Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-31 00:00:00

[PERSON] . звернувся в суд з позовом до [PERSON] . про визнання права власності на нежитлові будівлі, мотивуючи свої вимоги тим, що 20 червня 2007 року ним було надано в позику [PERSON] . кошти в сумі 30 000 грн, які останній обіцяв на протязі року йому повернути. При позиці грошей [PERSON] ., при свідках написав розписку в якій зазначив, що він отримав в позику від нього кошти в сумі 30 000 грн., та зобов'язується їх повернути в строк до 01 липня 2008 року. Також в розписці, за взаємною згодою, було зазначено, що у разі не повернення у вказаний соок зазначених коштів, [PERSON] ., взамін грошових коштів, в сумі ЗО 000 грн., віддає йому у власність нежитлові будівлі, які розташовані в [ADDRESS] , а саме: 1. 1) будівлю корівника №2, загальною площею 1100,1 кв.м.; 2. 2) будівлю корівника №3, загальною площею 1087,3 кв.м.; 3. 3) будівлю телятника №4, загальною площею 871,3 кв.м., Які відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно [NUMBER] від [INFO] року будівлі корівника №3 та будівля телятника №4 належать [PERSON] . на праві приватної власності. Так, станом на 20 серпня 2008 року грошові кошти в сумі 30 000 грв., йому повернуті не були. Згідно договору [NUMBER] від [INFO] року укладеного між арбітражним керуючим (ліквідатором) [PERSON] . та [PERSON] . «Про реалізацію майна банкрута [INFO] , в особі арбітражного керуючого [PERSON] , який діяв на підставі постанови Господарського суду Вінницької області від [INFO] року по справі [NUMBER] , зобов'язався поставити та передати у власність ( повне господарське володіння) майно, а саме: 1. 1) будівлю корівника №2, загальною площею 1100,1 кв.м.; 2. 2) будівлю корівника №3, загальною площею 1087,3 кв.м.; 3. 3) будівлю телятника №4, загальною площею 871,3 кв.м.; 4. 1) 1. 4) будівлю корівника №5, загальною площею 755,4 кв.м.; 2. 5) будівлю корівника №6, загальною площею 754,8 кв.м.; 3. 6) будівля складу мінеральних добрив, загальною площею 155,8 кв.м.; 4. 7) будівля ангару для автомашин, загальною площею 245,6 кв.м., а [PERSON] . в свою чергу прийняти та оплатити відчужуване майно. В той же день після підписаьяя договору [PERSON] було сплачено відповідні кошти в розмірі 100% від ціни договору, на рахунок продавця. Також після підписання договору було розпочато реконструкцію та ремонт даних приміщень. При реконструкції та ремонті було розібрано склад мінеральних добрив, будівлю ангару для автомашин та розібрано до фундаменту будівлю корівника №2, які знаходились в напіврозібраному стані. Рішенням Тульчинського районного суду від [INFO] року договір [NUMBER] про реалізацію майна банкрута [INFO] » (купівлі-продажу) було визнано дійсним та визнано право власності за [PERSON] на: 1. 1) будівлю корівника №5, загальною площею 755,4 кв.м.; 2. 2) будівлю корівника №3, загальною площею 1087,3 кв.м.; 3. 3) будівлю телятника №4, загальною площею 871,3 кв.м.; 4. 4) будівлю корівника №6, загальною площею 754,8 кв.м.. Протягом квітня-травня 2007 року гр-н [PERSON] ., розібрану до фундаменту будівлю корівника №2, загальною площею 1100,1 кв.м., було відбудовано, однак технічної документації на будівлю не виготовлено. Однак, технічної документації по даний час на нежитлові будівлі не виготовлено. Як йому стало відомо, Тульчинське МБТІ згідно розписки, право приватної власності на житловий будинок переоформити не має права, а тому за захистом своїх прав він звернувся до суду. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, наполягає на їх задоволенні та просить суд в разі задоволення позову судовий збір та витрати на інформаційно-технічні послуги сплачені ним з відповідача не стягувати. Відповідач позов визнав, не заперечував проти задоволення позову. Вислухавши позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи суд встановив, що 20 червня 2007 року позивачем було надано в позику [PERSON] . кошти в сумі 30 000 грн, які останній обіцяв і:а протязі року йому повернути. При позиці грошей [PERSON] ., при свідках написав розписку в якій зазначив, що він отримав в позику від позивача кошти в сумі 30 000 грн., та зобов'язується їх повернути в строк до 01 липня 2008 року. Також в розписці, за взаємною згодою, було зазначено, що у разі не повернення у вказаний стоок зазначених коштів, [PERSON] ., взамін грошових коштів, в сумі 30 000 грн., віддає позаву у власність нежитлові будівлі, які розташовані в [ADDRESS] ,1, а саме: 1. 1) будівлю корівника №2, загальною площею 1100,1 кв.м.; 2. 2) будівлю корівника №3, загальною площею 1087,3 кв.м.; 3. 3) будівлю телятника №4, загальною площею 871,3 кв.м., Які відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно [NUMBER] від [INFO] року будівлі корівника №3 та будівля телятника №4 належать [PERSON] . на праві приватної власності. Так, станом на 20 серпня 2008 року грошові кошти в сумі 30 000 грв., позивачу повернуті не були. Згідно договору [NUMBER] від [INFO] року укладеного між арбітражним керуючим (ліквідатором) [PERSON] . та [PERSON] . «Про реалізацію майна банкрута [INFO] , в особі арбітражного керуючого [PERSON] , який діяв на підставі постанови Господарського суду Вінницької області від [INFO] року по справі [NUMBER] , зобов'язався поставити та передати у власність ( повне господарське володіння) майно, а саме: 1. 1) будівлю корівника №2, загальною площею 1100,1 кв.м.; 2. 2) будівлю корівника №3, загальною площею 1087,3 кв.м.; 3. 3) будівлю телятника №4, загальною площею 871,3 кв.м.; 4. 4) будівлю корівника №5, загальною площею 755,4 кв.м.; 5. 5) будівлю корівника №6, загальною площею 754,8 кв.м.; 6. 6) будівля складу мінеральних „обрив, загальною площею 155,8 кв.м.; 1. 7) будівля ангару для автомашин, загальною площею 245,6 кв.м., а [PERSON] . в свою чергу прийняти та оплатити відчужуване майно. В той же день після підписання договору [PERSON] було сплачено відповідні кошти в розмірі 100% від ціни договору, на рахунок продавця. Також після підписання договору було розпочато реконструкцію та ремонт даних приміщень. При реконструкції та ремонті було розібрано склад мінеральних добрив, будівлю ангару для автомашин та розібрано до фундаменту будівлю корівника №2, які знаходились в напіврозібраному стані. Рішенням Тульчинського районного суду від [INFO] року договір [NUMBER] про реалізацію майна банкрута [INFO] » (купівлі-продажу) було визнано дійсним та визнано право власності за [PERSON] на: 1. 1) будівлю корівника №5, загальною площею 755,4 кв.м.; 2. 2) будівлю корівника №3, загальною площею 1087,3 кв.м.; 3. 3) будівлю телятника №4, загальною площею 871,3 кв.м.; 4. 4) будівлю корівника №6, загал" ною площею 754,8 кв.м.. Протягом квітня-травня 2007 року гр-н [PERSON] ., розібрану до фундаменту будівлю корівника №2, загальною площею 1100,1 кв.м., було відбудовано, однак технічної документації на будівлю не виготовлено. Іншим шляхом встановити право власності на нежитлові будівлі позивач позбавлений можливості. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 328 ЦК України позивач має право на набуття права власності на підставах, що не заборонені законом, зокрема за рішенням суду. Позов також підтверджується копією розписки, копією витягу про реєстрацію права власності та іншими матеріалами справи. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України сплачені судові витрати підлягають зарахуванню в дохід держави.

Outcome: approved