Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому просить: поділити в натурі майно належне їй та ВАТ “Ерсте Банк” на праві спільної часткової власності, визнавши за ними право власності на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна, а саме: за [PERSON] право власності на самостійні окремі об'єкти нерухомого майна - нежилі приміщення з № 11 по № 16 (групи приміщень № 57А) (в літері А), загальною площею 110,1 кв.м., що складали 42/100 частин від групи приміщень № 57, площею 264,2 кв.м., розташовані за адресою: [ADDRESS]; за Відкритим акціонерним товариством “Ерсте Банк” право власності на самостійні окремі об'єкти нерухомого майна - нежилі приміщення з № 1 по № 10 (групи приміщень № 57) (в літері А), загальною площею 154,1 кв.м., що складали 58/100 частин від групи приміщень № 57, площею 264,2 кв.м., розташовані за адресою: [ADDRESS]; зобов'язати Комунальне підприємство “Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна” зареєструвати за [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством “Ерсте Банк” право власності на вказані самостійні окремі об'єкти нерухомого майна, а також визнати правовий режим спільної часткової власності на належні позивачу та відповідачу нежилі приміщення таким, що втратив свою чинність. В обгрунтування заявлених вимог зазначила, що вона є власником нежилих приміщень з № 11 по № 16 (групи приміщень № 57) (в літ.А), загальною площею 110,1 кв.м., що складає 42/100 частин від приміщень площею 264,2 кв.м., розташованих за адресою: [ADDRESS], відповідно до Договору купівлі-продажу від 28.02.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий № 2266, зареєстрований у Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 06.04.2006р. за № 1782-П та Договору купівлі-продажу від 22.06.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий № 400, зареєстрований у Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 03.07.2006р. за № 1782-П. Вказані нежилі приміщення знаходяться в будинку, що належить на праві спільної часткової власності позивачу та відповідачу. Відповідачу ВАТ “Ерсте Банк” належать нежилі приміщення № 1-10, що становлять 58/100 частин від групи приміщень № 57 площею 264,2 кв.м. Відповідно до ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Наявність технічної можливості поділу в натурі належних позивачу та відповідачу нежилих приміщень загальною площею 264,2 кв.м., розташованих за адресою: [ADDRESS], підтверджується висновком спеціаліста Київського НДІ судових експертиз МЮ України № 7179 від 22.08.2006р. Згоди між позивачем та відповідачем щодо поділу належних їм часток, шляхом підписання договору, не досягнуто, оскільки відповідач заявляє, що у нього немає часу займатися оформленням поділу, а також не хоче нести за це витрати, чим порушуються права позивача щодо належної реалізації права власності. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов з викладених в ньому підстав та просив позов задовольнити. Представник відповідача ВАТ “Ерсте Банк” в судовому засіданні визнав позов, зазначивши, що ВАТ “Ерсте Банк” не заперечує проти поділу в натурі належного їм з позивачем на праві спільної часткової власності майна. КП “Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна” не направило свого представника для участі у справі, про день, час та місце розгляду справи було повідомлене належним чином, в заяві на адресу суду просило прийняти рішення у відповідності з вимогами закону та розглянути справу без участі його представника. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником нежилих приміщень з № 11 по № 16 (групи приміщень № 57) (в літ.А), загальною площею 110,1 кв.м., що складає 42/100 частин від приміщень площею 264,2 кв.м., розташованих за адресою: [ADDRESS], відповідно до Договору купівлі-продажу від 28.02.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий № 2266, зареєстрований у Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 06.04.2006р. за № 1782-П та Договору купівлі-продажу від 22.06.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий № 400, зареєстрований у Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 03.07.2006р. за № 1782-П. Відповідачу ВАТ “Ерсте Банк”, відповідно до договору купівлі-продажу від 28.05.2008 року, належать нежилі приміщення з № 1 по № 10, загальною площею 154,10 кв.м., що складає 58/100 частин групи приміщень № 57, площею 264,20 кв.м., що розтащовані за адресою: [ADDRESS]. Згідно з висновком Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 7179 від 20.08.2006 року група нежилих приміщень за № 57, що розташовані за адресою: [ADDRESS], та належать [PERSON] є окремим об`єктом права власності (окремим індивідуально визначеним нерухомим майном), що може бути виділеним в натурі. Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Частина 1 ст. 356 ЦК України визначає, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частина 1 ст. 358 ЦК України закріплює, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Згідно із ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Отже, за таких підстав, коли встановлено, що позивачу і відповідачу на праві спільної часткової власності належить нерухоме майно, яке, у відповідності з вимогами закону, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними та враховуючи при цьому те, що відповідач висловив свою згоду з вимогами позивача під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що оскільки права та охоронювані законом інтереси співвласників не порушуються, заявлені позовні вимоги можуть бути задоволені. Також слід зазначити, що враховуючи ту обставину, що у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації і виникає з моменту такої реєстрації, суд приходить до висновку, що й вимога позивача про зобов`язання КП “Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна” зареєструвати право власності на вказані самостійні окремі об'єкти нерухомого майна є обгрунтованою та підлягає задоволенню. Разом з цим, суд не знаходить підстав для задоволення вимоги позивача щодо визнання правового режиму спільної часткової власності на належні позивачу та відповідачу нежилі приміщення таким, що втратив свою чинність, оскільки у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється, що прямо передбачено правовою нормою ст. 367 ЦК України, а від так прийняття з цього приводу судового рішення не вбачається за доцільне. Враховуючи викладене,

Outcome: partial