Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] 3-ї особи виконавчій комітет Ялтинської міської ради, управління головного архітектора Ялтинської міської ради про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, шляхом знесення самовільно побудованого житлового будинку. Вимоги мотивовані тим, що 18 травня 2007 року при проведенні перевірки представниками ДАБК УГА було видано відповідачу припис у зв'язку з самовільним проведенням будівельних робіт по будівництву житлового будинку за адресою м. Ялта, Приморський парк, район санаторію «Росія» згідно якого відповідачу було запропоновано припинити усі види будівельних робіт на об'єкті, а також з'явитися до інспекції ДАБК УГА для надання документів по факту порушення містобудівничого законодавства. По данному факту представниками інспекції ДАБК УГА було складено протокол про адміністративне правопорушення та постановою інспекції ДАБК УГА відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 97 КУпАП. Рішенням виконавчого комітету Ялтинської міської ради №949 від 31 травня 2007 року відповідача було зобов'язано провести знесення самовільно побудованого житлового будинку, розташованого за адресою м. Ялта, Приморський парк, район санаторія «Росія». Рішенням Ялтинської міської ради №413 від 21 березня 2008 року відповідачу було відмовлено у наданні у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,0100 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд та будо, розташованих за адресою [ADDRESS] Проте до теперішнього часу дане рішення виконавчого комітету Ялтинської міської ради відповідачем у добровільному порядку не виконано, у зв'язку з чим вони та змушені звернутися до суду з даною позовною заявою. Відповідач у судове засідання не явився, про день та час розгляду справи сповіщений належним чином, причину неявки суду не надав. Представники 3-їх осіб у судовому засіданні підтримали позов Ялтинської міської ради Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 13 Конституції України, земля, що знаходиться в межах території України, є об'єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади і органи місцевого самоврядування. На підставі п.12 Перехідних положень до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження по розпорядженню землями в межах населених пунктів, крім земель наданих у приватну власність та земель на яких розташовані державні, у тому числі казенні, підприємства, господарські товариства , у статутних фондах державі належить частки (акції, паї), здійснюються відповідними сільським , селищними, міськими радами, а не границь відповідними органами міської ради. Згідно ст.5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державний контроль за використанням та охороною земель здійснює спеціально уповноважений орган виконавчої влади із питань земельних ресурсів. На підставі п.п. «а», «д», ст.6 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» до повноважень спеціально уповноважених органів виконавчої влади з питань земельних ресурсів належить здійснення контролю за використанням та використанням і охороною земель у частині додержання органами державної влади і органами місцевого самоврядування вимог земельного законодавства України, встановленого порядку набуття та реалізації права на землю, та вжиття відповідно до закону заходів, що до повернення самовільно зайнятих земельних ділянок, їх власникам або користувачам. Таким органом на території АР Криму є Державна інспекція з контролю за використанням та охороною земель АР Крим, що діє відповідно до Положення про Державну інспекцію з контролю за використанням і охороною земель. При цьому судом встановлено, що 18 травня 2007 року при проведенні перевірки представниками ДАБК УГА,[PERSON]. було видано припис у зв'язку з самовільним проведенням будівельних робіт по будівництву житлового будинку за адресою м. Ялта, Приморський парк, район санаторію «Росія» згідно якого йому було запропоновано припинити усі види будівельних робіт на об'єкті, а також з'явитися до інспекції ДАБК УГА для надання документів по факту порушення містобудівничого законодавства (а.с.7). По данному факту представниками інспекції ДАБК УГА було складено протокол про адміністративне правопорушення (а.с.8-9). Постановою інспекції ДАБК УГА відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 97 КУпАП (а.с.10-11). Рішенням виконавчого комітету Ялтинської міської ради №949 від 31 травня 2007 року відповідача було зобов'язано провести знесення самовільно побудованого житлового будинку, розташованого за адресою м. Ялта, Приморський парк, район санаторія «Росія» (а.с.15). Рішенням Ялтинської міської ради №413 від 21 березня 2008 року відповідачу було відмовлено у наданні у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,0100 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд та будо, розташованих за адресою [ADDRESS] (а.с.16). Таким чином, судом встановлено, що відповідач[PERSON]. користується самовільно зайнятою земельною ділянку орієнтовною площею 9х5 метрів, яка розташована за адресою: [ADDRESS] Згідно п.п.1,2 ст.152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам і юридичним особам рівні умови захисту прав власності і ватник земельної ділянки має право вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані із позбавленням право володіння земельною ділянкою. На підставі ст. 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування витрат за час незаконного користування. Разом із тим, судом встановлено, що на самочинно зайнятій відповідачем земельній ділянці орієнтовною площею 9х5 метрів, яка розташована за адресою[ADDRESS] розташовано самочинно збудована споруда - житловий двоповерховий будинок. Частиною 1 ст. 376 ЦК України передбачено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самовільним будівництвом, якщо вони побудовані або будуються на земельній ділянці, не відведеній для цієї мети, чи без належного дозволу чи необхідним образом затвердженого проекту. Таким чином, суд вважає, що позов про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення самовільно побудованого житлового будинку підлягає задоволенню. Оскільки позов задоволений, та позивач звільнений від сплати судового збору за подання даного позову то він підлягає стягненню з відповідача на користь держави. З відповідача на користь позивача також підлягають стягненню витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved