Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-27 00:00:00

В липні 2008 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] та [PERSON]про визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням, будинком в[ADDRESS], мотивуючи тим, що відповідачі не проживають в будинку на протязі 3 років, не приймають участі в його утриманні та сплаті комунальних послуг, мають постійне місце проживання, а він не має змоги вільно розпоряджатися своєю власністю. В судовому засіданні позивач [PERSON]. позовні вимоги підтримав, і пояснив, що в будинку, власником якого він є, зареєстровані відповідачі по справі - його син [PERSON]. та дружина сина [PERSON]. З 2005 року відповідачі перестали проживати в даному будинку, не приймають участі у веденні домашнього господарства, не несуть витрат по утриманні будинку, сплаті житлово-комунальних послуг, а з 2005 року вони мають власне житло в [ADDRESS], де проживають і тепер. У зв'язку з тим, що відповідачі [PERSON]. та [PERSON]. зареєстровані в належному йому будинку, він не може вільно розпоряджатися своєю власністю. Відповідачі змінили місце свого проживання та не проживають і не користуються житлом понад 3 роки, а тому позивач [PERSON]. просить визнати [PERSON]. та [PERSON]. такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Відповідачі [PERSON]. та [PERSON]. позов не визнали і пояснили, що вони дійсно не проживають в будинку позивача по [ADDRESS]з 1999 року, оскільки були створені психологічно нестерпні умови для проживання. З того часу вони проживали деякий час в квартирі батьків відповідачки [PERSON]., потім наймали квартиру, з 2005 року - у квартирі, яка належала [PERSON]., а в лютому 2008 року ця квартира була подарована [PERSON]. відповідачці [PERSON]., де вони мешкають до цього часу. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON]та [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON]. та [PERSON]. перебувають у шлюбі і з 1999 року зареєстровані в будинку[ADDRESS] , який належить на праві власності позивачеві [PERSON]. (а.с.5-7). Відповідачі [PERSON]. та [PERSON]. визнали той факт, що з 1999 року не проживають в будинку, який належить позивачеві [PERSON]., а з 2005 року мешкають в квартирі [ADDRESS]. Зазначену обставину також підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON]., [PERSON]. та [PERSON]. Свідок [PERSON]. також пояснив, що він є двоюрідним братом відповідача [PERSON]. Відповідачі [PERSON]. та [PERSON]. купили в 2005 році зазначену квартиру по [ADDRESS] і там мешкають з того часу. Проте на їх прохання договір купівлі-продажу був оформлений на [PERSON]., оскільки [PERSON]. працював на Гнідинцівському ГПЗ і мав намір одержати там квартиру, а тому вважав, що наявність у них власної квартири зашкодить йому в цьому. В кінці січня 2008 року його попросив [PERSON]., щоб він подарував квартиру його дружині [PERSON] . Це прохання він виконав. Таким чином, в судовому засіданні доведено, що позивач [PERSON]. є власником житлового будинку в [ADDRESS] і має свою сім”ю. Відповідачі до її складу не входять. Згідно зі ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім”ї та інших осіб. Відповідачі [PERSON]. та [PERSON]. хоча і зареєстровані в будинку позивача, проте вони створили свою сім'ю , тому суд вважає, що сім”я відповідачів [PERSON]користувалася житлом в будинку позивача [PERSON]. не як члени сім”ї, а згідно договору найму жилого приміщення, який у письмовій формі не укладався. В будинку за місцем реєстрації відповідачі [PERSON]. та [PERSON]. не проживають близько 9 років без поважних на те причин. Крім того, відповідач [PERSON]. має у власності квартиру, яка знаходиться в [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування від 13 лютого 2008 року (а.с.22), де мешкає сім'я відповідачів [PERSON] в цей час. Згідно ч.2 ст. 107 Житлового Кодексу України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті, договір найму жилого приміщення вважається розірваним, а наймач втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Таким чином, суд приходить до переконання, що відповідачі [PERSON]. та [PERSON]. втратили право користування житловим будинком під [ADDRESS] На підставі викладеного,

Outcome: approved