Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-23 00:00:00

28.08.2008 року позивач ЗАТ КБ "ПриватБанк" в особі Миколаївського регіонального управління ПриватБанку звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги представник позивача зазначав, що 19.02.2007 року між банком та відповідачем був укладений кредитний договір, згідно умов якого відповідачу був наданий кредит в розмірі 4000 гривень з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, в свою чергу відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користуванням кредитом в розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості по кредиту. У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 08.07.2008 року має заборгованість в сумі 3325,96 гривень, в тому числі 2845,53 грн. - заборгованість за кредитом, 480,43 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Посилаючись на те, що відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договору, що призвело до виникнення заборгованості за вказаним договором і дало позивачу право в односторонньому порядку скоротити термін користування кредитом, представник позивача просив позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги зменшив, в зв'язку з частковим погашенням боргу просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 2523,36 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, судом належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, причини неявки суду не повідомив. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник позивача проти розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечував. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 19.02.2007 року між банком та відповідачем був укладений кредитний договір, згідно умов якого відповідачу був наданий кредит в розмірі 4000 гривень з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, в свою чергу відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користуванням кредитом в розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості по кредиту. Із розрахунку позивача та пояснень представника позивача слідує, що у відповідача станом на 23.10.2008 утворилася заборгованість по: - простроченому кредиту в сумі 1649,74 гривень; - кредиту в сумі 873,62 гривні; а всього: 2523,36 гривень. Відповідності зі ст.1054 ч.1 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно вимог ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до умов договору. Таким чином, суд врахувавши обставини справи приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати.

Outcome: approved