Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-07 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до суду з позовом до Кредитної спілки «[INFO]», в якому прохає розірвати договір, за [NUMBER] укладений між нею, як членом Кредитної спілки, та відповідачем по справі 14.12.2007 року про внесення грошових коштів на додатковий пайовий внесок (зі щомісячним отриманням відсотків), в зв'язку з невиконанням умов договору з боку відповідача, та стягнути з відповідача пайові внески в сумі 14600 гривень, відшкодувати збитки, завдані неповерненням грошових коштів по обох договорах, та по договору [NUMBER] від 01.12.2006 року, рахуючи збитки на момент ухвалення судом рішення. Тому звернулась до суду з цим позовом. Позивач, [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені нею вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі. Вказавши, що вона дійсно уклала договори з відповідачем саме як член спілки, оскільки відповідач не виконує свої обов'язки за договором [NUMBER] від 14.12.2006 року, вона просить його розірвати. Представник позивача, [PERSON], в судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог [PERSON], оскільки вони є законними та обґрунтованими. Крім того, він уточнив позовні вимоги [PERSON], та просить стягнути з відповідача додатково три проценти річних від простроченої суми на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України на час постановлення рішення у справі та вказав, що за договором [NUMBER] від 01.12.2006 року відповідач виконав всі зобов'язання щодо сплати відсотків, але додатковий пайовий внесок повернув частково в розмірі 100 гривень, за іншими договорами відсотки були сплачені включно по лютий 2008 року. При цьому він зазначив, що [PERSON] зверталась до правління КС «[INFO]» з заявами про вихід зі спілки та повернення їй пайових внесків по всіх трьох договорах, як в усній так і у письмовій формі. Із зустрічним позовом не згоден у повному обсязі, оскільки вважає, що в разі зміни зазначених відповідачем у зустрічному позові пунктів, договір втрачає сенс та є нікчемним. В судовому засіданні представник відповідача, [PERSON], яка діє за дорученням від 23.04.2008 року, позовні вимоги [PERSON] не визнала, пояснивши при цьому, що позивач дійсно передавав грошові кошти згідно договорів до КС «[INFO]», з яких 08.04.2008 року 100 гривень частково було видано [PERSON], як додатковий пайовий внесок, згідно її заяви від 07.04.2008 року. Крім того, вона підтвердила факти, викладені представником позивача у судовому засіданні, зазначивши, що виплати по відсотках за договорами були проведені включно до лютого 2008 року. Додатково пояснила, що відповідно до «Положення про фінансове управління», додаткові пайові внески залучаються на без договірній основі без взяття на себе спілкою жодних зобов'язань щодо їх платності або зворотності. Згідно ст.. 19 Закону України «Про кредитні спілки», вступних, обов'язкових пайових та інших внесків членів кредитної спілки (крім внесків (вкладів) на депозитні рахунки) є майном спілки. Майно кредитної спілки є її власністю. Кредитна спілка володіє, користується та розпоряджається належним їй майном відповідно до закону та свого статуту. «Положенням про фінансове управління Кредитної Спілки «[INFO]» передбачені умови для повернення додаткового пайового внеску - дотримання кредитною спілкою фінансових нормативів, встановлених рішенням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг або факт припинення членства в кредитній спілці, процедура якого регулюється ст.. 17 Статуту КС «[INFO]». Крім того, розподіл доходів на додатковий пайовий внесок встановлено рішенням Загальних зборів членів спілки від 31.03.2008 року - за підсумками фінансового року пропорційно розміру пайових внесків члена спілки. Відповідно до ст. 17 Статуту КС «[INFO]», подання заяви про вихід у добровільному порядку з членів спілки та узгодження його на Загальних зборах. У разі припинення членства фізичної особи у кредитній спілці вступний внесок їй не повертається. Отримання обов'язкового пайового внеску фізичною особою можливе лише у разі припинення її членства в кредитній спілці. Відповідно до протоколу Загальних зборів № 1 від 31.03.2008 року, [PERSON] було відмовлено у виході з членів спілки. Однак, не зважаючи на ці обставини, представник відповідача зазначила, що [PERSON] почали виплачувати грошові кошти - пайові внески, але причину цього їй пояснити важко. Більше того, представник позивача надала зустрічну позовну заяву, в якій просить визнати п. 1 в частині встановлення строку повернення грошових коштів та п.п. 4, 9, 11 договорів [NUMBER] від 01.12.2006 року, [NUMBER] від 29.05.2007 року та [NUMBER] від 14.12.2007 року, оскільки вони на теперішній час не відповідають ст.. 7 ЗУ «Про кредитні спілки» та пп. 17.7 Статуту Кредитної Спілки «[INFO]». У суді представник позивача підтримала вимоги, викладені у зустрічній позовній заяві, в повному обсязі Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, з'ясувавши думку представника відповідача, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає позов [PERSON] обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до п. 3.8.4 чинного від 01.01.2008 року державного класифікатора України, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 05.11.2007 р. N 297, кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об'єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні, наданні фінансових послуг шляхом об'єднання грошових внесків членів кредитної спілки. Кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг. Матеріалами справи встановлено та не заперечується сторонами, що [PERSON], 18.07.2005 року сплатила вступний та обов'язковий пайовий внески в розмірі 130 гривень, на підставі чого вона є членом КС «[INFO]». (а. с. 14-17, 18-19, 47-49). Як член спілки, [PERSON] уклала з КС «[INFO]» договори [NUMBER] від 01.12.2006 року, [NUMBER] від 29.05.2007 року та [NUMBER] від 14.12.2007 року терміном на 12 місяців кожний (а. с. 50-52). Згідно умов зазначених договорів [PERSON] передала, а КС «[INFO]» отримала грошові кошти на додатковий пайовий внесок в загальному розмірі 14500 гривень, зобов'язавшись в свою чергу виплачувати пайовику 24 % річних в кінці строку дії кожного договору (а. с. 12, 13, 17). Однак, відповідач припинив виконувати свої обов'язки щодо виплати відсотків за договорами [NUMBER] від 29.05.2007 року та [NUMBER] від 14.12.2007 року у лютому 2008 року, за договором [NUMBER] від 01.12.2006 року всі обов'язки щодо виплати відсотків виконані. Позивач [PERSON] звернулась до КС «[INFO]» з письмовою заявою від 07.04.2008 року про вихід з членів спілки (а. с. 87), яка була прийнята заступником голови правління спілки, [PERSON], однак в задоволенні заяви їй було відмовлено, однак з наданого представником відповідача протоколу № 1 від 31.03.2008 року вбачається, що це питання не було внесено до порядку денного Загальних зборів КС «[INFO]». Відповідно до нового Статуту КС «[INFO]», зареєстрованого 14.04.2008 року, а саме ст.. 9, інтереси членів кредитної спілки в період між загальними зборами представляє спостережна рада, до компетенції якої входить вирішення питань про прийняття нових членів до кредитної спілки, а ст.. 17.4 цього Статуту вказує, що вирішувати питання про вихід зі спілки входить до повноважень Правління спілки, яке передає відповідну заяву загальним зборам на розгляд та для прийняття рішення про припинення членства у спілці (а. с. 70-82). Відповідно до п. 3 ст. 10 Закону України «Про кредитні спілки» № 2908-ІІІ від 20.12.2001 року зі змінами та доповненнями, прийняття до кредитної спілки та виключення з її складу провадяться на підставі письмової заяви особи за рішенням спостережної ради кредитної спілки, крім випадків припинення членства у зв'язку із смертю особи або виключенням члена за рішенням загальних зборів у разі порушення ним статуту кредитної спілки. Представник відповідача не вказала порушень будь-яких статей Статуту з боку позивачки - ані самих дій, ані тим більше фактичних доказів. Пояснень щодо невідповідності Статуту КС «[INFO]», зареєстрованому 14.04.2008 року, Закону України «Про кредитні спілки» вона надати в судовому засіданні не змогла. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У відповідності до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, суд стягує з відповідача суму 16970 гривень - за договором [NUMBER] від 01.12.2006 року суму 800 гривень, яка складається з додаткового пайового внеску в розмірі 500 гривень та штрафної санкції в розмірі 3 % річних від простроченої суми станом на 01.08.2008 року: за 2007 рік - 500+180 гривень+120 гривень = 800 гривень. - за договором [NUMBER] від 29.05.2007 року 8470 гривень, яка складається з додаткового пайового внеску в розмірі 7000 гривень та штрафної санкції 3 % річних від простроченої суми станом на 01.08.2008 року: 7000+відсотки за договором 420 гривень + 3% річних 1050 гривень = 8470 гривень. - за договором [NUMBER] від 14.12.2007 року 7700 гривень, яка складається з додаткового пайового внеску в розмірі 7000 гривень + відсотки за договором в розмірі 700 гривень = 7700 гривень. Відповідно до ст.. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зі ст.. 217 ЦК вбачається, що недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини. Виходячи з умов договорів, укладених між КС «[INFO]» та [PERSON], у останньої не було б наміру укладати зазначені договори за відсутності п. 1, оскільки це є істотною умовою договору. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Таким чином, суд не знаходить правових підстав для задоволення зустрічного позову та вважає за необхідне відмовити КС «[INFO]» в задоволенні її вимог. З урахуванням вищенаведеного, суд вважає за необхідне задовольнити заявлені [PERSON] позовні вимоги, розірвавши договір [NUMBER], укладений між нею та КС «[INFO]» 14.12.2007 року про внесення грошових коштів на додатковий пайовий внесок, а також стягнувши з КС «[INFO]» суму 16970 гривень за договорами [NUMBER] від 01.12.2006 року, [NUMBER] від 29.05.2007 року та [NUMBER] від 14.12.2007 року з урахуванням штрафних санкцій. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved