overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-17 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], третя особа Царичанська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на земельну ділянку як спадкоємця за заповітом В обґрунтування позовних вимог вказав, що [INFO] померла його мати [PERSON], яка проживала за адресою: [ADDRESS]. Після її смерті залишилась спадщина: земельна ділянка, площею 2,480 га, вартістю 27 591 тис.грн., яка належала їй на підставі державного акту на право приватної власності серії ДП 1 - ДП №023234, а також земельна ділянка розміром 2,450 га, що належала їй на підставі державного акту на право приватної власності серії 1 - ДП №116958 , та інше майно. 3.05.2007 року [PERSON] посвідчила в Орлицькій сільській раді Кобеляцького району Полтавської області два заповіти за реєстровими номерами №86 і №87. 20.03.2008 року нотаріус Царичанської районної Державної нотаріальної контори виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, мотивуючи це тим, що заповіт на користь [PERSON], в якому йому заповідається земельна ділянка, площею 2,480 га, вартістю 27 591 тис.грн., яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності серії 1 - ДП №023234, відмінився іншим заповітом на користь [PERSON], в якому йому заповідається земельна ділянка розміром 2,450 га, що належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності серії 1 - ДП №116958 , та все інше майно. Позивач у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав повністю. Від відповідача надійшла заява з проханням розглянути справу у його відсутність. У заяві пояснив, що дійсно відповідно до волі [PERSON], право власності на земельну ділянку, площею 2,480 га, вартістю 27 591 тис.грн., яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності серії 1 - ДП №023234, необхідно визнати за [PERSON] Від третьої особи надійшла заява з проханням розглянути справу у її відсутність, проти позову не заперечує. Заслухавши позивача, перевіривши заяви, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за свого життя, а саме 3.05.2007 року, склала і посвідчила два заповіти в Орлицькій сільській раді Кобеляцького району Полтавської області(зареєстровані в реєстрі за №86 і №87). Перший - заповіт(зареєстровано в реєстрі за №86) на користь [PERSON], в якому йому заповідається земельна ділянка, площею 2,480 га, вартістю 27 591 тис. грн., яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності серії 1 - ДП №023234. Другий - заповіт (зареєстровано в реєстрі за №87) на користь [PERSON], в якому йому заповідається земельна ділянка розміром 2,450 га, що належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності серії 1 - ДП №116958, та все інше майно. На думку суду, [PERSON] повинен успадкувати спадкове майно, відповідно до норм ч. 1 ст. 1223, ч. 1 ст. 1233 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-17 00:00:00

Позивачка просить задовольнити позовні вимоги, посилаючись на такі докази: з відповідачем перебуває у шлюбі з 07 липня 2001 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Основною причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини та подружні стосунки з відповідачем припинені місяць тому, спільне господарство не ведеться. Після розірвання шлюбу син буде проживати разом з матір'ю. Позивачка надала заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, на позові наполягає. Від відповідача надійшла заява з проханням розглянути справу у його відсутність, з позовом згоден, проти розірвання шлюбу не заперечує. Позов підлягає задоволенню за таких підстав: сторони з 07 липня 2001 року перебувають у шлюбі зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану Фрунзенського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 231. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є припинення шлюбних відносин та стосунків між подружжям оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Спільне господарство не ведеться, подружжя проживає окремо. Позивачка не бажає відновлювати сімейні стосунки та наполягає на розірванні шлюбу. Суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. Шлюб перший, витрати за реєстрацію розірвання шлюбу слід покласти на відповідача. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-17 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду з позовом до Бериславської міської ради про встановлення права власності на житловий будинок, посилаючись на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями, розташованих на земельній ділянці площею 466 кв.м в м. Берислав по [ADDRESS]. Померлий за життя не склав заповіт. Після смерті чоловіка позивачка фактично прийняла спадщину, стала користуватись та управляти спадковим майном, але в зв'язку зі своєю юридичною необізнаністю протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК України не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. В спадковому будинку вона проживає з квітня 1961 року і по сьогоднішній день. Просила визнати за нею право власності на спадкове майно за законом, яке залишилось після смерті чоловіка. Позивачка у судовому засіданні наполягала на позовних вимогах. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, подали заяву про розгляд справи у їх відсутність. Суд вважає можливим справу розглянути у відсутність представника Бериславської міської ради. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності суд вважає позовну заяву обгрунтованою і підлягаючою задоволенню із слідуючих підстав: Позивачка по справі - [PERSON], [INFO], уродженка с. Понятівка Білозерського району Херсонської області є колишньою дружиною [PERSON], який помер [INFO] (а.с. 4-5, 12). Після смерті чоловіка позивачки, відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями, розташованих на земельній ділянці площею 466 кв.м в м. Берислав по [ADDRESS] (а.с. 6-11). Померлий за життя не склав заповіт на належне йому майно (а.с. 18-19). На даний час позивачка є єдиним спадкоємцем померлого, але через відсутність усіх необхідних правоустановчих документів на спадкове майно, не може оформити право власності на жилий будинок. Відповідно до ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає можливим визнати за позивачкою право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташованих на земельній ділянці площею 466 кв. м в м. Берислав по [ADDRESS]. На основі ст.ст. 392, 1268, ст. 1270 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-17 00:00:00

