Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-28 00:00:00

14.08.2008 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON]., про виселення колишнього власника , стягнення моральної шкоди. В позові позивач посилалася на те, що 03.06.2008 року придбала у відповідача 2/3 частини житлового будинку [ADDRESS], згідно п.6 договору купівлі-продажу відповідач зобов`язалась звільнити житлове приміщення до 03.06.2008 року, однак відповідач житлове приміщення не звільняє, чим створює перешкоди в користуванні житловим приміщенням, моральну шкоду оцінює в 2500 грн. Прохає виселити відповідача без надання іншого житлового приміщення, стягнути судові втрати і моральну шкоду в сумі 2500грн. 03.06.2008 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області до участі у справі залучена Гуляйпільська держана нотаріальна контора, державним нотаріусом якої посвідчено договір купівлі- продажу. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, суду пояснила, що нотаріально посвідчили договір купівлі-продажу 2/3 частини житлового будинку, за які отримала гроші в повному обсязі. Іншого житла не придбала, знайде квартиру. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву ( а. с. 20 ) про розгляд справи без їх участі, справа розглянута у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечують учасники процесу. Суд, оцінивши наявні у справі докази, заслухавши учасників процесу, вважає встановленими наступні обставини: 03.06.2008 року між сторонами було укладено договір купівлі-продажу 2/3 частини житлового будинку[ADDRESS] ( а. с. 10 ). Відповідно до п.6 укладеного договору відповідач зобов`язалась звільнити відчужене нею житло в строк до 03.06.2008 року від речей домашнього вжитку та передати частину житлового будинку позивачу для вільного користування і безперешкодного володіння ним в день підписання договору. Відповідач не звільнила житлові приміщення проданої частини будинку. Домовленості про користування частиною житлового будинку після його продажу між сторонами не досягнуто, що слідує з пояснень сторін в судовому засіданні. 2/3 частка зазначеного будинку належить позивачу згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно ( а. с. 22 ) і яка на неї зареєстрована ( а. с. 24 ). Суд, задовольняючи позов частково, виходить з наступного: 03.06.2008 року між сторонами укладено договір купівлі-продажу 2/3 житлового будинку [ADDRESS], відповідно до якого відповідач передав у власність позивачу 2/3 частини житлового будинку. Після укладення договору купівлі-продажу 2/3 частини житлового будинку позивач будь-якої згоди на користування відповідачем житловим приміщенням придбаної частини житлового будинку не давала. 2. Відповідно до ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. У відповідності до ст.150 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності житловий будинок, можуть користуватися ним для особистого проживання та проживання членів їх сімей, вони мають право вселяти в будинок інших громадян. Крім того, відповідач користується 2/3, а також 1/3 частинами житлового будинку [ADDRESS] без законних підстав, а тому підлягає виселенню без надання іншого житлового приміщення. Суд, задовольняючи частково позовні вимоги про стягнення моральної шкоди, керується наступним: Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Як встановлено судом, відповідач порушила п.6 договору купівлі-продажу 2/3 частини житлового будинку про передачу частини житлового будинку покупцю для вільного користування. Крім того відповідачем було порушено право позивача як власника 2/3 частини житлового будинку на користування нею, передбачене ст.2 Закону України “ Про власність”. Відповідно до ч.2 ст.48 Закону України “Про власність” власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння і відшкодування завданих ним збитків. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд керується ч.3 ст. 23 ЦК України, враховуючи строк протягом якого позивач була позбавлена права користування придбаною частиною житлового будинку з 03.06.2008 року до моменту винесення рішення по справі, а також вимоги розумності і справедливості і вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про стягнення моральної шкоди в сумі 1000 грн., а в задоволенні решти позовних вимог відмовити. Підлягають стягненню з відповідача судові витрати позивача, які складаються з витрат на судовий збір в сумі 51 грн. 00 коп., витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи Гуляйпільським районним судом Запорізької області в сумі 7 грн. 50 коп. та витрат на сплату правової допомоги, останні грунтуються на законі та підтверджені документально.

Outcome: partial