overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-04 00:00:00

Позивачка, переслідуючи мету упорядкування правовстановлюючих документів на самочинно переплановану квартиру [ADDRESS], звернулася до суду з позовом до Маріупольської Міської ради про визнання права власності на самочинно переплановану квартиру. В обгрунтовання своїх позовних вимог посилалася на те, що на підставі договіру дарування квартири ВАЕ №365472 від 18 березня 2003 року вона є власником квартири [ADDRESS]. У зв'язку з господарськими потребами позивачка перепланувала квартиру [ADDRESS]. В даний час позивачка звернулася в районну адміністрацію міста Маріуполя Донецької області з проханням введення в експлуатацію вищезгаданої перепланованої квартири де йому було рекомендовано звернутися до районного суду. Позивачі вважаючи, що самочинне перепланування квартири не ущемляє ні чиїх прав, просить визнати ними право власності на самочинно переплановану квартиру [ADDRESS]. Представник відповідача в судове засідання з'явився, позов визнав, не заперечує проти визнання право власності та введення до експлуатації вищезгаданого самочинно переобладнаного нежилого приміщення. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підставах Згідно ст. 383 ч.2 ЦК України, власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. На підставі договіру дарування квартири ВАЕ №365472 від 18 березня 2003 року, посвідченого державним нотаріусом Першої маріупольської державної нотаріальної контори Донецької області Кулініч В.М. (зареєстровано в реєстрі за №8-715), та зареєстрованого в БТІ міста Маріуполя Донецької області 21 квітня 2003 року, номер витягу №411286, реєстраційний номер 798129, номер запису 2619 в книзі 5, власником квартири [ADDRESS], є - [PERSON]. Висновком будівельної - технічної експертизи від 15 липня 2008 року квартира [ADDRESS], не порушую санітарно-гігієнічні вимоги та умови пожежної безпеки, їх несучі та захищаючи конструкції знаходяться в нормальному стані (IІ категорія технічного стану) і можуть експлуатуватися надалі. Технічний стан конструкції переобладнаної квартири забезпечує їх безпечну надійну експлуатацію. Виготовлення та монтаж конструкцій проведені відповідно до СНіП 3.03.01-87 "Несучі та захищаючі конструкції". На підставі ст. 382 ч.2 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що 14.02.1987 року уклав шлюб з відповідачкою, який був зареєстрований Меденицькою селищною радою Дрогобицького району Львівської області, актовий запис за №2. В шлюбі у них народилась дочка [PERSON], яка на даний час вже досягла повноліття, та син [PERSON], 1996 року народження. За час спільного проживання вони не змогли створити міцної та дружної сім'ї, оскільки виявили несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя, відповідачка влаштовувала конфлікти та сварки. Він змушений був звертатись до суду з позовом про розірвання шлюбу, однак вони помирились. На даний час всі його намагання зберегти сім'ю не дало позитивних результатів і він прийшов до переконання, що їхній шлюб з відповідачкою існує лише формально і зберегти його неможливо, вони стали чужими людьми, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства. Просить суд постановити рішення, яким розірвати їхній шлюб, витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу, - покласти на нього. Позивач в попередньому судовому засіданні підтримав позовні вимоги, нічого суттєвого не доповнив, просить суд позов задоволити. Відповідачка позовні вимоги визнала та не заперечила проти розірвання їхнього шлюбу, оскільки вони з позивачем перестали спільно проживати, останній зловживає спиртним, слухає свою матір, а тому вона не бачить подальшого збереження їхньої сім'ї. Наслідки визнання позову відповідачці роз'яснені. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що сім'я [PERSON] остаточно розпалась і зберегти її неможливо. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, не проживають разом, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, а тому позов є підставним та підлягає до задоволення. Витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу, слід покласти на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-04 00:00:00

17.07.2008 року [PERSON] . звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їхньої дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 31.03.2008 року шлюб між ними розірвано і сімейні стосунки між ними припинені, відповідач мешкає окремо. Від шлюбу мають сина [PERSON],[INFO]народження. Відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги в добровільному порядку на утримання дитини. В зв'язку з цим, просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання їхнього сина в розмірі 600 грн. на місяць. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON]. з позовом згоден частково і не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі 525 грн. на місяць на утримання сина. Заслухавши сторони, дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Як видно із свідоцтва про народження, сторони мають сина [PERSON], [INFO]народження (а.с.3). Відповідно до ст.ст. 180,183 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Позов також підтверджується довідкою з про розірвання шлюбу, місця мешкання (а.с. 2,4). У судовому засіданні встановлено, що відповідач, будучи батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO] народження, у добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Таким чином, суд вважає вимоги позивачки про стягнення аліментів у розмірі 600 грн. на місяць завищені, а тому з відповідача варто стягнути аліменти в твердій грошовій сумі на утримання сина у розмірі 525 грн. на місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідачки заборгованість за послуги теплопостачання в розмірі 1 677,74 грн., посилаючись на те, що в термін з 15.10.2007р. по 04.04.2008р. за нею утворилася заборгованість на цю суму, яку вона зобов'язана, згідно житлового законодавства, сплатити. Крім того позивач просить стягнути на його користь суму витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи-30.00 гривен, а всього стягнути з відповідачів - 1 707,74 грн. Представник позивача просив справу слухати за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує, про що надав заяву. Відповідачка до суду не з'явилася причини неявки суду не повідомила, про день слухання справи була повідомлена належним чином. Заперечень проти позову не надала. Судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено, що відповідачка зареєстрована та проживає в квартирі [ADDRESS] обслуговування якого здійснює позивач. Однак, відповідачка вчасно розрахунки за надані послуги позивача не робила, у зв'язку з чим за період з 15.10.2007р. по 04.04.2008р. утворилася заборгованість, яка складає - 1 677,74 грн., що підтверджується витягом з особового рахунку [NUMBER]. Згідно з вимогами ст.ст. 66,67,68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартплату та плату за комунальні послуги. Ст. 162 ЖК України передбачає плату за користування житловим приміщенням та за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить громадянину. Дослідивши матеріали справи та беручи до уваги, що відповідачка не виконала зобов'язання по своєчасній виплаті за послуги теплопостачання, до судового засідання не з'явилася, заперечень проти позову не надала, суд вважає, що позов необхідно задовольнити. Крім того з відповідачів підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 51,00 грн. На підставі ст. ст. 64, 67, 68, 162 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-04 00:00:00

24.06.2008 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за витрачений природний газ з відповідачки обгрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідачка [PERSON]. являється власником квартири [ADDRESS] . За період часу з 01.01.1997 року по 01.05.2008 року відповідачка не в повному обсязі вносила вартість споживчого природного газу й тому за нею утворилася заборгованість станом на 01.05.2008 року в розмірі 644 гривен., яку просить стягнути з відповідачки. В судове засідання представник позивачки не з'явився, але надала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує. Відповідачка [PERSON]. не з'явилася в судове засідання по невідомій причині, про час розгляду справи повідомлена належним чином. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Згідно ст.67,68 ЖК України плата за спожитий природний газ повинна стягуватися щомісяця по затвердженим у встановленому порядку тарифам. Позивачем у справі є відкрите акціонерне товариство ВАТ «Донецькоблгаз», засноване відповідно до рішення Державного комітету України по нафті і газу від 11.03.94 р. №80, основним видом діяльності якого є газопостачання, газифікація і транспортування природного газу до об'єктів промислового, комунального, побутового призначення і населенню. Розпорядженням голови обласної державної адміністрації №72 від 12.02.96 р., з метою прискорення проходження платежів за надані житлово-комунальні послуги населенню, підвищенню відповідальності підприємств і організацій, що роблять ці послуги, у 1996 році була проведена зміна в порядок розрахунків населення за користування житлом, опаленням, газопостачанням, що передбачає оплату по роздільних розрахункових книжках або рахункам безпосередньо підприємствами або організаціями, які надають ці послуги. Таким чином, починаючи з 1.01.96 р. ВАТ «Донецькоблгаз» здійснював функцію по розрахунках з населенням за спожитий природний газ. Як убачається з довідки по особовому рахунку відповідачки, за період з 01.01.1997 року по 01.05.2008 року відповідачка [PERSON]. дійсно не в повному обсязі вносила плату за витрачений природний газ, у результаті чого утворився борг у розмірі 644 грн. У відповідності зі ст.257 ЦК України загальний термін позовної давнини встановлюється в три роки, тому сума заборгованості за період з 01.06.2005 року по 01.05.2008 року становить 83,02 гривен, а тому саме в цьому розмірі варто стягнути заборгованість з [PERSON] . Крім того, згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача варто стягнути сплачений позивачем при звертанні до суду судовий збір в розмірі 51 грн., витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-04 00:00:00

18.06.2008 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за витрачений природний газ з [PERSON]. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що [PERSON]. являється власником квартири [ADDRESS] . По особовому рахунку відповідача у нього існує заборгованість за несплачений спожитий природний газ за період часу з 01.01.1997 року по 01.05.2008 року в розмірі 1726 грн.68 коп. Просить суд стягнути з відповідачки [PERSON] . заборгованість в розмірі 1726,68 грн. та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивачки не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує й просить суд стягнути з відповідачки заборгованість в межах строку позовної давнини. Відповідач [PERSON] . в судовому засіданні позов визнав в межах строку позовної давнини. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Згідно ст.67,68 ЖК України плата за спожитий природний газ повинна стягуватися щомісяця по затвердженим у встановленому порядку тарифам. Позивачем у справі є відкрите акціонерне товариство ВАТ «Донецькоблгаз», засноване відповідно до рішення Державного комітету України по нафті і газу від 11.03.94 р. №80, основним видом діяльності якого є газопостачання, газифікація і транспортування природного газу до об'єктів промислового, комунального, побутового призначення і населенню. Розпорядженням голови обласної державної адміністрації №72 від 12.02.96 р., з метою прискорення проходження платежів за надані житлово-комунальні послуги населенню, підвищенню відповідальності підприємств і організацій, що роблять ці послуги, у 1996 році була проведена зміна в порядок розрахунків населення за користування житлом, опаленням, газопостачанням, що передбачає оплату по роздільних розрахункових книжках або рахункам безпосередньо підприємствами або організаціями, які надають ці послуги. Таким чином, починаючи з 1.01.96 р. ВАТ «Донецькоблгаз» здійснював функцію по розрахунках з населенням за спожитий природний газ. Як убачається з довідки по особовому рахунку відповідача у нього дійсно існує заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 1726,68 грн. Відповідно до довідки позивача, заборгованість за строком позовної давнини, яку визнає позивач, становить 820,37 грн., однак дана заборгованість була сплачена відповідачем, про що свідчить довідка про заборгованість на а.с. 5. Таким чином, в межах строку позовної давнини відповідач не має заборгованості за спожитий природний газ, а тому позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-04 00:00:00

26.08.2008 року позивач звернувся до суду із вказаною заявою мотивуючи свої вимоги тим, що 04.01.1984 року померла його мати[PERSON] а [INFO] помер його батько [PERSON] Після смерті батька залишився будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою:[ADDRESS], та грошовий вклад на рахунку [NUMBER] у філії Ощадбанку в м.Білопілля. Позивач здійснив поховання батька і залишився проживати в будинку. Вчасно спадщину на себе позивач не оформив в зв"язку з тим , що знаходився в складних матеріальних умовах і вважав, що автоматично успадкував все майно батька, оскільки інших спадкоємців немає. Коли ж позивач звернувся до Білопільської державної нотаріальної контори з питанням щодо оформлення своєї спадщини, то нотаріус пояснив, що було пропущено шестимісячний термін, необхідний для звернення з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини. З цих причин було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом і роз"яснено, що позивач може звернутися до суду з позовом про встановлення додаткового строку, необхідного для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. В зв"язку з даними обставинами він і вимушений був звернутися до суду. В судовому засіданні позивач[PERSON] свої позовні вимоги підтримав. Представник відповідача [PERSON]. позов визнала. Суд вислухавши позивача та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON]. підлягають задоволенню. Як вбачається зі свідоцтв про смерть [PERSON] померла[INFO] а [PERSON]помер [INFO](а.с.10, 25). Згідно технічного паспорту на будинок [ADDRESS] власником даного будинку був [PERSON]., а його інвентиризаційна вартість становить 24 710 грн.(а.с.20). Як вбачається із ощадкнижки [PERSON]. належав грошовий вклад на рахунку [NUMBER] у філії Ощадбанку в м.Білопілля (а.с.8 ). Таким чином в судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що [PERSON] пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини. В зв"язку з чим суд визначає йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини терміном в три місяці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Тростянецької сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку, вказуючи на те, що після смерті [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом, до складу якої входить право на земельну ділянку площею 5.60 га, розташованої на території Тростянецької сільської ради Ічнянського району по державному акту на право власності серії ЧН № 077389, виданому 01 вересня 2004 року Ічнянською РДА. Вона, як спадкоємець за заповітом, бажає оформити спадкові права, але зробити цього не може, оскільки втрачено оригінал правовстановлюючого документу на зазначену земельну ділянку. Тому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування після померлого [PERSON] на вказану земельну ділянку. Позивачка у попереднє судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Представник відповідача - Тростянецької сільської ради у попереднє судове засідання не з”явився, але надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд вважає за необхідне ухвалити рішення в попередньому судовому засіданні, оскільки відповідач визнав позовні вимоги і це не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Між сторонам склалися правовідносини, які регулюються Цивільним Кодексом України. Як встановлено в судовому засіданні [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7), який за час життя вчинив заповіт на користь [PERSON] ( а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої входить право на земельну ділянку площею 5.60 га, розташовану на території Тростянецької сільради Ічнянського району по державному акту на право власності серії ЧН № 077389, виданому 01 вересня 2004 року Ічнянською РДА (а.с.9). В попередньому судовому засіданні також встановлено, що [PERSON], фактично, прийняла спадщину, вступивши у розпорядження спадковим майном, провела поховання спадкодавця. Отже, виходячи з вищевикладеного, враховуючи ту обставину, що позивачка являється спадкоємцем за заповітом, відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно, а також, фактичне прийняття нею спадщини, суд вважає за необхідне визнати в порядку спадкування за [PERSON] право власності на спадкове майно після померлого [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-04 00:00:00

Сторони розірвали шлюб, але мають від нього неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Батько дитини ніякої матеріальної допомоги на її утримання не надає, у зв'язку з чим вона вимушена звернутися до суду. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі та просила стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі розміром 350 грн. щомісячно, а відповідач визнав позов. Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.4) вбачається, що шлюб між сторонами дійсно був розірваний, про що 30.03.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №108. Згідно копії свідоцтва про народження (а.с.5) вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] і її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки, виданої КП «Прилукижитлобуд» (а.с.6) вбачається, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], та має дочку [PERSON], 1998 року народження, яка проживає разом з нею. Відповідно до вимог Сімейного кодексу обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. На підставі наведеного, ст.ст.180-183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-04 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою в якій зазначає, що вона працювала на ВАТ “Прилуцький агропромисловий комбінат”, де весь час велися індивідуальні відомості про заробітну плату, в яких за період з 01 січня 2000 року по 04 жовтня 2000 року, з 01 квітня 2001 року по 30 квітня 2001 року та з 26 липня 2002 року по 27 листопада 2002 року була допущена помилка в прізвищі заявниці, тобто її прізвище записано „[PERSON]”, замість дійсного „[PERSON]”. Виправити дану помилку не має можливості у зв'язку із ліквідацією ВАТ “Прилуцький агропромисловий комбінат”. Заявниця посилаючись на наведені вище обставини просить суд встановити факт належності їй індивідуальних відомостей про заробітну плату. В судовому засіданні заявниця підтримала заявлені вимоги. Заінтересована особа, Управління Пенсійного фонду України в м. Прилуки у судовому засіданні проти заявлених вимог [PERSON] не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з слідуючих підстав. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що працювали разом з заявницею з 1986 року у ВАТ „Прилуцький агропромисловий комбінат” в зв”язку з реорганізацією назви організації змінювалися та в дійсності її прізвище „[PERSON]”. Факт роботи заявниці з 1986 по теперішній час в ВАТ “Прилуцький агропромисловий комбінат” підтверджується записами в трудовій книзі виданої 02 серпня 1972 року на ім'я [PERSON] (а.с.8-16). ВАТ “Прилуцький агропромисловий комбінат” був ліквідований відповідно до ухвали Господарського суду Чернігівської області від 19 січня 2004 року, що підверджується листом архівного відділу (а.с.18). За таких обставин суд вважає вимоги заявниці доведеними та обґрунтованими. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій вказує, що їй на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] Прилуцького району, де крім неї зареєстрована і її онука - відповідачка по справі [PERSON]. Із 30 березня 2005року відповідачка змінила місце проживання та після цього жодного разу не приїздила до садиби позивачки, коштів на утримання не надавала, не цікавилася даним житлом, не обробляла присадибну земельну ділянку та не вела підсобного господарства. Також особисті речі відповідачки у будинку відсутні. Однак, зважаючи на те, що відповідачка залишається зареєстрованою в будинку [ADDRESS], що належить позивачці, то це створює для останньої перешкоди у користуванні власністю, тому вона просить суд зобов'язати [PERSON] усунути перешкоди у користуванні вказаним будинком шляхом зняття з реєстрації за вказаною адресою, а також зобов'язати СГІРФО Прилуцького МВ УМВС України в Чернігівській області зняти відповідачку з реєстрації за цією ж адресою. У судовому засіданні представник позивачки повністю підтримав позовні вимоги, позивачка не з'явилася з невідомих для суду причин та не надала заперечень щодо суті позову, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги визнала та пояснила, що проживає в м.Прилуки, де створила сім'ю у фактичних шлюбних відносинах, особистих речей її в будинку позивачки в смт.Линовиця немає. Третя особа СГІРФО Прилуцького МВ УМВС України в Чернігівській області у судове засідання не з'явилася, але надала письмову заяву, в якій просить справу розглядати у відсутності їх представника та у вирішенні спору покладається на розсуд суду. Вислухавши пояснення представника позивачки, відповідачку та проаналізувавши наявні докази в справі суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Судом встановлено, що власником будинку [ADDRESS] є позивачка [PERSON], згідно довідки КП «Прилуцьке МБТІ» та Линовицької селищної ради (а.с. 7 ). У даному будинку, крім власниці, зареєстрована відповідачка [PERSON], що підтверджується наявною у справі копією домової книги (а.с.9). Згідно довідки Линовицької селищної ради [PERSON] у будинку [ADDRESS] не проживала і на даний час також не проживає, не користується земельною ділянкою та не веде підсобне господарство (а.с.8). Згідно ст..391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Також ч.1 ст.321 ЦК України вказує на те, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. З таких обставин, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги, як такі, що обгрунтовані позивачем та не суперечать нормам чинного законодавства та зобов'язати відділ громадянства і міграції, реєстрації фізичних осіб Прилуцького МВ УМВС України в Чернігівській області зняти з реєстрації місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. На підставі наведеного та ст.ст. 391,321 ЦК України,

Outcome: approved