Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду 11 липня 2008 року з позовом до відповідача (третя особа - комунальне підприємство «Дирекція єдиного замовника») про поновлення порушеного права, посилаючись на те, що вона перебувала у шлюбних відносинах з [PERSON], але ці стосунки не були зареєстровані згідно закону. Сім'я мешкала за адресою: [ADDRESS]. Крім них у вказаній однокімнатній неприватизований квартирі мешкали: мати співмешканця - [PERSON]., та її співмешканець [PERSON] Згідно ордера квартиронаймачем була [PERSON] Зі згоди всих мешканців квартири, за ініціативою [PERSON] позивачка намагалась зареєструватися у квартирі, але в зв”язку зі скрутним матеріальним становищем та юридичною неосвідченістю це питання не було доведено до кінця. Позивачка зазначила, що так склалися обставини, що вона залишилась проживати в квартирі сама, оскільки [PERSON] померла [INFO] року, [PERSON] помер [INFO] року, а [PERSON] - помер [INFO] року. На даний час позивачка мешкає в цій квартирі, сплачує комунальні послуги та ремонтує її. В зв”язку з викладеним позивачка звернулась до суду і просить надати їй право на реєстрацію у вказаній квартирі. В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] наполягали на задоволенні позовних вимог, просили надати [PERSON] право на реєстрацію в спірній квартирі. При цьому вони пояснили, що на даний момент позивачка не має можливості проживати в там, оскільки представниками ДЕЗ вона опечатана, доступу до неї немає, хоча там знаходилися особисті речі позивачки, вона розпочала робити ремонт. Крім того, позивачка пояснила, що має намір сплатити всі борги, які є за цією квартирою. Представник відповідача - територіальної громади Лозівської міської ради Харківської області, проти задоволення позовних вимог заперечував і вважав позов таким, що не підлягає задоволенню з тих підстав, що [PERSON] не має права на реєстрацію в спірній квартирі, оскільки за життя головного квартиронаймача та решти мешканців квартири не зареєструвалася там, не вносила плату за комунальні послуги, не спілкувалася з сусідами та друзями [PERSON], не турбувалася про квартиру. Представник третьої особи - КП «ДЄЗ» до судового засідання не з`явився, але надав суду листа, в якому просив розглянути справу за його відсудтності, проти задоволення позовних вимог [PERSON] також заперечував, як у вказаному листі, так і в минулих судових засіданнях з тих же підстав (а.с.83). Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що позивачка [PERSON] та [PERSON], який помер [INFO] року, перебували в незареєстрованому шлюбі з 2002 року, мешкали в однокімнатній неприватизованій квартирі [ADDRESS]. Крім них в цій квартирі також мешкали: мати [PERSON] - [PERSON], яка була квартиронаймачем, та її співмешканець [PERSON] (а.с. 9,10). [PERSON] померла [INFO] року, [PERSON] - [INFO] року, [PERSON] - [INFO] року (а.с.11,16,17). Як пояснила сама [PERSON] вона мешкала у вказаній квартирі, там знаходилися її особисті речі (одяг, білизна, взуття), а також стіл, диван, ліжко. З вересня 2008 року квартиру опечатали працівники ДЕЗу і з тих пір вона не може в неї потрапити, хоча почала готувати її до ремонту, вивезла старі речі, має ключ. Їй також відомо, що крім неї та сестри [PERSON] - [PERSON], ключ від квартири є в сусіда [PERSON], який мешкає на четвертому поверсі цього ж будинку. Ключі йому, залишили працівники ДЕЗу, вона в нього їх не забирала, оскільки вважає, що поки що не має на це права. Цим фактом вона пояснила те, що квартира, з пояснень свідків, знаходилася в брудному стані, оскільки в неї був вільний доступ сторонніх осіб. Останній раз вона була там в кінці червня 2008 року, коли винесла диван та розпочала ремонтні роботи. В липні 2008 року звернулася з цим позовом до суду. З приводу боргів за комунальні послуги та квартплату позивачка пояснила, що вона приймала участь в оплаті цих послуг, давала гроші на їх оплату [PERSON], але після її смерті сім`я жила дуже скрутно і комунальні послуги не оплачувалися. Зараз вона має намір погасити всі борги. Також [PERSON] пояснила, що мала з [PERSON] спільний бюджет: вони разом заробляли гроші, працюючи в районі за договорами як в людей, так і в фермерських господарствах, [PERSON] ще працював за своєю спеціальністю каменярем. Зароблені кошти вони разом витрачали на придбання продуктів харчування, речі першої необхідності, ліки. За життя [PERSON] вони з чоловіком виділяли кошти для оплати комунальних послуг. На роботу в район вона від`їзджала рано, першим транспортом, поверталася пізно, а інколи доводилося залишатися на місці роботи на ночівлю. Крім того, [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що соромилася різниці у віці з [PERSON], тому з його друзями та сусідами не спілкувалася, а навіть була проти його спілкування з ними, оскільки він при зустрічі з ними зловживав спиртними напоями і це могло продовжуватись тривалий час. Вони вели відлюдний спосіб життя, їй не було потрібне спілкування з сусідами, не турбувала їх думка про її сім`ю, бо вона постійно працювала, біля під`їзду не сиділа. На даний час вона тимчасово мешкає в селі у бабусі в селі Роздори, іншого житла не має, на квартирний облік не ставала, бо сподівається зареєструватися в спірній квартирі, знайшла роботу в місті Лозова. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень. Так, доводи позивачки про те, що [PERSON] мав намір зареєструвати її у спірній квартирі підтверджуються поясненнями в судовому засіданні свідка [PERSON] - паспортиста, про те, що в січні 2008 року до неї звертався [PERSON] з приводу реєстрації в вказаній квартирі своєї дружини. Вона йому роз`яснила порядок реєстрації, які дії необхідно здійснити для цього, а саме: для реєстрації [PERSON] в спірній квартирі були відсутні належним чином оформлені документи на приватизацію цієї квартири. При цьому [PERSON] відповів їй, що зараз в сім`ї скрутне матеріальне становище, але як воно змінеться, то він мав намір здійснити свій задум. Крім того, свідок пояснила, що на момент огляду квартири в вересні 2008 року було встановлено, що там розпочато ремонт, а саме : зі стін здерті шпалери, в наявності були вана, унітаз, в приміщенні кухні - мийка та газова плита. Квартиру для огляду відкрив своїм ключем сусід [PERSON], квартира мала запущений вигляд. З цього часу квартира опечатана. Свідок пояснила, що в липні 2008 року при складанні акту (а.с.34) жоден з членів комісії до квартири не заходив, її не оглядав. Це зробили тільки в вересні 2008 року при повторному виході на квартиру, про що також було складено акт. [PERSON] з цього приводу пояснила, дійсно після смерті [PERSON] та [PERSON] чоловік мав намір зробити документи на квартиру на своє ім`я, зареєструвати з нею шлюб і прописати її разом з собою. В січні 2008 року вони разом ходили до паспортиста ДЕЗу, де [PERSON] пояснили, що треба приватизувати квартиру, а потім прописувати туди дружину, але коштів на приватизацію квартири в той час у них не було. Після смерті [PERSON] вона розпочала ремонт - здерла шпалери, але покриття з полу зняти не встигла, винесла старий диван, більш-менш прибрала в квартирі та поїхала на заробітки по Лозівському району, бо не було коштів до існування. Коли повернулася, то побачила, що квартира опечатана працівниками ДЕЗу. Крім того, вона пояснила, що проживала у вказаній квартирі без реєстрації, оскільки ця квартира однокімнатна, там вже було зареєстровано три чоловіки, а їй потрібно було влаштовуватися на роботу і вона тимчосово зареєструвалася у своїх родичів в гуртожитку На даний час так сталися обставини, що родичі вимагають від неї зняття з реєстрації; в сільській місцевості немає роботи і вона має намір працювати в місті Лозова, але в неї