Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відділу культури та туризму Чернігівської районної державної адміністрації про стягнення заборгованості по виплаті надбавки за вислугу років. Позивач в позові зазначає, що 03.06.1992р. була прийнята на роботу Чернігівського районного відділу культури на посаду директора та посаду методиста на &frac12; ставку. 26.06.1996р. переведена на ставку директора-методиста. Наказом від 08.06.1994р. №53 переведена на посаду методиста районного музею, де пропрацювала до 2005р. Наказом від 31.05.2005р. №42-к переведена на посаду директора Чернігівського районного історичного музею де працює по теперішній час. Загалом працює в Чернігівському районному історичному музеї майже 15 років. Відповідно до вимог ст. 28 ч.2 Закон України „Про музеї та музейну справу” правовий і соціальний захист працівників музеїв забезпечується державою і засновниками музеїв згідно з Основним законодавством України про культуру, цим Законом та іншими законами України. Працівники музеїв мають право на доплату за вислугу років у музеї в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (далі КМУ). Згідно Постанови КМУ передбачено, що доплату за вислугу років доплату за вислугу років і виплату грошової винагороди за сумлінну працю, зразкове виконання трудових обов'язків і матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань провадити починаючи з 1 січня 2005 р. у межах фонду оплати праці працівників державних і комунальних музеїв, затвердженого на відповідний рік. Порядок виплати доплат за вислугу років затверджений також вказаною Постановою. Так доплата за вислугу років установлюється працівникам державних і комунальних музеїв усіх видів, у тому числі історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників, музеїв просто неба, меморіальних музеїв-садиб, залежно від стажу роботи в такому розмірі: понад 3 роки 10 %, понад 10 років 20 %, понад 20 років 30%. Вважає, що відноситься до працівників державних та комунальних музеїв усіх видів та має право на встановлені надбавки доплати за вислугу років у розмірі 20%. Тому відповідач має виплатити заборгованість за період з 01.01.2005р. по 01.01.2008р. у розмірі 2093грн. 64коп. У судовому засіданні представник позивача,[PERSON], позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні, надавши пояснення щодо обставин позовної заяви. Представник відповідача[PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі. Вказав, що дійсно згідно зі ст. 28 ч.2 Закон України „Про музеї та музейну справу” правовий і соціальний захист працівників музеїв забезпечується державою і засновниками музеїв згідно з Основним законодавством України про культуру, цим Законом та іншими законами України. Працівники музеїв мають право на доплату за вислугу років у музеї в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (далі КМУ). Проте вказана Постанова від 22.01.2005р. №82 встановлює порядок виплати доплати за заслугу років працівникам державних і комунальних музеїв; порядок виплати грошової винагороди за сумлінну працю, зразкове виконання трудових обов'язків працівникам державних і комунальних музеїв; а також перелік посад працівників державних і комунальних музеїв, які провадять культурно-освітню та науково-дослідну діяльність, пов'язану з комплектуванням музейних зібрань, експозиційною, фондовою, видавничою, реставраційною, пам'яткоохоронною роботою. Оскільки позивачка тривалий час працювала на посаді методиста, яка не є такою, що провадять культурно-освітню та науково-дослідну діяльність, пов'язану з комплектуванням музейних зібрань, експозиційною, фондовою, видавничою, реставраційною, пам'яткоохоронною роботою, то цей період часу роботи на вказаній посаді не зараховується до стажу, кий дозволяв би нараховувати 20% доплати за вислугу років. Представник третьої особи, Чернігівської РДА,[PERSON] та представник Чернігівської районної ради заперечували проти позовних вимог. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається. Згідно зі ст. 28 ч.2 Закон України „Про музеї та музейну справу” правовий і соціальний захист працівників музеїв забезпечується державою і засновниками музеїв згідно з Основним законодавством України про культуру, цим Законом та іншими законами України. Працівники музеїв мають право на доплату за вислугу років у музеї в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (далі КМУ). Пункт 1 Постанови КМУ від 22.01.2005р. №82 встановлює порядок виплати доплати за вислугу років працівникам державних і комунальних музеїв; порядок виплати грошової винагороди за сумлінну працю, зразкове виконання трудових обов'язків працівникам державних і комунальних музеїв; а також перелік посад працівників державних і комунальних музеїв, які провадять культурно-освітню та науково-дослідну діяльність, пов'язану з комплектуванням музейних зібрань, експозиційною, фондовою, видавничою, реставраційною, пам'яткоохоронною роботою. Згідно п.1 порядку виплати доплати за вислугу років працівникам державних і комунальних музеїв /затвердженого постановою КМУ від 22.01.2005р. №82/ (далі Порядок) доплата за вислугу років установлюється працівникам державних і комунальних музеїв усіх видів, у тому числі історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників, музеїв просто неба, меморіальних музеїв-садиб, залежно від стажу роботи в такому розмірі: понад 3 роки 10 %, понад 10 років 20 %, понад 20 років 30%. Доплата за вислугу років виплачується працівникам державних і комунальних музеїв, які провадять культурно-освітню та науково-дослідну діяльність, пов'язану з комплектуванням музейних зібрань, експозиційною, фондовою, видавничою, реставраційною, пам'яткоохоронною роботою, крім тих, що мають право на виплату надбавки (доплати) за стаж роботи (вислугу років) на інших підставах /п.2 Порядку/. Документом для визначення стажу роботи, який дає право на одержання доплати за вислугу років, є трудова книжка та інший документ, що відповідно до законодавства підтверджують наявність стажу роботи /п.4 Порядку/. Згідно наданої копії трудової книжки позивачки - [PERSON] 03.06.1992р. була прийнята на роботу Чернігівського районного відділу культури на посаду директора - методиста на 0,5 ставки. 26.06.1996р. переведена на ставку директора-методиста. Наказом від 08.06.1994р. №53 переведена на посаду методиста районного музею. Наказом від 31.05.2005р. №42-к переведена на посаду директора Чернігівського районного історичного музею де працює по теперішній час Вищевказаною Постановою КМУ також затверджений перелік посад працівників державних і комунальних музеїв, які провадять культурно-освітню та науково-дослідну діяльність, пов'язану з комплектуванням музейних зібрань, експозиційною, фондовою, видавничою, реставраційною, пам'яткоохоронною роботою. У зазначеному переліку посад які провадять культурно-освітню та науково-дослідну діяльність, пов'язану з комплектуванням музейних зібрань, експозиційною, фондовою, видавничою, реставраційною, пам'яткоохоронною роботою - відсутня така посада як методист. Однак, як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін, [PERSON] фактично виконувала обов'язки директора музею та зберігача фондів з 03.06.1992 року і по теперішній час, не дивлячись на те, що в трудовій книжці позивача зазначено, що вона переведена на посаду методиста районного музею, на якій працювала до 01.06.2005 року і була переведена на посаду директора Чернігівського районного історичного музею. Крім того,зе весь період роботи, ані посадові обов'язки, ані умови її праці не змінювались, оскільки її основним обов'язком були пошук нових експонатів до музею, їх охорона, зберігання, розширення експозицій, підтримання у належному стані приміщення музею та його постійне функціонування. В період часу з 01.06.1994 року по 01.06.2005 року в музеї не було інших працівників, тобто [PERSON] виконувала всі перераховані обов'язки саме як директор та зберігач фондів, оскільки в районному відділі культури, при якому позивач працювала з 03.06.1992 року, не було в штатному розкладі інших посад, аніж методист музею, вона і була переведена з 01.06.1994 року з посади директор-методист на посаду методист районного музею. На підставі викладеного, суд вважає, позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved