Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом в якому просить зобов»язати відповідача не чинити їй перешкод у зустрічах з онуком [PERSON] , 1997 року народження , порядок яких визначений рішенням Київського районного суду м.Полтава від 17 грудня 2004 року , передавати їй пенсію на онука , яку він одержує за його мати , на період літніх канікул для оздоровлення дитини на один місяць та стягнути 2000 грн. моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовуються тим , що відповідачем не виконується рішення Київського районного суду м.Полтава від 17 грудня 2004 року і він чинить перешкоди у спілкуванні з її онуком. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала , просила задовольнити і дала свідчення аналогічні тим , що викладені у позовній заяві. Відповідач будучи належним чином повідомленим про день та час слухання справи в судове засідання повторно не з»явився . Підстави наведені відповідачем у заяві про відкладення слухання справи суд розцінює як спосіб затягування розгляду справи оскільки суду не надані жодні документи на підтвердження участі адвоката в іншому судовому засіданні , з огляду на те , що вказана підстава зазначається повторно. За таких обставин суд вважає за можливе постановити рішення без участі відповідача , за наявних у справі матеріалів. Представник третьої особи - служби у справах дітей Полтавської РДА в судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Представник третьої особи - опікунської ради Київського району м.Полтава в судове засідання не з»явився та не повідомив суду причину неявки , хоча був належним чином повідомленим про день та час слухання справи. Заслухавши пояснення позивачки , представника третьої особи , міркування адвоката , вивчивши матеріали справи , суд приходить до висновку , що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав: Як встановлено в судовому засіданні і це підтверджується матеріалами справи , рішенням Київського районного суду м.Полтава від 17 грудня 2004 року встановлено порядок зустрічей [PERSON]. із неповнолітнім [PERSON]. , 1997 р.н.. Відповідач у своїх запереченнях до позову фактично підтверджує факт перешкоджання позивачці у спілкуванні з онуком всупереч рішенню суду. Проте суд вважає , що справа в частині зобов»язання відповідача не чинити перешкод у спілкуванні з дитиною підлягає закриттю з наступних підстав: Статтею 3 ЗУ «Про виконавче провадження» визначені документи , що підлягають виконанню Державною виконавчою службою і зокрема у пункті 1 зазначено рішення , ухвали і постанови судів у цивільних справах. Статтями 76 , 78 зазначеного закону передбачений порядок виконання судових рішень у немайнових спорах. Отже законом визначений порядок виконання судових рішень і в тому числі тих , що стосуються порядку забезпечення спілкуванні з дітьми. Аналізуючи зазначені норми закону у їх сукупності суд вважає , що в даному випадку з огляду на постановлене з цих же питань , визначення порядку спілкування з онуком , рішення Київського районного суду м.Полтава від 17 грудня 2004 року позивачка звернулась до суду повторно з тих же самих питань , не скориставшись своїм правом на оскарження дій або бездіяльності Державної виконавчої служби в разі якщо вони неналежним чином виконують свої обов»язки по виконання рішення суду. Відповідно до частини 1 пункту 2 статті 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі , якщо набрало законної сили рішення суду ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами , про той самий предмет і з тих самих підстав: З огляду на вищенаведені обставини по справі провадження у справі в частині зобов»язання відповідача не чинити перешкод у спілкуванні з онуком підлягає закриттю. Що стосується позовних вимог про зобов»язання відповідача передавати пенсію на онука то в цій частині в задоволенні позову слід відмовити оскільки позивачкою не наведено суду жодної підстави , що визначена законом , для вирішення питання по спору в цій частині. Вирішуючи питання щодо задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди суд вважає , він підлягає повному задоволенню . При цьому суд враховує глибину заподіяних позивачці моральних страждань викликаних неможливістю спілкування із онуком , дитиною померлої доньки , неможливістю впливати на його виховання , розвиток. За наведених обставин суд вважає , що сума 2000 грн. є адекватною до заявлених позовних вимог і в повній мірі зможе компенсувати заподіяну позивачці моральну шкоду.

Outcome: partial