немає де жити і вона, як законослух`яна людина звернулася до суду. В судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] та [PERSON], сестри покійного [PERSON], які підтвердили, що він створив з [PERSON] сім`ю, але свої відносини вони офіційно не реєстрували, співмешкали з 2002 року. Вони для себе її вважають невісткою. Спірну квартиру отримала [PERSON], як службову, вона працювала двірником. Як вони пояснили, спочатку відносини між їх братом та [PERSON] були для них дивними, оскільки у них була велика різниця у віці, але з часом вони з цим змирилися : брат став менше вживати спиртні напої, намагався працювати та заробити гроші. [PERSON] піклувалася про нього, вони часто їздили до родичів в с. Михайлівка, Лозівського району, Харківської області, де допомагали працювати га городі, наймалися на роботу в сільській місцевості, привозили звідти овочі та інші харчі. Вони та мати [PERSON] - [PERSON] вважали бабусю позивачки своєю свахою, родичалися з нею. Ці свідки підтвердили, що [PERSON] приймала участь в похованні [PERSON] та [PERSON], як матеріально, так і своєю безпосередньою присутністю. Свідки пояснили, що на момент смерті [PERSON] позивачка знаходилася на заробітках по селах Лозівського району, про смерть чоловіка вона була сповіщена по мобільному телефону, зразу ж переслала поштою 300 грн., а як 6 лютого 2008 року приїхала, привезла харчі, горілку, напої, дала ще гроші, приймала участь в його похованні, а також справляла поминання за традиціями. Сестри [PERSON] пояснила, що [PERSON] також приймала матеріальну участь в похованні [PERSON] та [PERSON] Свідки пояснили, що сім`я жила бідно, без розкошів, оскільки [PERSON] мала похилий вік, а [PERSON] їздила на заробітки, інколи квартира мала неохайний вигляд, але квартиру утримували, як могли, вважали це за норму. За життя їх брат мав намір зареєструвати дружину в цій квартирі, приватизувати її, узаконити свої відносини, але в зв`язку з скутним матеріальним становищем це не здійснив, хоча мати не була проти цього. Навпаки, мати була спокійна за нього, коли він став співмешкати з позивачкою, став менше пити. [PERSON] також пояснила, що за життя мати розпорядилася, щоб квартира залишилася після її смерті брату і вона на це була згодна. Брат та невістка постійно працювали вдвох за договорами у корейців та в`єтнамців, але багато не заробляли, як могли, так і утримували цю квартиру. Крім того, [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що гостювала та відвідувала сім`ю своєї матері [PERSON] часто, перебувала в них тижнями, але теж з сусідами не спілкувалася, їх не знає, як і вони її та [PERSON] Вона зауважила, що коли обікрали її матір, ніхто з сусідів не допоміг та всі робили вигляд, що нічого не відбулося. Також [PERSON] пояснила, що коли приїжджала до матері не могла достукатися до сусідів, щоб відкрили під`їзд, оскільки він був на кодовому замку і кожного разу їй доводилося доводити, що вона сестра [PERSON] та дочка [PERSON] Пояснення цих свідків спростовують доводи представників відповідача та третьої особи про те, що [PERSON] не мешкала у спірній квартирі, не приймала участі в похованні [PERSON] та [PERSON], тобто не мала зв`язку з квартирою. Крім того, свідки [PERSON] та [PERSON] - мешканці села Михайлівка, Лозівського району, в судовому засіданні підтвердили, що дійсно до [PERSON]часто в гості приїжджав її покійний брат [PERSON] з [PERSON] Вони працювали в дворі та на городі, додому поверталися з харчами. Сусіди в селі знали [PERSON], як його дружину. Зокрема свідок [PERSON] пояснила, що їй [PERSON] розповідав, що знайшов собі молоду дружину, яка добре про нього турбується. [PERSON] та [PERSON], а також їхнього дідуся поховали в селі Михайлівка, на похоронах була присутня [PERSON], приймала в них участь. Свідки з боку відповідача [PERSON], [PERSON], [PERSON] також пояснили, що [PERSON] часто їздив в село Михайлівку, привозив харчі, а свідок [PERSON] пояснила, що він їй розповідав про те, що він там оженився та має дружину, привозив звідтіля харчі та овочі. Свідок [PERSON] пояснила, що чула в спірній квартирі жіночій голос, але могла нікого не бачити, адже біля дверей не сторожувала, з сім`єю сусідів не спілкувалася, ними не цікавилася. Свідок [PERSON], яка представилася як старша по під`їзду, але не підтвердила своїх повноважень, пояснила, що проживає на сьомому поверсі і не може стверджувати з достовірністю, що може все розказати про сім`ю [PERSON]. Також ці свідки пояснили, що в червні 2008 року хтось виносив з цієї квартири старі речі, але вони не пояснили з достовірністю чи то була [PERSON] В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що дійсно в нього є ключ від спірної квартири, він має до неї вільний доступ по цей час, але вона опечатана. Крім того, свідок пояснив, що [PERSON] мав спеціальність каменяра, працював за договорами за спеціальністю в сільській місцевості, часто не приїжджав до дому на ніч; останнє його місце роботи - охоронник полів соняшника в фермерських господарствах Лозівського району. Свідок пояснив, що не бачив [PERSON] у [PERSON], він йому про неї не розповідав. Також він пояснив, що коли хоронили [PERSON], то він нікого з родичів сім`ї [PERSON] не бачив. Але ж в противовіс його показанням свідок [PERSON] пояснила, що цього чоловіка вона ніколи не бачила та не знає, тим більше не бачила при похованні [PERSON], якого ховала родина. Свідок [PERSON] пояснила, що в будинку, де знаходиться спірна квартира 104 квартири, вона є старшою по під`їзду, але хто її призначив, пояснити не змогла. В судовому засіданні вона посвідчила, що дійсно з вказаної квартири якісь люди виносили речі, але теж не змогла з достовірністю сказати чи була це [PERSON] Свідок стверджувала, що вона та сусіди знають все, що відбувається в будинку, та знають всих його мешканців, але не відповіла на запитання представника позивачки про [PERSON], оскільки не знала хто це. Крім того, в судовому засіданні були встановлені протиріччя в поясненнях свідків [PERSON] та [PERSON], а саме : [PERSON] стверджувала, що у вказаній квартирі унітаз був в наявності, [PERSON] - заявила, що цей предмет був відсутній; свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] поясняли, що на протязі життя у [PERSON] була де-кілька співмешканок, свідки ж [PERSON], [PERSON] пояснили, що з жінками він не спілкувався, інтересу до них не мав, бо зловживав спиртиним напоями. Суд критично ставиться до пояснень свідка з боку відповідача [PERSON], оскільки вона в судовому засіданні заявила, що зацікавлена в цій квартирі, бажає, щоб її виділили її дочці, яка є інвалідом. Свідок пояснила, що в день смерті [PERSON] вона зразу ж пішла до виконкому міської Ради і заявила про його смерть з наміром отримати документи на вселення. Хоча також пояснила, що за життя у [PERSON] були співмешканки, він сам їй в останній час розповідав що «підженився», «пристав у прийми», часто їздив до села Михайлівка, привозив звідти харчі. Щодо до того, що вона не бачила [PERSON], свідок припустила, що вона могла рано виходити з дому на роботу та пізно приходити до дому. Також свідок пояснила, що бачила, як влітку з вказаної квартири виносили сміття. Представником відповідача в судовому засіданні було надано акт від 23 липня 2008 року, складений мешканцями будинку [PERSON], [PERSON], [PERSON], начальником відділу ДЕЗу [PERSON] та паспортистом [PERSON] про те, що [PERSON] після смерті матері та вітчима проживав сам, ни с ким не співмешкав, був похований сестрою [PERSON] в селі Михайлівка Крім останнього факта, попередні обставини, викладені в цьому документі спростовані в судовому засіданні, як самими членами комісії, допитаними в якості свідків, так і свідками з боку позивачів: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також свідками з боку відповідачів - [PERSON] [PERSON], [PERSON] Суд також критично ставиться до зауваження представника відповідача, яка в судових дебатах заявила, що якщо [PERSON] і мешкала разом з [PERSON] в спірній квартирі, то вона втратила на цю квартиру право згідно ст.