overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-09 00:00:00

04 серпня 2008 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив винести рішення, яким шлюб з [PERSON] зареєстрований 31 липня 1993 року міським Палацем шлюбів м. Полтави, актовий запис № 1446 - розірвати. В обґрунтування позову він вказує на те, що у шлюбі з відповідачкою знаходиться з 31 липня 1993 року. Від фактичних сімейно-шлюбних відносин мають спільну дитину: [PERSON], [INFO]. З першого дня подружнього життя у них була дружня сім'я, але поступово сімейно-шлюбні відносини стали погіршуватись. Фактичні шлюбні відносини припинені з грудня 2005 року, у зв'язку з тим, що у них повністю різні погляди на життя і побут. Повністю втрачено почуття поваги та взаєморозуміння. Просив позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав та пояснив, що фактичні шлюбні відносини остаточно припинені з грудня 2005 року та не поновлювались, спільного господарства не ведуть. Сварки з відповідачкою відбувались постійно, він не одноразово намагався зберегти сім'ю. Спору про розподіл майна не має. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати разом з матір'ю. Просив позов задовольнити. Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Пояснила, що дійсно шлюбні відносини припинені з грудня 2005 року, та не поновлювались, вважає збереження сім'ї неможливим. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати разом з нею. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. 112 СК України суд виносить рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання одружених та збереження сім'ї перешкоджає інтересам хоча б одного з них. Як встановлено у судовому засіданні, 31 липня 1993 року між позивачем та [PERSON] було зареєстровано шлюб у міському Палаці шлюбів м. Полтави, актовий запис № 1446 в свідоцтві про укладення шлюбу виданого 31 липня 1993 року (а.с.5). Від сімейно-шлюбних відносин мають спільну дитину: [PERSON], [INFO], про що свідчить актовий запис № 19 виконавчого комітету Черкаської селищної Ради Новомосковського району Дніпропетровської області в свідоцтві про народження від 26 серпня 1997 року (а.с.6). Сторони сімейно-шлюбні відносини не підтримують з грудня 2005 року. Між сторонами постійно виникали суперечки та сварки, на підґрунті непорозуміння з приводу сімейних стосунків. Спору між сторонами про розділ спільно нажитого майна не має. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати разом з матір'ю. Шлюб носить формальний характер, збереження його перешкоджає інтересам позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-09 00:00:00

Позивачка 11.08.2008 року звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, де вказує, що з відповідачем по справі вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі. У період сумісного життя у них народився син - [PERSON], який проживає з нею та знаходиться на її триманні. Вона вказує, що відповідач матеріальну допомогу на дитину не надає тому, вона вимушена була звернутися до суду з позовом. Просила стягнути з відповідача 1/3 частину з усіх видів заробітку у вигляді аліментів. У судовому засіданні позивачка змінила позовні вимоги та просила суд стягнути аліменти у розмірі ? частини з усіх видів заробітку. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалив, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України та за згодою позивача, провести заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухав пояснення позивачки, вважає, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 23.02.2002 року, сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинені з червня 2008 року. Від спільного життя сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на дитину не надає у розмірі, передбаченому Законом, що підтверджується поясненнями позивача та відсутніми письмовими запереченнями відповідача. У відповідності зі ст. ст. 180, 183 СК України батьки зобов'язані утримувати та надавати матеріальну допомогу дитині, при цьому розмір аліментів на дитину може бути не менш ніж неоподаткований мінімум доходів громадян. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача аліментів на дитину у судовому порядку, починаючи стягнення з моменту звернення позивача до суду, та до повноліття дитини, оскільки відповідач є батьком дитини зобов'язаний її матеріально утримувати. Окрім цього, відповідач не надав суду доказів про надання такої матеріальної допомоги щомісячно та у розмірі встановленому Законом. Таку допомогу він має можливість надавати, оскільки є працездатним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-09 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до Індустріального районного суду із заявою , про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що її чоловік [PERSON], помер [INFO]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння [ADDRESS] та земельної ділянки у розмірі 0,0562 га, за тією же адресою. Однак після отримання витягу із КП « ДМБТІ» з'ясувалося, що в реєстрових документах КП « ДМБТІ» на житловий будинок не вірно вказано ім'я по батькові померлого чоловіка, а саме: замість правильного [PERSON] вказано [PERSON]. Як з'ясувалося пізніше, також не вірно вказано ім'я по батькові у договорі купівлі-продажу від 03 листопада 1969 року. Замість