Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-02 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розподіл спільного майна між подружжям, посилаючись на те, що в період перебування у зареєстрованому шлюбі з 16.05.1981 року по 05.10.2007 рік вони з відповідачкою придбали 21/80 частину житлового будинку з належною частиною надвірних будівель, що знаходиться в [ADDRESS], земельну ділянку 0,10 га, яка розташована на території Колісниківської сільської ради, Прилуцького району, та недобудований садовий будинок в с.Колісники. Позивач вважає це майно спільним сумісним майном подружжя і просив виділити йому в натурі 21/80 частину будинку, а відповідачці земельну ділянку та недобудований садовий будинок в с.Колісники. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 15.05.2008 року позовні вимоги в частині розподілу земельної ділянки та садового будинку в с.Колісники за заявою [PERSON] залишені без розгляду. Після уточнення позовних вимог, [PERSON] просив визнати 21/80 частину будинку з надвірними будівлями в [ADDRESS], спільною частковою власністю і визнати за ним та відповідачкою право власності по 21/160 частині вказаного майна, а вимоги про реальний розподіл частини будинку залишити без розгляду, що суд зробив ухвалою від 23.05.2008 року. [PERSON] подала зустрічний позов про поділ спільного майна між подружжям, посилаючись на те, що під час перебування у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] вони придбали рухомого майна на суму 43350 грн, недобудований садовий будинок в [ADDRESS]. Крім того, [PERSON] отримав у спадщину ще 59/80 частин цього ж будинку, яку вони об'єднали з 21/80 частиною, зробили ремонт купленої та успадкованої частини, в результаті чого вартість будинку істотно збільшилася, у зв'язку з чим, вона просила визнати 59/80 частин будинку спільною сумісною власністю, поділити майно в натурі, виділивши їй 21/80 частину будинку, майна на суму 9719 грн, а Кальяну садовий будинок та майно на суму 48740 грн. Рішенням суду від 23.05.2008 року, позови були задоволені. Суд визнав за [PERSON] та [PERSON] право власності по 21/160 частині жилого будинку з належною частиною надвірних будівель, що знаходиться в [ADDRESS], визнав майно, придбане в період перебування у зареєстрованому шлюбі спільною сумісною власністю і провів розподіл майна, виділивши [PERSON] автомобіль марки [NUMBER], зобов'язавши [PERSON] компенсувати [PERSON] вартість Ѕ їх частини Також суд виділив [PERSON] рухомого майна на суму 9199 грн 50 коп, [PERSON] 9488 грн 60 коп і стягнув з [PERSON] на користь [PERSON] 289 грн 10 коп як компенсацію за майно. В апеляційній скарзі [PERSON] просила скасувати рішення суду через неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин справи і ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позов та визнати 59/80 частин будинку в [ADDRESS], спільною сумісною власністю сторін, поділити майно, виділивши їй 21/80 частину цього будинку, а [PERSON] виділити 59/80 частин будинку і садовий будинок. Апелянт вказувала на те, що суд не вирішив її вимог про визнання спільною сумісною власністю 59/80 частин будинку в [ADDRESS], у зв'язку з проведення в будинку ремонтно-відновлюваних робіт і істотним збільшенням вартості будинку за період перебування сторін у шлюбі, що підтверджено висновком експертизи. Крім того, апелянт зазначає, що суд безпідставно не задовольнив її клопотання про направлення повторного запиту до виконкому міськради про надання дозволу на переобладнання будинку і залишив поза увагою її вимоги про прийнятний варіант поділу майна та виділення їй в натурі 21/80 частин будинку. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку. що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду необхідно змінити через невідповідність висновків суду обставинам справи , порушення норм матеріального та процесуального закону виходячи з наступного. Судом першої інстанції встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 16.05.1981 року до 26.10.2007 року. В період шлюбу подружжя придбало 21/80 частину будинку в [ADDRESS], провело ремонтно-відновлювальні роботи у всьому цьому будинку, почали будувати садовий будинок в с.Колісники, Прилуцького району, придбало інше рухоме майно на суму 29732 грн 67 коп, визначену висновками експертів. Рішенням суду розподілено рухоме майно між сторонами і сторони в цій частині рішення суду не оскаржують. Задовольняючи позов [PERSON] про визнання спільним сумісним майном 21/80 частину будинку і визнання за кожним подружжям право по 21/160 частині, суд виходив з того, що це майно придбано в період шлюбу і частки подружжя є рівними. Що стосується вимог [PERSON] про визнання 59/80 частин будинку спільною сумісною власністю через проведення ремонтних робіт у будинку в результаті чого збільшилась істотно вартість будинку, виділу в натурі їй 21/80 частини будинку та виділу в натурі [PERSON] 59/80 частин будинку і недобудованого садового будинку в с.Колісники, який є теж спільним майном подружжя , то суд першої інстанції в цій частині вимоги не знайшов підстав про задоволення позову, але в рішенні суду не вказав про це, у зв'язку з чим суд апеляційної інстанції вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції. Як вбачається з матеріалів справи, після отримання 23.11.2001 року [PERSON] у спадщину 59/80 частин будинку в [ADDRESS], сторони об'єднали цю частину будинку з цією, яку купили 03.02.2001 року і провели ремонтні роботи. За висновком експерта судової будівельно-технічної експертизи від 28.03.2008 року (а.с.76-93) вартість 59/80 частин будинку на час отримання [PERSON] у спадщину становила 60433 грн, а вартість на даний час становить 67367 грн і різниця складає 6934 грн. Відповідно до ст. 25 КпШС України, що діяла на час набуття майна, та ст.62 СК України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно може бути визнане об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Оцінюючи вагомість вкладу позивачки в поліпшення будинку, апеляційний суд вважає, що збільшення вартості будинку на 6934 грн не є істотним збільшенням вартості будинку, а тому 59/80 частин будинку не можна визнати спільною сумісною власністю подружжя. За таких обставин, відсутні підстави і для задоволення позовних вимог в частині виділення в натурі [PERSON] 21/80 частин будинку, з залишенням [PERSON] 59/80 частин будинку і недобудованого садового будинку в с.Колісники. Апеляційний суд також вважає за неможливе компенсувати [PERSON] належну йому 21/160 частину будинку недобудованим садовим будинком в с.Колісники, оскільки цей об'єкт незавершений будівництвом і є недопустимим компенсація за один житловий об'єкт другим не житловим об'єктом. В той же час, недобудований садовий будинок в с.Колісники є спільним сумісним майном подружжя. Згідно до висновку експерта (а.с.83), готовність його становить 42 % і вартість 12809 грн. Враховуючи ступінь готовності цього будинку, неможливість поділу його в натурі, небажанням сторін сплатити одна одній половину вартості цього об'єкту, апеляційний суд вважає за можливе визнати за кожною зі сторін право на половину будівельних матеріалів та конструктивних елементів цього будинку.

Outcome: partial