ст. 71, 72 ЖК України, оскільки не проживає в ній без поважних причин більше, ніж шість місяців. Але ж, як було з`ясовано в судовому засіданні, позивачка мешкала в спірній квартирі до березня 2008 року, останній раз відвідала квартиру в кінці червня 2008 року, тримала там свої речі, намагалася робити ремонт, а в липні 2008 року звернулася до суду з даним позовом. Крім того, в судовому засіданні не було встановлено факту звернення органів місцевої влади або ДЕЗу до суду або інших правоохоронних органів про виселення [PERSON] на тій підставі, що вона самовправно зайняла спірну квартиру, як то передбачено ст.116 ч.3 ЖК України. Навпаки, акт, наданий до суду про те, що [PERSON] не мешкає в квартирі, спростований в ході судового засідання, був складений 23 липня 2008 року (а.с. 34), тобто після звернення [PERSON] з даним позовом до суду. Інший же акт, який за словами свідка [PERSON], складений в вересні 2008 року, відповідачем навіть не представлений суду. Згідно ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення (ч.1). Договір найму жилого приміщення в таких будинках укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією ( а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер (ч.2). В даному випадку ордер видано на ім`я [PERSON] Ст. 63 ч.1 ЖК України передбачає, що предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Члени сім`ї наймача, до яких належить дружина, чоловік наймача, їх діти, батьки, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Ч. 2 цієї ж статті визначає, що членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Навіть, якщо ці особи, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач і члени його сім`ї (ч.3). Як було встановлено в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] були співмешканцями, проживали в квартирі № 2 будинку 5 мікрорайон-5 міста Лозова, Харківської області, де [PERSON] був зареєстрований разом з матір`ю та вітчимом. Вони вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет. За життя [PERSON] мав намір зареєструвати [PERSON] у вказаній квартирі, для чого приходив до паспортиста ДЕЗу. За життя наймача квартири - [PERSON] вона також не заперечувала проти реєстрації позивачки у вказаній квартирі, про що свідчила в судовому засіданні її дочка та рідна сестра [PERSON] - [PERSON] Але за браком коштів та в зв`язку з тяжким матеріальним становищем вони не мали можливості приватизувати цю квартиру, як їм роз`яснили в ДЕЗі, а потім зареєструвати там [PERSON] Згідно ст. 65 ч.ч.1,2 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Дійсно, за життя ні наймач, [PERSON], ні члени її сім`ї письмової згоди на вселення [PERSON] не залишили. Але в судовоиму засіданні достовірно встановлено, що проти цього не заперечувала сама [PERSON], а [PERSON], залишившись після смерті матері та вітчима, сам звертався до відповідних органів з метою реєстрації [PERSON] в цій квартирі, що підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] Ст. 310 ЦК України передбачає право фізичної особи на місце проживання. Згідно вимог ст. 311 ЦК України житло фізичної особи є недоторканим (ч.1). Частина 2 цієї ж статті передбачає, що проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи, проведення в нього огляду чи обшуку може відбуватися лише за мотивованим рішенням суду. На підставі вищевикладеного суд вважає позов таким, що підлягає задовленню, оскільки всі обставини, на які посилалася позивачка, як на докази, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

Outcome: approved