імені по батькові [PERSON] у договорі вказано [PERSON]. Встановлення факту належності договору купівлі -продажу від 03.11.1969 року і належності технічного паспорту померлому [PERSON] необхідно для прийняття та оформлення заявницею спадщини. Просила встановити факт належності договору купівлі-продажу від 03 листопада 1969 року, посвідченого у Четвертій Дніпропетровській державній нотаріальній конторі нотаріусом Смеюха Н за реєстром №2-3750 при придбанні домоволодіння [ADDRESS] оформленого на ім'я [PERSON] померлому [INFO] [PERSON] та встановити факт належності технічного паспорту на індивідуальний житловий будинок на домоволодіння [ADDRESS], виданий 19.10.2007 року [PERSON]. Представники заінтересованої особи у судове засідання не з'явилися. Відповідно до листа від 20.08.2008 року просили розглядати справу у їх відсутності і прийняти рішення на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення заявниці, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, відповідно до договору купівлі-продажу від 03 листопада 1969 року, посвідченого у Четвертій Дніпропетровській державній нотаріальній конторі нотаріусом Смеюха Н. за реєстром №2-3750, домоволодіння [ADDRESS] придбано [PERSON]. Відповідно до технічного паспорту на домоволодіння [ADDRESS] власником є [PERSON]. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю, земельна ділянка площею 0,0562, яка розташована на території Індустріального району [ADDRESS] передана у приватну власність [PERSON]. Відповідно до паспорту виданого 17.12.1997 року Індустріальним РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області [PERSON] був зареєстрований [ADDRESS]. [PERSON] помер [INFO]. Встановлення факту належності,[PERSON] , договору купівлі-продажу домоволодіння та технічного паспорту на домоволодіння необхідно для прийняття та оформлення спадщини дружиною [PERSON]. Таким чином, оцінюючи всі докази по справі суд вважає, що вимоги заявниці знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-09 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, в якому вказав, що 25 вересня 1999 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою по справі, з якою проживав однією сім'єю до 2002 року. Від шлюбу народилася донька - [PERSON], [INFO]. Як вказав в заяві позивач, спільне життя з відповідачкою не склалося, шлюбні відносини вони припинили з 2002 року, позивач на даний час проживає в громадянському шлюбі з іншою жінкою, тому їх подальше спільне проживання та збереження шлюбу стало неможливим. Спільне господарство між сторонами не ведеться. Спору про поділ майна у сторін не виникло. Тому позивач прохає суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою по справі. В судовому засіданні позивач наполягає на задоволенні заявлених позовних вимог. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала в повномі обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи приходить до слідуючого: в судовому засіданні було встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 25 вересня 1999 року, який зареєстрованний у Відділі реєстрації актів громадянського стану Гуляйпільського районного управління юстиції м. Гуляйполя, Запорізької області, актовий запис № 58. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач та відповідачка втратили почуття любові, взаємоповаги та розуміння. З 2002 року проживають окремо. Тому на підставі вищевикладеннного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом в судовому засіданні встановлено, що подружні стосунки між сторонами склалися такі, що подальше спільне проживання та збереження сім'ї суперечило б їхнім інтересам, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати, поклавши витрати при розірванні шлюбу на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-09 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просять суд визнати право власності на кімнату 17,0 кв. м., яка на поверховому плані позначена цифрою «2» після перепланування та приєднання до квартири [ADDRESS] за позивачами в рівних долях. Свої вимоги позивачі мотивують тим, що спірна квартира приватизована на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 08.01.2002 року, розпорядження [NUMBER] Дніпровської районної державної адміністрації, [ADDRESS] , належить на праві спільної сумісної власності чоловіку позивачку, сину [PERSON] та доньці [PERSON] в рівних долях. Загальна площа квартири складає 55,63 кв.м, житлова 29,1 кв.м. В даному помешканні проживає 8 чоловік. В 2003 році був підготовлений та узгоджений проект перепланування з розширенням квартири [ADDRESS] для поліпшення житлових умов. В 2004 році розпорядженням №88 від 03.02.2004 р. було затверджено акт Міжвідомчої комісії Дніпровського району м. Києва про придатність нежитлового приміщення для проживання. Розпорядженням №1347 від 06.11.2006 р. «Про приєднання в експлуатацію закінченого будівництвом об’єкту після перепланування та об»єднання житлових приміщень» згідно п.4, квартира [ADDRESS] після перепланування має статус трикімнатної квартири, житлова площа 46,1 кв.м., загальна площа 72,7 кв.м. На теперішній час Дніпровською районною РДА в м. Києві право власності на кімнату 17,0 кв.м., яка на поверховому плані позначена цифрою»2» не оформлено. Позивачі в судове засідання з»явились, позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Представник відповідача, Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, позов визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Представник 3-ї особи, Київське міське БТІ, в судове засідання не з»явився, про час та розгляд справи був повідомлений належним чином, неявка представника 3-ї особи не є перешкодою для розгляду справи. Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено та не оспорюється сторонами, що спірна квартира приватизована на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 08.01.2002 року, розпорядження [NUMBER] Дніпровської районної державної адміністрації, [ADDRESS] , належить на праві спільної сумісної власності чоловіку позивачки, сину [PERSON] та доньці [PERSON] в рівних долях. В 2004 році розпорядженням №88 від 03.02.2004 р. було затверджено акт Міжвідомчої комісії Дніпровського району м. Києва про придатність нежитлового приміщення для проживання. Відповідно до розпорядження №1347 від 06.11.2006 р. «Про приєднання в експлуатацію закінченого будівництвом об’єкту після перепланування та об»єднання житлових приміщень» згідно п.4, квартира [ADDRESS] після перепланування має статус трикімнатної квартири, житлова площа 46,1 кв.м., загальна площа 72,7 кв.м, тобто кімната площею 17,0 кв.м. визнана житловою та прийнята в експлуатацію після перепланування та об»єднання житлових приміщень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що вони уклали шлюб з [PERSON][INFO] у відділі реєстрації актів цивільного стану Середино-Будського районного управління юстиції, а\з [NUMBER]. Мають неповнолітню дитину- доньку [PERSON], [INFO] року народження. Причиною, що привела до розпаду сім'ї є те, що вони з чоловіком часто сварилися, сперечалися, не розуміли одне одного, разом не проживають, вони втратили почуття любові та поваги одне до одного, просила шлюб розірвати. У судовому засіданні позивачка на своїх вимогах наполягає з підстав, викладених у позовній заяві, пояснила, що майже три роки вони з чоловіком не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо у різних містах, у відповідача інша сім»я. Примирення з відповідачем неможливе. На своїх вимогах наполягає . Відповідач [PERSON] не заперечує проти розірвання шлюбу, про що надав суду письмову заяву. Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши позивачку, вважає, що позовні вимоги [PERSON]обґрунтовані і підлягають задоволенню на підставі ст.112 Сімейного Кодексу України. Судом встановлено , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін , їх дитини, що має істотне значення. Сторони не утворили міцної дружної сім'ї, часто сперечалися, не розуміли одне одного, втратили почуття любові та поваги одне до одного .Відповідач знайшов іншу жінку, утворив з нею сім»ю. Сторони майже три роки не підтримують шлюбних стосунків, миритися не бажають, проживають окремо.. Суд вважає , що шлюб сторін розпався. Дитина на теперішній час залишилась проживати з матір»ю- позивачкою по справі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою з викликом представника органу опіки і піклування Вороновицької селищної ради Вінницького району про встановлення опіки над особою, що визнана недієздатною , в якій просить встановити опіку та призначити опікуна її матері , яка визнана недієздатною , мотивуючи тим , що рішенням Вінницького районного суду від 09.06.2008 року її матір, [PERSON] визнана недієздатною, оскільки остання за станом психічного здоров`я не може обходити себе, самостійно здійснювати свої права та виконувати обов`язки та яка внаслідок хронічного психічного захворювання позбавлена можливості розуміти значення своїх дій та керувати ними. На даний час [PERSON] проживає з недієздатною матір`ю у власній квартирі, постійно піклується про неї , доглядає її. В попередньому судовому засіданні заявник [PERSON] вимоги заяви підтримала, просила їх задоволити. Представник органу опіки і піклування Вороновицької селищної ради Вінницького району в попереднє судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, заяву підтримує, просить її задоволити. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд заслухавши пояснення заявника, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною . Згідно ст. 63 ЦК України, опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Відповідно до рішення Вінницького районного суду від 09.06.2008 року [PERSON] визнана недієздатною (а.с. 21). На даний час вона проживає зі своєю дочкою, [PERSON] в її квартирі, яка відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 29.05.2000 року належить доньці на праві власності (а.с. 5). [PERSON] доглядає матір, піклується про неї, про що свідчить акт комісії мешканців будинку від 14.04.2008 року, відповідно до якого [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] вже на протязі трьох років (а.с.7). Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення опіки над [PERSON] та призначення [PERSON] її опікуном. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-09 00:00:00

Позивач просить суд встановити факт належності на праві власності померлому [INFO] батькові - [PERSON] житлового будинку з господарськими спорудами [ADDRESS] з земельною ділянкою для обслуговування будинку та споруд та визнати за ним право власності на будинок з господарчими спорудами [ADDRESS] з земельною ділянкою для обслуговування будинку та споруд за спадщиною після померлого [INFO] [PERSON] мотивуючи тим, що при житті, його батько - [PERSON] мав на праві власності вищевказане житло. Державний акт на земельну ділянку де розташований будинок, батьком отримано не було, але ділянка була передана йому у власність за рішенням Воронізької селищної ради від 10.04.1996р.. Все життя батько проживав у цьому будинку, але з невідомих причин, не отримав на нього свідоцтва про право власності. Все своє майно батько заповідав йому та брату позивача [PERSON], який помер [INFO]. Дітей у брата нема. Відсутність вказаних документів є причиною, з якої позбавлений можливості оформити спадщину в нотаріальній конторі. Вважає, що все це є підставами для прийняття ним спадщини після померлого [INFO] батька - [PERSON]. Просить суд позов задовольнити. Відповідач до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся, просить слухати справу у їх відсутність, про що надав заяву, позов визнав. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Оскільки у суда не виникає сумніву, що будинок з господарськими спорудами [ADDRESS] належав покійному батькові позивача (а.с.4,8,12-18), то і позивач має право власності на будинок з господарчими спорудами [ADDRESS] за спадщиною після померлого [INFO] [PERSON] (а.с.7,6). Щодо вимог про встановлення факту належності на праві власності померлому [INFO] батькові позивача - [PERSON] земельної ділянки для обслуговування будинку та споруд розташованої за тією ж адресою та визнання за ним права власності на цю ділянку за спадщиною після померлого [INFO] батька - [PERSON], то ці вимоги задоволенню не підлягають, оскільки з приводу встановлення факту належності на праві власності померлому [INFO] батькові позивача - [PERSON] земельної ділянки для обслуговування будинку та споруд розташованої за тією ж адресою вже мається рішення Воронізької селищної ради (а.с.10) про встановлення цього права, а двох тотожних рішень не має бути. Також не мають бути задоволені вимоги щодо визнання за позивачем права власності на земельну ділянку для обслуговування будинку та споруд розташованої [ADDRESS] після померлого [INFO] [PERSON], оскільки згідно Декрету Кабінету Міністрів України №15-92 від 26.12.92р. “Про приватизацію земельних ділянок” встановлено конкретний порядок вирішення цього питання шляхом подачі відповідної заяви до управління земельних ресурсів.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-09 00:00:00

31.07.2008 р. позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, який мотивувала тим, що 01.10.1994 р. вони з відповідачем зареєстрували шлюб, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Через зловживання відповідачем спиртними напоями, сварки, подружнє життя не склалося, і нею до суду поданий позов про розірвання шлюбу. Хоча з відповідачем вони проживають в одній квартирі, однак син фактично знаходиться на її утриманні. Доходів,яка вона отримає, не вистачає на належне утримання дитини, а відповідач ніякої допомоги сину не надає, хоча займається підприємницькою діяльністю в сфері торгівлі, не сплачує коштів по будь-яким зобов'язанням. Посилаючись на вказане просить стягнути з відповідача аліменти на дитину в розмірі &frac14; частини його заробітку(доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, відповідно підстав викладених у позовній заяві.Також зазначала, що відповідач не виділяє достатньо коштів на першочергові витрати дитини, зокрема на придбання продуктів харчування. Відповідач проти позову заперечував та суду пояснив, що він добровільно надає допомогу сину, дає йому карманні гроші, придбав йому комп'ютер і скутер, тому просив позивачці відмовити в позові за необґрунтованістю. Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, встановив, що згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.10.1994 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO](а.с 2-3). З огляду на положення ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ч. 1 ст. 181 СК способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Згідно із наданими сторонами довідками вони проживають разом, позивачка працює, мала дохід за січень - серпень 2008 р. в розмірі 16158,30 грн., на цей час її заробітна плата складає 1634,92 грн., відповідач займається підприємницькою діяльністю і отримав дохід за січень-червень 2008 року в розмірі 37998 грн.(а.с 5, 18-20). Свідок [PERSON]. і [PERSON]., сусіди, суду показали, що відповідач піклується про дитину матеріально, дає йому карманні гроші, придбав скутер, приділяє увагу вихованню сина, проводить з ним вільний час. Однак [PERSON]. суду також повідомила, що позивачка скаржилась їй на те, що відповідач виділяє мало коштів. Оскільки поясненнями сторін встановлено, що вони проживають разом, однак домовленості про участі в утриманні сина, зокрема щодо виділення коштів на першочергові витрати дитини, між ними не досягнуто, тому позов слід задовольнити і стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в зазначеному позивачкою розмірі. В силу ч. 3 статей 81 і 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача судовий збір в дохід держави, витрати з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved