явитися не може, позовні вимоги [PERSON] визнають. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. [INFO] [PERSON] померла (а.с.14). Після її смерті спадкоємцем майна за заповітом є [PERSON], (а.с. 13), проте він спадщину у встановлений законом строк належним чином не прийняв через незнання закону. Суд визнає цю причину поважною. Згідно ст. 1272 ЦК України спадкоємцеві, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тому суд вважає за можливе визначити [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини до 1 січня 2009 року. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-24 00:00:00

14 серпня 2008 року [PERSON] звернулася до Іллічівського міського суду Одеської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с.2). Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з 26 серпня 2003 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON], який було зареєстровано у відділі цивільного стану Комуни Ливорно, актовий №146, частина 1, серія 2003 р. У цьому шлюбі народилася дитина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинені, сумісне господарство не ведеться, взаємні обов'язки не виконуються. З жовтня 2007 року вони (сторони) проживають окремо. Примирення вважає не можливим. За таких обставин вона (позивачка) вимушена звернутися до суду із зазначеним позовом. Позивачка в судовому засіданні підтримала позов та просить задовольнити його. Відповідач, який належним чином була повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, з невідомих суду причин, та від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. Вислухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, за наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідно-сини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26 серпня 2003 року у відділі цивільного стану Комуни Ливорно, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 10 червня 2008 року відділом цивільного стану Комуни Ливорно, актовий №146, частина 1, серія 2003 р. (а.с.6-7). У цьому шлюбі у сторін народилася дитина - [PERSON], 1 [INFO], що підтверджується витягом з реєстру актів про народження, виданим 31 жовтня 2006 року відділом цивільного стану Комуни Поццулі провінції Неаполя, порядковий [NUMBER], частина 1, серія А (а.с.7). Шлюб у сторін перший. Сім'я розпалася і її збереження не можливо, тому що між сторонами склалися вкрай неприязні стосунки, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, та інтересам дитини, що має істотне значення. На примирення позивачка не згоден. У відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України - “у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи”. Виходячи з наведеного, судом ухвалено рішення про заочний розгляд справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-24 00:00:00

Позивач, ВАТ“ Донецькобленерго”, звернувся до суду з позовом до відповідачки вказуючи, що 21 лютого 2007 року у відповідачки за місцем проживання в [ADDRESS] проводилася перевірка правил користування електричною енергією. В наслідок перевірки був встановлений факт без облікового споживання електричної енергії. За виявленим фактом порушення правил користування електричною енергією був складений акт і відповідачці, згідно методиці, затвердженої Постановою НКРЕ № 562 від 4 травня 2004 року, нарахована сума збитків 1071 грн. 58 коп. Відповідачка добровільно сплатила частину боргу, а 178 грн. 60 коп. відмовилася. Просить суд стягнути з відповідачки на користь позивача вказану суму. В судовому засіданні представник позивача Арих О.Л. підтримав позовні вимоги і наполягає на стягненні з відповідачки на користь позивача 178 грн. 60 коп., так як послідня користувалася електричною енергією шляхом її без облікового споживання. Відповідачка на повторний виклик до суду не з'явилася. Вислухавши думку представника позивача, суд вважає можливим справу розглянути без участі відповідачки, провівши заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 27 Закону України “ Про електроенергетику” від 18 листопада 1997 року № 642/97-ВР самовільне підключення до об'єктів електроенергетики та користування енергією без приладу обліку, порушення цілісності пломб, пошкодження приладу обліку, є крадіжкою електричної енергії. Згідно акту № 427948 від 21 лютого 2007року у будинку, в якому мешкає відповідачка, був виявлений факт безолікового споживання електричної енергії шляхом підключення додаткового вводу. За виявленим фактом порушення правил користування електричною енергією було нараховано суму збитків 1071,58 грн. Частково відповідачка сплатила суму збитків, залишок становить 178, 60 коп. і вказана сума підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. Позивачем надані суду письмові докази про сплату ним державного мита в сумі 51 грн. та 30 грн. на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача сплачені ним судові витрати. На підставі викладеного та ст.. ст.166,1193 ЦК України, ст. 27 Закону України “Про електроенергетику”, п. 48 “ Правил користування електроенергією для населення” затверджених Постановою КМУ № 1357 від 26 липня 1999 року,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-24 00:00:00

Позивачка звернулася до відповідача з позовом про стягнення аліментів. На підставу своїх вимог спирається на те, що 1993року позивачка проживає цивільним шлюбом з відповідачем. [INFO] народила сина,[PERSON] батьком якого є відповідач. З серпня 2008 року позивачка з відповідачем не проживає. Надавати матеріальну допомогу на його утримання відповідач добровільно не бажає, що і змусило позивачку звернутись з позовом до суду. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав суду письмову заяву згідно якої позовні вимоги визнає та просить справу розглядати у його відсутність Суд, вивчивши матеріали справи, рахує за необхідне позов задовольнити, згідно вимог ст. ст. 180-183 СК України, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, позивачка, від спільного проживання з відповідачем [INFO] народила сина,[PERSON] батьком якого є відповідач і він, як батько дитину зобов'язаний утримувати матеріально до досягнення нею повноліття, тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Судові витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-24 00:00:00

14 серпня 2008 року [PERSON] звернулася до Іллічівського міського суду Одеської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с.2). Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з 26 серпня 2003 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON], який було зареєстровано у відділі цивільного стану Комуни Ливорно, актовий №146, частина 1, серія 2003 р. У цьому шлюбі народилася дитина - [PERSON], [INFO] року народження. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинені, сумісне господарство не ведеться, взаємні обов'язки не виконуються. З жовтня 2007 року вони (сторони) проживають окремо. Примирення вважає не можливим. За таких обставин вона (позивачка) вимушена звернутися до суду із зазначеним позовом. Позивачка в судовому засіданні підтримала позов та просить задовольнити його. Відповідач, який належним чином була повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, з невідомих суду причин, та від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. Вислухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, за наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідно-сини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26 серпня 2003 року у відділі цивільного стану Комуни Ливорно, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 10 червня 2008 року відділом цивільного стану Комуни Ливорно, актовий №146, частина 1, серія 2003 р. (а.с.6-7). У цьому шлюбі у сторін народилася дитина - [PERSON], 1 [INFO] року народження, що підтверджується витягом з реєстру актів про народження, виданим 31 жовтня 2006 року відділом цивільного стану Комуни Поццулі провінції Неаполя, порядковий номер [NUMBER], частина 1, серія А (а.с.7). Шлюб у сторін перший. Сім'я розпалася і її збереження не можливо, тому що між сторонами склалися вкрай неприязні стосунки, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, та інтересам дитини, що має істотне значення. На примирення позивачка не згоден. У відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України - “у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи”. Виходячи з наведеного, судом ухвалено рішення про заочний розгляд справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Супрунівської сільської ради комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району» про усунення перешкод у користуванні, володінні та розпорядженні квартирою, визнання права власності на неї та зобовязання зареєструвати право власності на квартиру. Позов обгрунтовується тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.05.01 йому на праві власності належить квартира [ADDRESS](стара адреса - вул. Нафтовиків. 14). Маючи намір зареєструвати право власності на зазначену квартиру, звернувся до ЖКК с. Супрунівка, де дізнався, що згідно рішення виконкому Супрунівської сільської ради №231 від 26.09.00 та КП БТІ «Інвентаризатор» будинок №14 по вул. Нафтовиків перейменовано на №34. У звязку з цим не може зареєструвати право власності на нерухоме майно у КП «Бюро технічне інвентаризації та містобудування Полтавського району». Просить усунути йому перешкоди у користуванні, володінні та розпорядженні належною квартирою №1 по вул. Нафтовиків, 7(нова адреса - будинок 34) Полтавського району Полтавської області; визнати за ним право власності на цю квартиру та зобовязати комунальне підприємства «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району» зареєструвати за ним право власності. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, повністю підтвердивши обставини викладені в позовній заяві. Представники співвідповідачів, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилися, про причини неявки не повідомили. За таких обставин, відповідно до статті 224 ЦПК України, проводиться заочний розгляд справи. Разом з тим, будучи присутніми в попередніх судових засіданнях, представники Супрунівської сільської ради та КП «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району» позов визнали повністю. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.05.01 Коляці В.1. на праві власності належить квартира [ADDRESS](стара адреса - вул. Нафтовиків, 14)/а.с.6/. Як вбачається із довідки Супрунівської сільської ради від 26.02.08 за №345, [PERSON] дійсно належить на праві власності квартира [ADDRESS](стара адреса - вул. Нафтовиків 14); при оформленні свідоцтва про право на спадщину на вказану квартиру допущено помилку в звязку з тим, що в с. Супрунівка за старою нумерацією числилось два будинки по вул. Нафтовиків, 14, один з яких перейменовано на №7, а другий - на №34(а.с.8). Згідно зі статтею 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову співвідповідачами не суперечить закону та не порушує права, свободі чи інтереси інших осіб, тому позов підлягає задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-25 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, просила встановити факт того, що державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 002094 виданий 08 червні 1999 року виданий на ім`я [PERSON] в дійсності належить [PERSON] , вказуючи, що в державному акті допущена помилка в прізвищі « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ». В попереднє судове засідання від заявниці надійшла заява, в якій вона просила справу розглянути в її відсутність, заяву підтримує. Представник зацікавленої особи Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району в судове засідання не з`явився, про день слухання був повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просив справу розглянути без представника сільської ради, з будь яким рішенням згодні. Вивчивши матеріали справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих суду доказів, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступними підставами. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Шабівської сільської Ради народних депутатів 13 жовтня 1994 року № 69 [PERSON] передано у приватну власність земельна ділянка площею 0,06 гектарів в межах згідно з планом, розташованої на території Шабівської сільської ради, с. Прибрежне кооператив «Портовик» земельна ділянка № [NUMBER] , про що 08.06.1999 р. складено державний акт в двох примірник, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної на землю за № 492 (а.с.9). З оглянутих в судовому засіданні документів, встановлено, що в державному акті в прізвищі заявниці замість правильного « [PERSON] » зазначено « [PERSON] », що не відповідає дійсності, а саме в паспорті, свідоцтві про укладення шлюбу заявниці, а також свідоцтві про смерть її чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] та свідоцтві про народження сина заявниці [PERSON] правильне прізвище вказано як « [PERSON] ». Відповідно до ст. 256 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, заміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб розглядаються в судовому порядку, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. На основі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-25 00:00:00

У серпні 2008 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просить визнати за її померлим чоловіком права власності на самовільно зведені: нежилу прибудову переобладнану з літньої кухні, сараї, літню кухню, вбиральню, навіс, що розташовані по [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі та пояснила, що її чоловіку - [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на будову належало домоволодіння [ADDRESS]. [INFO] її чоловік помер. При житті її чоловіком на вказаній земельній ділянці самовільно зведені: нежила прибудова літ «А1-1», сараї «Ж-1», «З-1», літня кухня «Е-1», вбиральня «Г-1», навіс «И-1», які значаться на генеральному плані. Вказані будови не були прийняті в експлуатацію і правовстановлюючого документа на них не було. Земельна ділянка за вказаною адресою була виділена її чоловіку на підставі рішення Сартанської селищної ради від 15.04.1975 р. В даний час у позивачки виникла необхідність одержати на ці будови право власності. Вона є єдиною спадкоємницею після смерті чоловіка, але не має можливості отримати право власності на самовільно зведені будови. На підставі викладеного позивачка просила визнати за її померлим чоловіком право власності на вказані самовільно зведені будови. Представник відповідача, в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи від нього є заява з проханням розглянути справи у його відсутності. Позовні вимоги визнає у повному обсязі і не заперечує проти визнання за померлим [PERSON] права власності на самовільно зведені будови. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі за наступними підставами. Судом встановлено, [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на будову належало домоволодіння [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] помер. На вказаній земельній ділянці були самовільно зведені нежила прибудова літ «А1-1», сараї «Ж-1», «З-1», літня кухня «Е-1», вбиральня «Г-1», навіс «И-1», які значаться на генеральному плані. Земельна ділянка за адресою: [ADDRESS], була виділена у встановленому порядку на підставі рішення Сартанської селищної ради від 15.04.1975 р. Згідно висновку технічного експерта про технічний стан від 07.08.2008 року, самовільно зведені нежила прибудова літ «А1-1», сараї «Ж-1», «З-1», літня кухня «Е-1», вбиральня «Г-1», навіс «И-1», розташовані на земельній ділянці по [ADDRESS], знаходяться у задовільному технічному стані і можуть експлуатуватись надалі. Вивчивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у порядку, передбаченому ст.376 ЦК України, та за її померлим чоловіком - [PERSON] слід визнати право власності на самовільно зведені нежилу прибудову літ «А1-1», сараї «Ж-1», «З-1», літню кухню «Е-1», вбиральню «Г-1», навіс «И-1», розташовані на земельній ділянці по [ADDRESS], які є закінченими будовами, також судом встановлено, що права інших осіб при цьому не порушуються.

Outcome: approved