[PERSON]. звернулась до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], яка навчається на денній формі навчання економічного факультету Херсонського державного аграрного університету. Спільне проживання та ведення господарства з відповідачем припинили. Відповідач ухиляється від утримання дитини, в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає. Просить стягнути з відповідача аліменти на час навчання. Позивачка у судовому засіданні уточнила позовні вимоги, просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 150 грн. щомісячно, до досягнення дитиною 23 років. Відповідач у судовому засіданні позов визнав в повному обсязі і не заперечував проти його задоволення. Суд визнав за можливе розглянути справу без участі відповідача відповідно до ст.ст. 224-225 ЦПК України. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 02.07.1997 року, згідно свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 4), від якого мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 3). Згідно довідки Херсонського державного аграрного університету, [PERSON] є студенткою цього вузу і на даний час навчається на 1 курсі денного економічного факультету (а.с. 5). Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Вирішуючи спосіб виконання відповідачем обов'язку утримувати дитину та визначаючи розмір аліментів, суд, у відповідності до ст. 182 СК України, враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків і дітей, та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини й те, що відповідач працює, аліменти іншим стягувачам не платить, суд вважає доцільним стягнути аліменти на утримання дочки у розмірі 150 грн. щомісячно, починаючи з 05.08.08 року. На підставі ст.ст. 199-200 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-17 00:00:00

[PERSON]та [PERSON] перебували в шлюбі з 23. 09. 1989 року по 19. 08. 1998 року. Сторони по справі мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO] року народження. [INFO] року [PERSON] виповнилося 18 років, на теперішній час вона є повнолітньою. Позивач зазначає, що її донька навчається на 1 курсі денної форми навчання Національного університету державної податкової служби України. Всі витрати по навчанню несе вона, батько не надає допомоги, хоча має таку можливість. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на навчання [PERSON] в розмірі 1\4 частини від його доходу щомісяця до закінчення навчання або до досягнення нею 23 років. В судове засідання позивачка не з»явилась, надала заяву в якій змінила позовні вимоги, просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки[PERSON]. в сумі 200 грн. просить справу розглянути в її відсутність. Відповідач в судове засідання не з»явився, надав заяву з проханням розглянути справу в його відсутність, заперечень проти позову не надав. Вивчивши матеріали справи, врахувавши заяви сторін, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, та підлягають повному задоволенню. Та обставина, що [PERSON] проходить навчання на контрактній основі в Національному університеті державної податкової служби України підтверджується наданою позивачем копією договору № 24С від 30. 07. 2007 року, факт оплати вартості навчання підтверджується наданими квитанціями (а.с. 9) та сторонами не оспорюються. Згідно ст.199 СК України в разі, якщо повнолітня дочка чи син продовжують навчання та у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до 23 років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, зазначивши, що з відповідачем розірвала шлюб 28 березня 2008 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] року народження. Відповідач вихованням доньки не займається, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Дитина знаходиться виключно на утримання позивачки. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, зазначивши, що в даний час самостійно виховує доньку, від відповідача матеріальної допомоги не утримує, просила суд стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі 340 грн. до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково зазначивши, що вважає достатнім сплачувати на утримання дитини 140 грн. на місяць. Заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка відповідачем розірвала шлюб 28 березня 2008 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] року народження. Відповідач вихованням доньки не займається, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Дитина знаходиться виключно на утримання позивачки. Відповідач, всупереч ст. 180 Сімейного кодексу України, яка вказує на те, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, ухиляється від утримання доньки, добровільно матеріальної та фінансової допомоги не надає. Тому, на підставі ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України, де визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а також враховуючи матеріальний стан відповідача, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти в в твердій грошовій сумі 340 грн. на утримання дитини до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку, мотивуючи це тим, що [INFO]року помер його дядько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 9,71 га., що належала йому на підставі Сертифікату на земельну частку (пай) серії МК № 0117161, виданого на підставі розпорядження Єланецької районної державної адміністрації № 125-р від 21.03.1997 року, яку він заповів позивачу. На підставі Сертифікату було видано державний акт на право власності на земельну ділянку (пай) серії ІV-МК № 033992. З метою оформлення своїх спадкових прав позивач звернувся до державної нотаріальної контори але йому відмовили в зв'язку з тим, що на день смерті заповідача було відсутнє заповідане йому спадкове майно, а саме Сертифікат на право на земельну частку (пай). Позивач просить визнати за ним право власності на земельну частку (пай) площею 9,71 га. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив суд задовольнити його. Представник відповідача Єланецької райдержадміністрації позов визнав. Представник третьої особи без самостійних вимог в судове засідання не з'явився, до суду надіслав заяву в якій просить суд слухати справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що є всі підстави для задоволення даної заяви. Згідно Указу Президента України № 720/95 від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність підлягали паюванню в умовних кадастрових гектарах земельних часток з отриманням сертифікату на право на земельну частку. Скориставшись своїм правом [PERSON] в 1997 році отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії МК № 0117161, що була розміщена в межах земельної ділянки, виділеної в натурі єдиним масивом, тобто частка не була індивідуально визначена на місцевості. 13 вересня 2001 року [PERSON], як власник земельної ділянки, виділеної в натурі єдиним масивом, розпорядився нею на свій розсуд і заповів її позивачу. Пізніше, 15 березня 2002 року він отримав Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-МК № 033992. На сьогоднішній день державний акт знаходиться у позивача, він правомірно володіє ним, користується та управляє успадкованим майном але не може використати свого права на земельну ділянку.. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-17 00:00:00

08 серпня 2008 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до[PERSON] про розірвання шлюбу, який було укладено 18 листопада 201989 року в Нововолинському відділі РАЦС , актовий запис [NUMBER] Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] народження. Свої вимоги обгрунтовує тим, що з відповідачкою[PERSON] сімейне життя не склалось. На теперішній час вони з відповідачкою проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, відновлювати сімейні відносини не мають наміру, примирення між ними неможливе. Враховуючи ці обставини, просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою[PERSON] Відповідачка [PERSON] в попередньому судовому засіданні позов визнала повністю, наполягала на розірванні шлюбу. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для розірвання шлюбу, суд позов задоволює.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-17 00:00:00

Позивач ВАТ “Запоріжсталь” звернувся до відповідача [PERSON]. із позовом про визнання втратившою право на користування жилим приміщенням гуртожитку по [ADDRESS], в якій зазначено, що з 23.07.2007 року відповідач у кімнаті гуртожитку не проживає без поважної причини , а тому втратила право користування нею. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з”явилася про день розгляду справи сповіщена через ЗМІ, про причину неявки суд не повідомила. При таких підставах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача заочно по матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає , що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що приміщення по [ADDRESS]є гуртожитком ВАТ “Запоріжсталь”, і було надано відповідачу в серпня 2006 року для проживання у зв”язку за клопотанням Запорізького професійного металургійного ліцею на період навчання. Відповідач з 23.07.2007 року в гуртожитку не проживає, не оплачує комунальні послуги, що підтверджується актом від 24.01.2008 року. Оскільки [PERSON]. не проживає в кімнаті гуртожитку більше 6 місяців без поважних причин, не несе витрати по оплаті комунальних платежів, згідно ст.72 ЖК України вона втратила право користування житловою площею кімнати [ADDRESS], і підлягає зняттю з реєстрації по зазначеній адресі. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-17 00:00:00

Шлюб між сторонами зареєстровано 15 вересня 2001 року. Від шлюбу народилося двоє дітей: дочка [PERSON]- [INFO] та син [PERSON]- [INFO]. Діти проживають з позивачкою. [PERSON] позов про розлучення мотивує тим, що за час спільного проживання з відповідачем у них постійно виникали сварки та непорозуміння через різні характери та погляди на життя. Відповідач вихованням дітей не займався. Такі відносини призвели до того, що сторони з липня 2007 року припинили спільне проживання і з того часу сімейних стосунків не підтримують. Позивачка вважає збереження шлюбу неможливим, тому просить шлюб розірвати залишивши дітей на її вихованні. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала та наполягала на задоволенні позову. [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення виклику до суду, про причини неявки суд не повідомляв. Заслухавши позивачку та дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з свідоцтва про одруження 15 вересня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено відповідний запис у книзі реєстрації актів про одруження за №78. У відповідності до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні спільне життя подружжя не склалося. Через різні характери та погляди на життя між сторонами постійно виникали сварки та непорозуміння. Позивачка ствердила, що відповідач не займався вихованням дітей. Сторони припинили спільне проживання та не підтримують жодних сімейних відносин з липня 2007 року. [PERSON] на розірванні шлюбу наполягає, миритися з відповідачем не бажає. Встановивши фактичні взаємини сторін суд приходить до висновку, що причини та мотиви, які спонукали позивачку на розірвання шлюбу є підставними та обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим та може суперечити інтересам одного з подружжя або їх дітей, тому шлюб слід розірвати залишивши дітей на вихованні позивачки. Враховуючи, що саме дії відповідача спонукали позивачку на розлучення, а також те, що на утриманні [PERSON] знаходяться двоє неповнолітніх дітей, тому при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦСу слід стягнути з [PERSON] - 17 гривень судового збору на користь держави, а [PERSON] від сплати судового збору слід звільнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-17 00:00:00

Позивач ВАТ “Запоріжсталь” звернувся до відповідача [PERSON]. із позовом про визнання втратившою право на користування жилим приміщенням гуртожитку по [ADDRESS], в якій зазначено, що з 15.10.2007 року відповідач у кімнаті гуртожитку не проживає без поважної причини , а тому втратила право користування нею. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з”явилася про день розгляду справи сповіщена через ЗМІ, про причину неявки суд не повідомила. При таких підставах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача заочно по матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає , що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що приміщення по [ADDRESS] є гуртожитком ВАТ “Запоріжсталь”, і було надано відповідачу в червні 2006 року для проживання у зв”язку за клопотанням Запорізького професійного металургійного ліцею на період навчання. Відповідач з 15.10.2007 року в гуртожитку не проживає, не оплачує комунальні послуги, що підтверджується актом від 23.01.2008 року. Оскільки [PERSON]. не проживає в кімнаті гуртожитку більше 6 місяців без поважних причин, не несе витрати по оплаті комунальних платежів, згідно ст.72 ЖК України вона втратила право користування житловою площею кімнати [ADDRESS], і підлягає зняттю з реєстрації по зазначеній адресі. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved