Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-04 00:00:00

27.08.2008 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якій вказала, що до [INFO] року вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO] року народження, яка проживає з позивачкою. Відповідач не надає належної постійної матеріальної допомоги на утримання доньки. Посилаючись на те, що відповідач працює і може сплачувати аліменти, позивачка просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі нею позовної заяви і до повноліття дітей і також стягнути з відповідача судові витрати. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач та його представник не заперечували проти задоволення позовної заяви. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступних обставин. В судовому засіданні було встановлено, що сторони знаходилися в зареєстрованому шлюбі до [INFO] року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] року народження, яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Дана обставина підтверджується довідкою [PERSON] від [INFO] року. Згідно ст.180 СК України обидва батьки зобов’язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов’язку визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості кошти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій формі (ч.3 ст.181 СК України). При визначені розміру аліментів суд відповідно до ст.182 СК України враховує обставини справи, матеріальне становище дитини, матеріальне становище відповідача, наявність у платника аліментів інших дітей, а також інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України). Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом. В судовому засіданні було встановлено і підтвердилося матеріалами справами, що відповідач працює на посаді директора [PERSON] , має задовільний стан здоров’я, на обліку у лікаря не перебуває, має ще одну неповнолітню дитину – доньку [PERSON] [INFO] року народження. На підставі вищевикладеного, враховуючи обов’язок відповідача утримувати своїх неповнолітніх дітей та відсутність з його боку заперечень проти розміру аліментів, суд приходить до висновку що при вищезгаданих обставинах можуть бути стягнуті аліменти з відповідача на утримання дитини на користь позивача в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), що найбільш повно буде відповідати охоронюваним інтересам дитини та позбавить в подальшому позивачку (або відповідача) необхідності звернення до суду з вимогами про зміну розміру аліментів при зміні заробітку відповідача. Згідно ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені і документально підтверджені судові витрати. Таким чином на користь позивача з відповідача підлягає стягненню витрати на оплату правової допомоги в сумі 150 гривень. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Згідно ст. 367 ч.1 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню в справах про стягнення аліментів.

Outcome: approved