Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-27 00:00:00

Позивачка просили встановити факт її проживання з [PERSON]. однією сім'єю, встановити факт права власності на 45/100 частки житлового будиноку [ADDRESS], а за [PERSON]. на 55/100 частки. Також просила визнати за нею право власності на увесь будинок з господарськими будівлями: сінями ”а”, тамбуром „а-1”, ганком „а-11”, погреба „пд.”, сараєм „В”, уборною „Г”, літньою кухнею „Д”, зливною ямою „е”, огорожею №1, воротами №2. В обґрунтування свого позову зазначила, що з 13.11.1971р. по 16.06.1981р. вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Після розірвання шлюбу за рішенням Ясинуватського міського суду від 22.05.1984р. житловий будинок [ADDRESS] між ними було розділено у натурі, збудований під час шлюбу. За нею було визнано право власності на 45/100 частки, а за [PERSON]. на 55/100 частки з виплатою позивачці різниці вартості частки будинку в сумі 162 рублів. Але в дійсності розділ у натурі проведено не було, бо вони продовжули проживати спільно в квартирі за адресою: [ADDRESS]. У 1989р. за вимогою виконкому [PERSON]. прописався у будинок, а вона залишилася бути зареєстрованою у квартирі. Зроби перебудови у спірному будинку, а саме, було збудовано тамбур, перепланування в будинку, в зв'язку з чим площа будинку збільшилася до 83,8кв.м. Усі будівельні роботи проводилися до 1990 року. Потім вони перейшли проживати в будинок і проживати однією сім'єю до смерті [PERSON].. Разом з ними проживала дочка з онучкою. У 2005 році вони зверталися до виконкому Ясинуватської міськради для узаконювання самовільно збудованих споруд. Але було встановлено, що у рішенні суду, яким було розподілено будинок допущена помилка у номері будинка і вказано будинок [NUMBER] замість [NUMBER]. Ця помилка є перешкодою для реєстрації їх права власності у реєстрі прав власності на нерухоме майно. [INFO]. [PERSON]. помер. Після його смерті дочка відмовилася від прийняття спадщини на користь позивачки, тому просила визнати за нею право власності на увесь будинок з господарськими спорудами. В судовому засіданні позивачка підтримала свій позов. Відповідачка [PERSON]. позов визнала і просила задовольнити, бо її мати дійсно проживала разом з батьком однією сім”єю, тому вона відмовилася на користь неї від спадщини, яка залишилася після смерті батька. Представник Ясинуватської міської ради позов визнав і проти його задоволення не заперечив. Суд вислухавши пояснення сторін і дослідивши матеріали справи визнає, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Відповідно довідки виконавчого комітету Ясинуватської міської ради від 24.10.1974р. за №996 [PERSON]. була виділена земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] згідно рішення міськвиконкому від 09.10.1974р. за №107/17, посвідченого Ясинуватським нотаріусом 18.10.1974р. у реєстрі №1-1156. За висновком технічної експертизи Донецького БТІ від 13.07.1981р., призначеної ухвалою народного судді Ясинуватського міського суду від 06.07.1981р. житловий будинок [ADDRESS] в м. Ясинувата складав з приміщення будинку: коридору, кухні і п'яти жилих кімнат, корисною площею 83,8кв.м., жилою - 53,7кв.м.; ганка, сіней, уборної та огорожею. Згідно акту про закінчення будівництва та вводу до експлуатації індивідуального домоволодіння, затвердженого рішенням виконавчого комітету міської ради від 17.05.1989р. за №208 будівництва будинку завершено у 1989р. За рішенням Ясинуватського міського суду від 22.05.1984 року було розділено між позивачкою та [PERSON]. в зв'язку з розірванням шлюбу житловий будинок [ADDRESS]. Позивачці було виділено в натурі у власність 45/100 частки, а [PERSON]. - 55/100 з виплатою різниці у частках розділеного будинку в сумі 162руб. Даним рішенням була допущена помилка у номері будинку. Ухвалою Ясинуватського міськрайонного суду від 18.08.2008р. допущена помилка в цьому судовому рішення була виправлена і визнано номер будинку [ADDRESS]. Опитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON]. підтвердили в суді, що їм було відомо про розірвання шлюбу позивачки з [PERSON]., але на протязі усього часу мешкання у будинку з 1981р. вони незважаючи припинення шлюбу проживали однією сім'єю, як подружжя. Позивачка доглядала за хворим [PERSON], несла витрати на заховання. Згідно довідки Ясинуватського відділу реєстрації актів цивільного стану шлюб між позивачкою та [PERSON]. було укладено 13.11.1971р., а розірвано 6.06.1981р. Як свідчать копії поквартирних карток на квартиру [ADDRESS] і позивачка, і [PERSON]. проживали разом, а 01.07.1989р. [PERSON] перереєструвався за адресою:[ADDRESS] Про підтверджується домовою книгою. Відповідно даних технічного паспорту на садибний житловий будинок [ADDRESS] станом на 01.08.05 на земельній ділянці побудовано житловий будинок „А-1”, сінці „а”, погреба „пд.”, тамбур „а1”, ганок „а11”, сарай „В”, уборна ”Г”, забор№1, ворота №”2. Самочинні споруди - тамбур „а1”, сарай „В”. Але станом на 08.06.07 додатково на земельній ділянці були самовільно побудовані літня кухня „Д”, зливна яма „е”. За інформацією Ясинуватської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом 10.02.07 звернулася [PERSON]. В цей же день відповідачка [PERSON]. подала заяву про відмову від спадщини на користь неї. Крім них з заявою про прийняття спадщини або про відмову від спадщини ніхто не звертався. Заповітів від імені [PERSON]., померлого [INFO]., Ясинуватською державної нотаріальною конторою не посвідчувалося. На підставі ст.1268,1269,1270 ЦК та вище викладеного суд приходить до висновку, що позивачка проживала разом з [PERSON]. не менше як 5 років, тому подавши заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, є спадкоємцем який прийняв спадщину за законом у вигляді 55/100 частки житлового будинку [ADDRESS] в м. Ясинувата. Позов в частині визнання за позивачкою право власності на 45/100 частки даного житлового будинку та на самовільно збудовані тамбур „а1”, сарай „В”, літня кухня „Д”, зливна яма „е” не підлягає задоволенню. Право власності позивачки на 45/100 частки житлового будинку [ADDRESS] визнано рішенням Ясинуватського міського суду від 22.05.1984р., яке набрало законної сили і на цей час не скасовано. Ухвалою Ясинуватського міськрайонного суду від 18.08.08 допущена у даному рішенні помилка в номері будинку виправлена. Тому додаткового визнання за неї права власності не потрібно. Вимоги про визнання права власності позивачки за самовільно збудовані господарські будівлі та споруди, розташовані на земельній ділянці разом з будинком: тамбур „а1”, площею 1,7кв.м., сарай „В”, літня кухня „Д”, зливна яма „е” передчасні, бо згідно ст. 376 ч.2 ЦК особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна не набуває права власності на нього, тому ці споруди не можуть бути предметом спадщини.

Outcome: partial