Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-11 00:00:00

17 вересня 2007 року [PERSON]. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю, відшкодування збитків, стягнення моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно акту Чернігівського БТІ від 07.05.1958 року земля спільного користування «Двори» поділена не була. [PERSON] якому належить Ѕ частини будинку по [ADDRESS] в місті Чернігові, самовільно забудував двори спільного користування без дозволу [PERSON]. На прохання розібрати самовільно встановлену загорожу [PERSON]. відмовився. Звертаючись до суду [PERSON]. просить зобов'язати [PERSON] розібрати самовільно побудовані прибудови, прибрати з її частини будинку проведений телефонний дріт та надати підхід до сараю. Зобов'язати [PERSON] виділити [PERSON]. місце для сушіння одягу зі своєї частки землі та стягнути моральну шкоду в сумі 1000 грн. З зустрічною позовною заявою до суду звернувся [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю, мотивуючи свої вимоги тим, що є співвласником 1/2 частини домобудування по [ADDRESS] м. Чернігова (квартира 2) на підставі договору дарування від 31 березня 1997 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Чернігівської державної нотаріальної контори Радченко С.Ф., зареєстрованого в реєстрі за № 1-1102. Вказаний договір зареєстровано в Чернігівському МБТІ 02 квітня 1997 року. Співвласником іншої 1/2 частини домобудування є [PERSON]. (квартира 1). Рішенням народного суду 2-ї дільниці м. Чернігова № 2-333 від 06.06.1958 року між попередніми співвласниками домобудування [PERSON] та [PERSON] було визначено порядок користування присадибною земельною ділянкою, встановлено межі користування земельною ділянкою відповідно до генерального плану (схематичне зображення висновку щодо розподілу земельної ділянки відсутнє). Згідно акту Чернігівського МБТІ від 07 травня 1958 року, домобудування розташоване на земельній ділянці площею 684,6м2, кожному співвласнику припадає по 342,3 м2. У [PERSON]. (нинішній власник [PERSON].) під забудовою 55,9 м2, під двором та схилом 198,6 м2 і під городом 87,8 м2. [PERSON]. (нинішній власник [PERSON].) виділено під забудовою - 69,4 м2, під двором та схилом - 198,6 м2, під городом 74,3 м2. Двір залишився у спільному користуванні сторін. Рішенням апеляційного суду Чернігівської області № 22ц-614/2007 від 24.04.2007 року за позовом [PERSON] до [PERSON]. встановлено порушення з її боку порядку землекористування та зобов'язано знести самовільно встановлений за будинком паркан, самовільно встановлену сітчасту огорожу для птиці на схилі гори та заборонено тримати в пригребиці домашню худобу та птицю. Рішенням Новозаводського райвиконкому м. Чернігова №3 від 10.01.2000 року [PERSON]. було дозволено будівництво двоповерхової прибудови розміром 4 х 7 м для розміщення кухні, коридору, житлової кімнати, а діючу кухню переобладнати під вітальню. На будівництво прибудови інститутом «НДІпроектреконструкція» розроблено робочий проект. Після завершення будівництва [PERSON]. у прийнятті прибудови у експлуатацію було відмовлено. Відповідно до листа Новозаводської районної у м. Чернігові ради № В-1029 від 19.06.2007 року, для прийняття прибудови в експлуатацію необхідно виконати умови проекту по знесенню господарських сараїв. Розміщення сараїв, які згідно проекту, підлягають зносу, зображено на генплані, доданому до робочого проекту (на генеральному плані вказані сараї зображені літерами «Б» і «В»). З них сарай «Б» належить [PERSON]., який він готовий його знести в будь-який момент; сарай «В» належить [PERSON]., який вона не має наміру зносити. Крім того, [PERSON]. самовільно побудувала пригребицю над льохом «Д-2» та сарай «Е-1». Також при вході з вулиці у двір на своїй частині земельної ділянки [PERSON]., побудувала загорожу, в якій утримує собаку. Загорожа розміщена впритул до стежки спільного користування, якою користується як [PERSON]., так [PERSON]., і члени його сім'ї, в тому числі неповнолітня дитина. Звертаючись до суду [PERSON]. просить зобов'язати [PERSON] знести належний їй сарай «В» та самовільно збудовані нею на земельній ділянці спільного користування погребицю «Д-2» та сарай «Е-1» у місті Чернігові по [ADDRESS], перенести загорожу для тримання собаки від стежки загального користування та зобов'язати розмістити собаку на відстані від стежки, визначеній діючим законодавством. Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 12 листопада 2008 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON], третя особа - ВАТ «Укртелеком» в особі Чернігівської філії, про усунення перешкод у користуванні власністю, відшкодування збитків, стягнення моральної шкоди залишено без розгляду в зв'язку з повторною неявкою позивача судове засідання. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, послався на обставини, викладені в позовній заяві. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, пояснила що рішенням суду 1958 року визначено порядок користування земельною ділянкою між попередніми співвласниками, кожному виділено частину ділянки, а двір залишено у спільному користуванні. Попередній співвласник будинку [PERSON]. дала згоду на перебудову будинку, всі необхідні дозволи і погодження були видані за умови знесення сараю і [PERSON]. погодилась з такими умовами. Самочинні споруди побудовані [PERSON]. на землі спільного користування, без згоди співвласника і належно оформленої документації. Прийняття в експлуатацію прибудови [PERSON] не можливе без знесення сараю [PERSON]. Рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 17 липня 2008 року в задоволенні позову [PERSON]. до [PERSON] про встановлення користування земельною ділянкою відмовлено і підтверджено що порядок користування визначений рішенням суду 1958 року і був порушений самим відповідачем [PERSON]. Експерт не міг визначити відстань до старої частини будинку і правомірно вказав відстань до нової частини будинку, оскільки дозвільні документи на прибудову [PERSON]. оформив в 2000 році і в цьому ж році побудував її, ще за життя попереднього співвласника будинку. А [PERSON]. набула права власності у 2004 році і потім будувала свої споруди. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з'явилась. Про день та час розгляду справи повідомлена у встановленому порядку. Про причини неявки суд не повідомила. Суд вважає за можливе відповідно до ст. 169 ч.4 ЦПК України розглядати справу на підставі наявних доказів у справі у відсутність відповідача. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі є співвласниками домобудування по [ADDRESS] в м.Чернігові в рівних частинах по Ѕ та користувачами присадибної земельної ділянки. ( а.с. 21, 51). Рішенням народного суду 2-ї дільниці м. Чернігова № 2-333 від 06.06.1958 року між попередніми співвласниками цього домобудування [PERSON] та [PERSON]. було визначено порядок користування присадибною земельною ділянкою, встановлено межі користування земельною ділянкою відповідно до генерального плану. (а.с.57). Відповідно до ст.377 ЦПК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Рішенням Новозаводського райвиконкому м. Чернігова №3 від 10.01.2000 року [PERSON]. було дозволено будівництво двоповерхової прибудови розміром 4 х 7 м для розміщення кухні, коридору, житлової кімнати, а діючу кухню переобладнати під вітальню. На будівництво прибудови інститутом «НДІпроектреконструкція» розроблено робочий проект. (а.с.62-67). Відповідно до висновку експерта судової будівельно-технічної експертизи № С-8547 від 21 квітня 2008 року (а.с.156-163) дерев'яний сарай "В" розташований на відстані 1,2 м від цегляної прибудови А2 -2, що є порушенням вимог протипожежних норм: відстань між будівлями II та IV ступеню вогнестійкості має бути 10,0 м. За генеральним планом (а.с.47) Технічного паспорту на жилий будинок, складеним станом на 25.03.1997 року, відстань від старої частини будинку - дерев'яних сіней «а» до сараю «В» становила 4,0 - 5,0 м. Двоповерховий цегляний та дерев'яний сарай "Д-2" розташований на відстані 1,3 м. від цегляної прибудови А2-2, що є порушенням вимог протипожежних норм: відстань між будівлями II та III ступеню вогнестійкості має бути 8,0 м. Відповідно до Технічного паспорту на жилий будинок, складеного станом на 25.03.97 р. (а.с. 46), на генеральному плані (а.с. 47) сарай "Д-2" відсутній, визначити відстань від старої частини будинку - дерев'яних сіней «а» до сараю «Д-2» неможливо, оскільки [PERSON]. розпочав будівництво своєї прибудови А2-2 на місці сіней "а" раніше, ніж [PERSON]. набула право власності на 1 /2 частину домоволодіння і побудувала зазначений сарай "Д-2". Цегляний сарай "Е" для утримання домашньої птиці побудований на відстані 8,75м. - 10,67м. від прибудови А2-2, що є порушенням санітарних норм: відстань від господарчої будівлі для утримання домашньої птиці до житлового будинку має бути не менше 12,0 м. Відповідно до Технічного паспорту на жилий будинок, складеного станом на 25.03.97 р. (а.с. 46), на генеральному плані (а.с. 47) сарай "Е" відсутній, визначити відстань від старої частини будинку - дерев'яних сіней «а» до сараю «Е» неможливо, оскільки [PERSON]. розпочав будівництво своєї прибудови А -2 на місці сіней "а" раніше, ніж [PERSON]. набула право власності на 1 /2 частину домоволодіння і побудувала зазначений сарай "Е". Огорожа для утримання собаки розташована на відстані 1,0 м. - 1,5 м від проходу спільного користування входу - виходу на подвір'я домоволодіння на вул. Толстого, 47 в м. Чернігові. Відстань між огородженим майданчиком для утримання собаки та частиною будинку, що належить [PERSON]. - прибудови А'-І - 2,0 м. - 6,5 м. Відстань між огородженим майданчиком для утримання собаки та частиною будинку, що належить [PERSON]. - становить 10,0 м. -12,0м. Державні будівельні норми ДБН-360-92** "Містобудування. Планування і забудова сільських і міських поселень" в п.3.16 (табл. 3.2) передбачає, що відстань від вікон жилих та громадських будівель до майданчиків для вигулу собак має бути не менше 40,0 м. Крім того, п.3.25а* (табл. 3.2а*) [7] нормує відстань між господарськими будівлями для утримання худоби, домашніх тварин і птиці та жилими будинками, яка має бути 15,0 м. Відповідно до ч.4 ст.376 ЦК України якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Враховуючи, що розміщення прибудови, збудованої [PERSON]. було погоджено у встановленому порядку, в тому числі з попереднім власником частини будинку, яка наданий час належить [PERSON]., суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо зобов'язання знести належний їй сарай «В» підлягають задоволенню. Оскільки пригребицю «Д-2» та сарай «Е-1» на земельній ділянці спільного користування по [ADDRESS] в м.Чернігові збудовані [PERSON] самочинно, то позовні вимоги про їх знесення також підлягають задоволенню. Позовні вимоги в частині зобов'язання [PERSON]. перенести загорожу для тримання собаки від стежки загального користування та зобов'язати розмістити собаку на відстані від стежки, визначеній діючим законодавством задоволенню не підлягають, оскільки відповідачем належними доказами не доведено порушення правил утримання та розміщення собак. При цьому суд критично оцінює висновки експерта в частині нормування відстані від вікон жилих та громадських будівель до майданчиків для вигулу собак має бути не менше 40,0 м., оскільки ці нормативи стосуються планування і забудови сільських і міських поселень, а не розміщення собак у приватних садибах. На підставі викладеного,

Outcome: partial