overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-10 00:00:00

02.07.2008 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить продовжити строк для прийняття спадщини після померлої [INFO] в с. Шатрищі, Ямпільського району, Сумської області її матері [PERSON], мотивуючи це тим, що вона пропустила встановлений законом строк, з поважної причини, оскільки хворіла, про що свідчить довідка з лікарні (а.с.7). В судовому засіданні позивач - [PERSON] позовні вимоги підтримує, і просить продовжити строк для прийняття спадщини. Представник відповідача територіальної громади с. Шатрищі в судове засідання не з'явився, але до суду подав клопотання, в якому просить справу розглядати в його відсутність, позов [PERSON] підтримує. Суд, заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи прийшов до наступного : [INFO] в с. Шатрищі, Ямпільського району померла [PERSON]. Після її смерті залишився спадок - земельний пай 2,58га. Спадкоємицями на земельний пай є діти померлої : [PERSON], [PERSON], [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] в установленому законом порядку відмовилися від спадщини і не заперечують проти отримання свідоцтва на право спадщини за законом донькою спадкодавця [PERSON] [INFO], яка проживає [ADDRESS] . Коли позивачка звернулася в Ямпільську державну нотаріальну контору з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, то нотаріус їй відмовив, оскільки вона пропустила встановлений законом 6 - ти місячний строк для прийняття спадщини. Відповідно до наданих суду доказів вбачається, що : Згідно свідоцтва про смерть (а.с.3) с. Шатрищі, Ямпільського району, Сумської області померла [PERSON] . Згідно державного акту на право приватної власності на землю СМ № 00625 (а.с. 6) земельний пай 2,58 га належав [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження (а.с. 4), вбачається, що дочкою [PERSON] є [PERSON]. Згідно свідоцтва про шлюб (л. с. 19) [PERSON] вийшла заміж, після чого взяла прізвище чоловіка [PERSON]. Згідно свідоцтва про одруження (л. с. 4), вбачається, що [PERSON], ([PERSON]) вдруге вийшла заміж, та змінила своє прізвище на [PERSON]. Згідно довідки Шатрищенської лікарні (а.с. 7) [PERSON] знаходилася на амбулаторному лікуванні з 23.04.2002 р. по 25.04.2002р. Згідно довідки - характеристики виконкому Шатрищенської с/ради (а.с. 16) після смерті [PERSON] спадкоємцями на майно земельний пай є діти померлої: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно заяв (а.с. 17-18) [PERSON] та [PERSON] відмовляються від спадкового майна. Згідно з п. 3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємиця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визнати йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За вищезазначених обставин суд приходить до висновку, що строк позивач пропустив з поважної причини, а тому його позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-10 00:00:00

08.07.2008 року позивач . звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказав, що 02.10.1993 року Щербанівською сільською радою Вознесенського району було зареєстровано шлюб між ним та відповідачем, актовий запис №22. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], які проживають з відповідачкою. Спору про місце проживання дітей між сторонами немає. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Причиною розпаду сім'ї є те, що сторони виявилися різними людьми зі своєрідними характерами, через що постійно виникали сварки та непорозуміння, між ними відсутні нормальні відносини. В зв'язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, судом належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі. За згодою позивача суд ухвалив постановити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши інші докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких причин. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони проживають окремо з 2005 року, спільне господарство не ведуть, позивач має намір створити іншу сім'ю, відповідач байдуже ставиться до питання збереження сім'ї, про що свідчить його неявка в судове засідання, тому суд вважає, що за таких обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-10 00:00:00

18.07.2008 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якій вказала, що 25.02.2006 року відділом РАЦС по м.Вознесенську Вознесенського МРУЮ Миколаївської області було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, актовий запис №37. Від даного шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] [INFO], яка проживає з позивачкою. Відповідач не бере участі у вихованні дитини, не надає матеріальної допомоги на її утримання. Тому позивачка просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини його доходу щомісячно, починаючи з дня подачі нею позовної заяви і до повноліття дитини. Позивачка в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач в попереднє судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та визнання позовних вимог у повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши інші докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких причин. В попередньому судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO] (згідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 06.07.2006 року відділом РАЦС по м.Вознесенську Вознесенського МРУЮ Миколаївської області). Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст.181 СК України та ст.183 СК України передбачають, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності зі ст.182 СК України суд, врахувавши обставини справи та матеріальне становище платника аліментів, прийшов до висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але розмір аліментів на дитину за жодних обставин не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 367 ч.1 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню в справах про стягнення аліментів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-10 00:00:00

08.07.2008 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якій вказала, що 04.06.2005 року відділом РАЦС по м.Вознесенську Вознесенського МРУЮ Миколаївської області було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, актовий запис №60. Від даного шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] [INFO], яка проживає з позивачкою. Відповідач не бере участі у вихованні дитини, не надає матеріальної допомоги на її утримання. Тому позивачка просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини його доходу щомісячно, починаючи з дня подачі нею позовної заяви і до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності та підтримання позовних вимог в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши інші докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких причин. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO] (згідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 11.10.2006 року відділом РАЦС по м.Вознесенську Вознесенського МРУЮ Миколаївської області). Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст.181 СК України та ст.183 СК України передбачають, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності зі ст.182 СК України суд, врахувавши обставини справи та матеріальне становище платника аліментів, прийшов до висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але розмір аліментів на дитину за жодних обставин не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 367 ч.1 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню в справах про стягнення аліментів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-10 00:00:00

Заявник звернулася до суду з вищевказаною заявою посилаючись на те, що в 1977 році вона разом з чоловіком [PERSON] отримали в с.Завадка Калуського району 3-х кімнатну квартиру, а в лютому 1998 року дану квартиру приватизували на трьох чоловік. [INFO] помер її чоловік і вона з дочкою звернулася до Калуської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно, вона від свої частки відмовилась в користь дочки. Однак, їй було відмовлено у видачі такого свідоцтва через розбіжності у свідоцтві про право власності на житло, виданого 10.02.1998 року в тому, що свідоцтво видала Калуська районна державна адміністрація, а завірена печаткою та підписом голови Завадківської сільської ради. А тому просить суд встановити факт приналежності їй зазначеного свідоцтва про право власності на житло. В судовому засіданні заявник доводи заяви підтримав. Зацікавлені особи в судове засідання не з”явилися, однак подали заяви про не заперечення проти задоволення даної заяви та слухання справи у їх відсутності. Суд, заслухавши пояснення заявника , перевіривши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що заявник перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який помер [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами (а.с.5-6). Згідно довідки Завадської сільської ради № 218 від 13.02.2008 року вбачається, що за [PERSON] значиться 1/3 квартири [ADDRESS] (а.с.8). При зверненні заявника до Калуської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно на її дочку, так як вона від свої частки відмовилась, їй було відмовлено у видачі такого свідоцтва через розбіжності у свідоцтві про право власності на житло, виданого 10.02.1998 року в тому, що свідоцтво видала Калуська районна державна адміністрація, а завірена печаткою та підписом голови Завадківської сільської ради (а.с.7). З дослідженого свідоцтва про право власності від 10.02.1998 року, виданого Калуською міською радою, а засвідчене печаткою Завадської сільської ради слідує, що вищезгадана квартира належить [PERSON] та членам її сім»ї на праві приватної власності (а.с.4). В судовому засіданні з»ясовано, що будинок в якому проживає заявниця знаходиться на балансі Завадківської сільської ради і тому зазначене вище свідоцтво було завірено сільською радою. Таким чином, зібрані у справі докази та належна їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви та встановлення факту приналежності досліджуваного свідоцтва про право власності на квартиру заявниці.. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-10 00:00:00

Заявниця звернулась в суд з заявою про визнання безвісно відсутнім її колишнього чоловіка [PERSON], посилаючись на те, що весною 2001 року останній виїхав у Францію на заробітки. Спочатку їй телефонував, пізніше рідше став телефонувати і з 2003 року їй нічого про нього не відомо. Вислухавши пояснення заявниці, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, та з'ясувавши таким чином фактичні її обставини, судом встановлено наступне. Заявниця перебувала із [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають двоє дітей: [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 5). Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 4) їхній шлюб розірвано. В 2001 році [PERSON]. виїхав на заробітки у Францію, додому не повернувся, і з того часу відомостей про його місце перебування немає. Зазначене підвердили в судовому засіданні свідки [PERSON]. та [PERSON], які відповідно є батьком [PERSON]. та сусідкою заявниці. Повідомленням МВ УМВС України в Івано-Франківській області №8944 від 04.07.2008 року (а.с.3), підтверджуються наведені заявницею факти, що [PERSON]. в 2001 році виїхав на заробітки у Францію, і з 2003 року їй не відомо про його місце перебування. У відповідності до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи, початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Зважаючи на те, що встановити день та місяць одержання останніх відомостей про відсутнього неможливо початком безвісної відсутності слід вважати - перше січня 2004 року. На підставі наведеного, відповідно до ст. 43 ЦК, ст.ст. 246-249 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом з тих підстав, що 02.11.1994 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] в м. Чернігові по вул.. Войкова вбили його єдиного сина [PERSON], [INFO] року народження. Вина відповідачів підтверджується доказами, забраними в ході досудового слідства, а також визнана самим відповідачами. Згідно матеріалів кримінальної справи № 1-п-20/07, яка знаходиться в Ново заводському райсуді м. Чернігова, його, як батька вбитого, визнано потерпілим. Даним злочином йому завдана велика моральна шкода, оскільки після смерті його єдиного сина все життя пішло шкереберть, дружина почала хворіти і нещодавно померла. Дружина його сина невдовзі вийшла заміж та разом з єдиним онуком виїхала за кордон і тому у нього зараз немає ніякої змоги спілкуватись з онуком. Він залишився зовсім один, загибеллю його сина йому завдано моральну шкоду тому, що зараз він не бачить сенсу життя, тому, що немає того заради кого хотілося б жити. Просить стягнути з відповідача в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 500 000 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги змінив, позов підтримав та просив стягнути з відповідача [PERSON] на його користь 100 000 грн. моральної шкоди. Відповідач [PERSON] за викликом суду в судове засідання не з'явився, про час слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчить відмітка в зворотному поштовому повідомленні, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, згідно ст.. 224 ЦПК України тому, що клопотання про відкладення розгляду справи від відповідача до суду не надходило. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи та матеріали кримінальної справи № 1-п-20/07, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню тому, що 30.05.2007 року за постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова [PERSON] було звільнено від кримінальної відповідальності за ст.. 222 ч. 1 КК України (в редакції 1960 року) та провадження по справі закрито в зв'язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. В судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] визнали себе винними в тому, що 02.11.1994 року по вул.. Войкова в м. Чернігові вбили [PERSON], таким чином повністю підтверджується вина [PERSON] в заподіянні смерті [PERSON], а [PERSON], - позивача по справі, по кримінальній справі № 1-п-20/07 визнано потерпілим тому, що [PERSON] був його сином. Згідно ст.. 23 ЦК України передбачено відшкодування моральної шкоди, пов'язаної в душевних стражданнях, які фізична особа зазнала в зв'язку з протиправною поведінкою до близьких родичів. Тому суд вважає, що позивачу дійсно було завдано моральну шкоду, пов'язану зі смертю його сина. Згідно ст.. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується батькам. Суд вважає, що смертю сина [PERSON] завдано моральну шкоду в розмірі 100 000 грн. і тому дана сума підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача. На основі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-10 00:00:00

15 липня 2008 року позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 29 серпня 1997 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачкою не склалося через постійні непорозуміння, що призводило до сварок в сім'ї та зловживання відповідачем спиртними напоями. Шлюбні відносини припинені з 18 січня 2001 року і з цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Відповідач до суду повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не сповістив, клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у його відсутність від нього не надходило. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд знаходить необхідним позов задовольнити. В судовому засіданні встановлено, що сторони шлюбні відносини припинили з січня 2001 року, проживають окремо, спільне господарство не ведеться. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше збереження сім'ї неможливі, шлюб між сторонами існує формально і зберігати його на майбутнє недоцільно, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Приймаючи до уваги матеріальний стан сторін, суд вважає за необхідне судові витрати покласти на відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що 10.09.2005 року уклала шлюб з відповідачем в Шелюговській сільській раді, актовий запис № 2. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Одруження виявилося невдалим. Остаточно шлюбні відносини припинені з червня 2006 року. На теперішній час сумісне життя та збереження сім'ї неможливе. Спору про розподіл майна немає. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги і просить розірвати шлюб з відповідачем на підставах, викладених в позовній заяві. У судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти позову не заперечує. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовна заява законна, обґрунтована і підлягає задоволенню в повному обсязі за наступними підставами: - підтверджується поясненнями сторін та матеріалами справи. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-10 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 листопада 2005 року. Від шлюбу дітей не народилося. [PERSON] позов мотивує тим, що відповідач не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків: не поважав її, матеріальної допомоги в сім'ю не надавав, зловживав спиртними напоями. Така поведінка відповідача призвела до того, що позивачка втратила повагу до чоловіка. У січні 2008 року сторони припинили спільне подружнє проживання та з того часу жодних сімейних відносин не підтримують, тому [PERSON] просить розірвати шлюб між ними. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала, на задоволенні позову наполягає, вважає збереження сім'ї неможливим. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає вимогам ст.224 Цивільного процесуального кодексу України. Заслухавши позивачку та дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи 16 листопада 2005 року виконкомом Ясінянської селищної ради Рахівського району, Закарпатської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено відповідний запис у Книзі реєстрації шлюбів за №49. Сторони припинили спільне проживання з січня 2008 року через те, що відповідач, не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків: не поважав позивачку, матеріальної допомоги в сім'ю не надавав, зловживав спиртними напоями. [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, вважає збереження сім'ї неможливим. Встановивши фактичні взаємини сторін суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивачку на розірвання шлюбу є обґрунтованими, подальше збереження шлюбу є неможливим та може суперечити інтересам одного з подружжя, а тому шлюб слід розірвати. Враховуючи, що саме дії відповідача спонукали позивачку на розлучення, тому при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦСу слід стягнути з [PERSON] - 17 гривень судового збору на користь держави, а [PERSON] від сплати судового збору слід звільнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-10 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 30 вересня 2005 року в відділі РАЦСу Чернігівського міського управління юстиції , актовий запис № 1783 . Від сумісного життя дітей немає. Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачкою не склалося , шлюбні відносини припинені з липня 2007 року, спільне господарство не ведеться, в сім»ї часто виникають сварки та суперечки з суттєво-важливих питань, втрачені почуття поваги та взаєморозуміння. За таких обставин подальше сумісне життя та збереження сім»ї неможливе. В судовому засіданні позивач позов підтримав, при цьому посилався на обставини, зазначені в позовній заяві. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлена у встановленому порядку. Тому суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Зі згоди позивача , суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволеннню, оскільки достатньо підстав вважати, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Факт розпаду сім'ї і неможливість її збереження також підтверджено поясненнями позивача, сумніватись в достовірності яких, суд не має підстав. На основі викладеного,

Outcome: approved