overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-10 00:00:00

Позивачка звернулася 03.07.2008 року до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 06 жовтня 1995 року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис [NUMBER], обґрунтовуючи вимоги тим, що з відповідачем мають різні погляди на життя, шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і позивач не має наміру їх поновлювати. Він переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Також позивач повідомив, що шлюб у них перший, від шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO] року народження. У попередньому судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав і просив суд задовольнити позов, відповідачка заявила про визнання позову в повному обсязі, також повідомила, що строк для примирення не потрібний. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, у разі визнання позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши сторони, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі фактів, встановлених у попередньому судовому засіданні, позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 06 жовтня 1995 року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис [NUMBER]. Від спільного шлюбу у сторін є неповнолітня дочка - [PERSON], [INFO] року народження, котра проживає з відповідачкою. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, фактично мешкають за різними адресами, їх сім`я носить виключно формальний характер, крім того, відповідачка сама звернулася з аналогічним позовом до суду. Шлюб у сторін перший, спір про місце проживання дитини у сторін відсутній, вирішується питання в судовому порядку про стягнення аліментів. Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дитини, що має істотне значення, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а також права їх неповнолітньої дочки і шлюб може бути розірваний. На підставі встановленого, згідно ст.ст.56, 104, 105, 110 - 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому вказав, що з відповідачкою по даній справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 21.05.1994р. зареєстрованого Борівським районним відділом РАГС Борівського району Харківської області. Від спільного шлюбу мають одну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка в даний час проживає з відповідачем . Позивач звернувся з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу, та вказує на те, що , шлюбні відносини між ними були припинені ще в жовтні 2007р. Відповідачка проживає з іншим чоловіком. В подальшому спільне життя та збереження сім'ї не можливе. , відносин ніяких не піддержують, спільного господарства не ведуть. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, а відповідачка в судове засідання не з'явилась , але надала заяву, що не заперечує проти позовних вимог позивача. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи , суд вважає що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України , згідно з якою у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки шлюбні відносини між сторонами були припинені , поновлювати стосунки намірів на мають, на примирення не згодні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Запорізької міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, в якому вказала, що [INFO] померла її мати [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді 1\2 частини квартири [ADDRESS] у м.Запоріжжі. Позивач вказує, що з 1981 року постійно проживає у Росії, після смерті матері поштою направила заяву від 07.04.1999 року про прийняття спадщини та вважала, що має право у будь-який час після спливу шестимісячного терміну після відкриття спадщини прийняти її. Проте позивачці стало відомо від її брата [PERSON], що заява про прийняття спадщини до третьої державної нотаріальної контори м.Запоріжжя не надходила, внаслідок чого позивачка не в змозі оформити прав власності на спадкове майно. Позивач вважає, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин та просить суд визначити додатковий термін для звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини. У судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON]. підтримав позовні вимоги у повному обсязі, наполягаючи на підставах, викладених у позовній заяві, просить суд визначити додатковий термін для прийняття спадщини у зв'язку з поважністю причин пропуску строку на прийняття спадщини. Представник відповідача - Запорізької міської Ради до судового засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за відсутності відповідача, заперечень проти позовних вимог не надала. Представник третьої особи - Третьої державної нотаріальної контори м.Запоріжжі у судове засідання не зв'явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника нотаріальної контори. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до копії свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого 08.01.1999 року, [PERSON] померла [INFO]. Позивач [PERSON] є дочкою померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] і свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого 21.11.1981 року, і відповідно до ст. 1261 ЦК України має право на спадщину за законом після смерті матері. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON]. з поважних причин пропустила термін для прийняття спадщини, оскільки постійно проживає у Росії, після смерті матері направила нотаріально - посвідчену 07.04.1999 року заяву про прийняття спадщини, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне задовольнити позов та визначити позивачці додатковий строк для прийняття спадщини. Беручи до уваги, що позивач постійно мешкає за межами України, суд вважає необхідним та достатнім терміном для звернення до нотаріальної контори - 2 місяці. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 29.04.2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем і проживали разом до 15 липня 2008 року. Від шлюбу подружжя має малолітню дитину – [PERSON] , 27.11.2005 року народження. Спільне життя не склалося через несумісність характерів. Шлюбні відносини припинені з 15 липня 2008 року. Подальше спільне проживання та збереження сім’ї суперечить її інтересам. Між сторонами досягнуто угоду про утримання дитини. Позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 29.04.2006 року відділом РАЦС Великолепетиського районного управління юстиції Великолепетиського району Херсонської області, актовий запис № 13. В судовому засіданні позивач позов підтримала. Відповідач позов визнав. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що відповідно ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб між сторонами слід розірвати, так як спільне життя подружжя не склалося, шлюбні відносини припинені з 15 липня 2008 року, сторони проживають окремо і не підтримують стосунків, а тому шлюб носить формальний характер і збереження сім’ї суперечить інтересам [PERSON] ., що має істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені нею судові витрати у розмірі 16 гривень, оскільки вони підтверджені: квитанціями від 28.07.2008 року за № 119 на суму 8,50 грн. та № 118 на суму 7,50 грн. (а.с.). На підставі ст.ст.105,110,112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-10 00:00:00

До суду звернулось КП «ВРЕЖО-4» м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] ., [PERSON] ., [PERSON] ., [PERSON] ., які мешкають за адресою: м. Запоріжжя, [ADDRESS] про стягнення з них заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 1428 грн. 62 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в [ADDRESS] в м. Запоріжжі, що знаходиться в на обслуговуванні КП «ВРЕЖО-4» м. Запоріжжя проживають відповідачі по справі . Відповідачі тривалий час не сплачують надані їм житлово-комунальні послуги, тобто в односторонньому порядку відмовляються від виконання своїх обов’язків, передбачених договором найму житла, в наслідку чого в межах позовної давності станом на 01.10.2007 р у них виникла заборгованість по цим платежам в розмірі 1428,62 грн., яку вони добровільно погасити не бажають. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Прибули у судове засідання відповідачі, позов визнали повністю. На думку суду, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини між позивачем та відповідачами. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідачів, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню. Згідно до довідки ЖЕД-21 КП ВРЕЖО-4 м. Запоріжжя в квартирі [ADDRESS] в м. Запоріжжі зареєстровані та мешкають відповідачі. ( а.с. 3). Відповідно до довідки ЖЄД-21, загальна заборгованість відповідачів по сплаті житлово-комунальних послуг дорівнює 1428грн. 62коп. ( а.с. 5). Згідно вимог ст. 68 ЖК України, наймач повинен своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов’язання повинні виконуватись належним чином та у відповідний строк на підставі вимог закону, угоди. Таким чином, досліджені в судовому засіданні докази, надані позивачем по справі, свідчать про те, що заявлений позов КП «ВРЕЖО-4» м. Запорожжя до відповідачів про стягненню з них заборгованості за житлово-комунальні послуги підлягає задоволенню. Позивач згідно вимогам закону звільнений від сплати при подачі позову державного мита, а тому державне мито повинно бути стягнуто з відповідачів на користь держави. Витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи повинно бути стягнуто з відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що 05.05.1990 року уклав шлюб з відповідачкою, який був зареєстрований Стебницькою міською радою Львівської області, актовий запис за №48. Від даного шлюбу у них народилось 3 дітей - донька [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO]. За час спільного проживання вони не змогли створити міцної та дружної сім'ї, оскільки в 2001 році, під час його хвороби, дружина виїхала в Італію, і, коли повернулась в червні цього року, повідомила йому, що на Україну повертатись не має наміру і не заперечує проти розірвання їхнього шлюбу. Намагання зберегти сім'ю не дало позитивних результатів і він прийшов до висновку, що їхній шлюб існує лише формально і зберегти його неможливо, а тому просить суд постановити рішення, яким розірвати їхній шлюб. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, доповнивши, що він втратив почуття любові до відповідачки, вони стали чужими людьми, не проживають разом більше 7 років, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, спору про поділ майна у них немає, а тому просить провести заочний розгляд справи та задоволити його позов, поклавши на нього витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, не повідомивши причин, хоча повістка їй була направлена своєчасно на останню відому судові адресу і,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-10 00:00:00

31.07.2008 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що її батько [PERSON] та мати [PERSON]. побудували під час подружнього життя будинок [ADDRESS] , в якому проживали разом до тих пір, доки шлюб між ними не було розірвано. Після розірвання шлюбу мати [PERSON]. перейшла на інше місце проживання. А позивачка залишилася проживати разом з батьком. 6.09.1997 року позивачка вступила до шлюбу із [PERSON]. та набула прізвища [PERSON], а 2000 року вони з чоловіком переїхали на постійне місце проживання до м.Харкова. Позивачка постійно приїжджала до батька, допомагала йому по господарству, надавала матеріальну та моральну підтримку. [INFO] її батько [PERSON] помер. Позивачка здійснила його поховання та фактично вступила в управління спадковим майном, оскільки доглядала за будинком, здійснила його капітальний ремонт. Коли ж вона вирішила переоформити спадщину на себе, то звернулась до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, де їй повідомили, що відсутній правовстановлюючий документ на будинок. В технічному паспорті на житловий будинок [ADDRESS], власник не записаний, тобто на праві власності він ні за ким не зареєстрований. В зв"язку з даними об"єктивними обставинами вона і вимушена звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності на будинок [ADDRESS]. В судовому засіданні представниця позивачка [PERSON]. позовні вимоги підтримала. Відповідач до суду не з"явився, надав суду заяву, якою просив справу заслухати в його відсутність, з позовом згоден. Суд вислухав представницю позивачки, дослідив матеріали справи і вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Як вбачається зі свідоцтва про смерть[PERSON] помер [INFO], а.с.11. Згідно технічного паспорту на будинок [ADDRESS]даний будинок на праві власності ні за ким не зареєстрований, а вартість будинку згідно зведеного акту становить 55 тис. 481 грн., а.с.3-8, 16. Згідно довідки виконкому Ворожбянської міськради [PERSON]. дійсно постійно приїжджала до батька [PERSON] допомагала йому по господарству, надавала матеріальну та моральну допомогу, здійснила його поховання та фактично вступила в управління спадковим майном, а.с.9. Таким чином в судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що будинок [ADDRESS] на праві власності ні за ким не зареєстрований . В зв"язку з чим суд визнає право власності на вказаний будинок за [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-10 00:00:00

Позивачка просить суд постановити рішення, яким змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача згідно постанови судді Краснопільського районного суду Сумської області від 02 листопада 1994 року в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісяця, але не менше ніж 25 відсотків мінімальної заробітної плати кожного місяця, на утримання дітей, сина - [PERSON] 1990 року народження та доньки - [PERSON], [INFO]року народження, до досягнення ними віку повноліття, стягнувши їх на утримання доньки - [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною віку повноліття, на користь позивачки. Свої вимоги вона мотивує тим, що на даний час змінилося законодавство, що встановлює мінімальний розмір аліментів, витрати на утримання доньки значно зросли, а відповідач спроможний сплачувати аліменти у більшому розмірі. Позивачка в попередньому судовому засіданні позов підтримала. Відповідач позов визнав в попередньому судовому засіданні. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони мають дитину - [PERSON] [INFO] (а.с.4). Згідно постанови Краснопільського районного суду Сумської області від 02 листопада 1994 року з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 25 відсотків мінімальної заробітної плати кожного місяця, на утримання дітей, сина - [PERSON] 1990 року народження та доньки - [PERSON], [INFO]року народження (а.с.8). На даний час син - [PERSON] досяг віку повноліття і позивачка отримує аліменти на одну доньку - [PERSON], яка мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с.5-6) Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану. Також суд вважає, що згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь держави державне мито у розмірі 51 грн. та згідно ст.81 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 7, 50 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-10 00:00:00

Позивач просить суд стягнути з відповідачів заборгованість по оплаті за надані послуги з теплозабезпечення та гарячого водопостачання за період з 01.07.1996р. по 01.04.2008р. в сумі 10609,64 грн. У судове засідання сторони по справі не з`явилися, представник позивача представив заяву про слухання справи за його відсутністю, уточнив заявлені позовні вимоги, та просив стягнути заборгованість за період з 01.04.05 р. по 01.04.08 р. у сумі 4775,90 грн., а також судові витрати на ІТЗ у сумі 30 грн. Відповідачі, були повідомлені судом належним чином, причин неявки суду не повідомили, заперечень проти позову не надали. 11 серпня 2008р. судом ухвалено слухати справу у відсутності відповідача заочно, згідно до ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що відповідачі є власниками квартири [ADDRESS], сім'я складається з двох повнолітніх чоловіків, відповідачів по справі. ЛМКП „Теплокомуненерго” постачало теплову енергію в квартиру відповідача в період з 01.07.1996 року по 01.04.2008 року, відповідач своєчасно розрахунки за надану теплову енергію та гаряче водопостачання не здійснював, тому за ним виникла заборгованість по сплаті за послуги централізованного опалення та гарячого водопостачання в сумі 10609,64 грн., за період з 01.07.1996р. по 01.04.2008р. Згідно даним зворотній відомості по л/р №3664501, заборгованість за постачання опалювання та гарячої води в межах позовної давності у відповідача перед позивачем за період з 01.04.2005р. по 01.04.2008р. складає 4775,90 грн. Позивач виконав забов`язання належним чином. Між сторонами склалися правовідносини, що виходять з договору найму житлового приміщення, а також з договору, що фактично відбувся, на оплачуване надання послуг з постачання опалюванням і гарячою водою. Згідно ст. 526 ЦК України, ст. ст. 151, 161 ЦК України (1960г.), зобов'язання повинні виконуватися належним чином. Позивач виконав свої зобов'язання, має право вимагати від відповідачів оплати за надані послуги, відповідно до встановлених тарифів у розмірі дійсно наданих послуг. Підстав для звільнення відповідача від виконання зобов'язань або для зменшення стягуваної суми не встановлено. Також стягненню в доход держави з відповідача підлягає судовий збір, та ІТЗ. На підставі ст. ст. 66, 67, ЖК України, ст. 526 ЦК України, ст. ст. 151, 161, 162 ЦК України (1960г.),

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-10 00:00:00

КП „Котельщик” звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості у сумі 236,04 грн. за спожиту теплову енергію. Вимоги мотивовані тим, що відповідач є абонентом КП “Котельщик” і отримує послуги з теплопостачання. В судове засідання представник позивача надала заяву про слухання справи у її відсутності, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання вдруге не з’явився, хоча був повідомлений належним чином. [PERSON] , який мешкає [ADDRESS] є абонентом КП “Котельщик”. КП „Котельщик” надаються послуги з центрального опалення квартири [ADDRESS] . Як виконавець послуги з теплопостачання КП “Котельщик” зобов’язаний забезпечити температуру повітря в житлових приміщеннях 18 0 С, у наріжних кімнатах 20 0 С. Згідно розрахунків, наданих позивачем (а.с.5) сума заборгованості відповідача по сплаті за теплову енергію, з урахуванням фактичного температурного режиму, складає 236,04 грн. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630 „Про затвердження Правил надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення” споживач зобов‘язаний своєчасно оплачувати надані послуги. Ці платежі власниками квартир вносяться не пізніше 10 числа наступного місяця, проте станом на 01.02.2008 року відповідач має заборгованість по сплаті в сумі 236 грн. 04 коп., що підтверджено довідкою, наданою позивачем . Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України позовна давність для справ даної категорії встановлена тривалістю в три роки. Відповідно до п. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідач в судове засідання не надав заяву про застосування позовної давності до позовних вимог. Сумнівів в зібраних доказах не виникає. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved