Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-14 00:00:00

Позивачі [PERSON] і [PERSON] звернулись до суду із вимогами до Міністерства внутрішніх справ України та Печерської районної в м. Києві державної адміністрації , які їх представник [PERSON] доповнила під час судового розгляду, та просять скасувати рішення Центральної житлової комісії Міністерства внутрішніх справ України від 18 травня 2007 року, 16 та 29 листопада 2007 року, 18 березня 2008 року, 13 червня 2008 року, зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України включити [PERSON] та [PERSON] до списку осіб, яким надається житлове приміщення в житловому будинку за адресою [ADDRESS], зобов'язати МВС України надати [PERSON] та [PERSON] житлове приміщення в житловому будинку за адресою [ADDRESS], зобов'язати Печерську районну в м. Києві державну адміністрацію видати ордер [PERSON] та [PERSON] для вселення в житлове приміщення , яке розташоване в житловому будинку за адресою [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в супереч вимогам діючого законодавства відповідач порушує право позивачів на одержання у встановлені строки житлового приміщення . Під час розгляду звернень позивачів та вирішення питання про розподіл житла в будинку [ADDRESS] не було враховано , що позивачі мають переважне право серед інших пільговиків на одержання жилих приміщень . Представник відповідача МВС України Грінцов М.М. вимоги позивачів не визнав, заперечував проти їх задоволення, посилаючись на те, що рішення були прийняті з дотриманням вимог чинного законодавства. Представник звертав увагу суду на тому, що надання житла позивачу порушить права інших осіб, які мають право на одержання житла в позачерговому порядку. Печерська районна в м. Києві державна адміністрація свого представника до суду не направила, в своїх запереченнях при вирішенні спору покладались на розсуд суду . Вислухавши пояснення представника позивачів [PERSON], заперечення представника відповідачів Гріцнцова М.І., дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до абзацу другого частини першої ст.46 Житлового кодексу УРСР поза чергою жиле приміщенні надається інвалідам Великої Вітчизняної війни і прирівняним до них у встановленому порядку особам протягом двох років з дати прийняття рішення про включення їх до списку на позачергове одержання жилого приміщення ,а з них інвалідам першої групи з числа учасників бойових дій на території інших держав-протягом року з визначенням переважного права інвалідів Великої Вітчизняної війни і прирівняних до них у встановленому порядку осіб на одержання жилих приміщень пере всіма іншими категоріями поза черговиків. Відповідно до п. 18 частини першої ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни , гарантії їх соціального захисту» позачергове забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається міністерствами, іншими центральними органами державної виконавчої влади, підприємствами та організаціями у розпорядження місцевих Рад та державних адміністрацій. Особи, зазначені в цій статті, забезпечуються жилою площею протягом двох років з дня взяття на квартирний облік, а інваліди І групи з числа учасників бойових дій на території інших країн - протягом року. Під час судового розгляду судом встановлено, що рішенням апеляційного суду м. Києва від 04 листопада 2004 року було зобов'язано Міністерство внутрішніх справ України включити [PERSON] та [PERSON] до списку громадян , які користуються позачерговим правом на отримання житлових приміщень з 07 червня 2004 року , згідно пільг передбачених законом. [PERSON] є інвалідом 2 групи і має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни -інвалідів війни. Відповідно до п.7 частини другої ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни , гарантії їх соціального захисту» [PERSON] належить до інвалідів війни. [PERSON] включений відповідачем до списку позачерговиків як інвалід війни 2 групи з 07.06.2004р. На засіданні Центральної житлової комісії Міністерства внутрішніх справ України від 18 травня 2007 року було вирішено доопрацювати питання щодо пропорційного розподілу житла між черговиками під час надання квартир у новобудові за адресою [ADDRESS]. На засіданні ЦЖК МВС України 16 листопада 2007 року було затверджено пропозиції по розподілу 180 квартир між черговиками МВС піж час надання житла у новобудові за адресою : [ADDRESS], а саме на загальну чергу в кількості 307 осіб виділено 23,8% або 43 квартири, що складає 14% від кількості черговиків цієї черги, на першочергову чергу в кількості 640 осіб виділено 46,1% або 83 квартири, що склало 12,9% від кількості черговиків цієї черги, на позачергову чергу в кількості 103 особи передбачено виділити 17,2% або 31 квартиру, що складає 30% від кількості черговиків цієї черги, на формування службового фонду -12,7% або 23 квартири. На засіданні ЦЖК МВС України 29 листопада 2007 року було заслухано інформацію щодо виконання судового рішення про надання житла поза існуючою чергою пенсіонеру МВС [PERSON], який перебуває на квартирному обліку з 2004 року та вирішено надати позивачам житлову площу в порядку черговості. На засіданні адміністрації та ЦЖК МВС України 18 березня 2008 року було розподілено 146 квартир по [ADDRESS]. На засіданні ЦЖК МВС України 13 червня 2008 року була вирішено прийняти рішення про надання житла [PERSON] після розгляду справи апеляційним судом м. Києва. Оцінивши в сукупності встановлені обставини та відповідні їм норми права, суд прийшов до переконання про обґрунтованість вимог позивача в частині незаконності затвердження ЦЖК пропозицій по розподілу 180 квартир між черговиками МВС під час надання житла у новобудові за адресою : [ADDRESS] . Так, позивач має визначене законом переважне право серед інших пільговиків на отримання житлового приміщення. Протягом двох років, з часу зарахування на квартирний облік, позивачі не були забезпечені житловим приміщенням. Під час вирішення питання про розподіл квартир у новобудові Центральна житлова комісія МВС України не врахувала вказаних обставин. При цьому відповідно до п. 2.3 Положення про ЦЖК МВС України , затвердженого Наказом МВС України від 27.04.2007р. №142 основними завданнями ЦЖК є розподіл житлового фонду Міністерства відповідно до списків осіб, яка мають право на отримання житла позачергово згідно із законодавством України та нормативно-правовими актами МВС України. Як видно із списку позачерговиків станом на 09.06.2006р. із 103 осіб лише двоє з них є інвалідами війни. Отже Центральна житлова комісія МВС України не врахувала вищевказаних обставин та положень діючого законодавства, затвердила пропозиції з порушенням переважного права інвалідів війни, в даному випадку [PERSON] на одержання житла протягом встановленого законом строку. Посилання представника відповідача на те, що позивачі мають одержати житлове приміщення в порядку черговості не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, оскільки позивачі користуються правом позачергового одержання , при цьому правом переважного права серед інших пільговиків. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивачів про скасування рішень ЦЖК МВС України від 16 листопада 2007 року , а також від 18 березня 2008 року, оскільки воно ґрунтується на рішенні , яким затверджені пропозиції про розподіл квартир у новобудові , є повністю обґрунтованими і такими , що підлягають задоволенню. Вимоги позивачів щодо скасування інших рішень ЦЖК МВС України не підлягають задоволенню, оскільки їх зміст не має вирішального значення і не встановлює правових наслідків. Вимоги позивачів щодо зобов'язання відповідача включити їх до списку осіб і надати житлове приміщення в будинку адресою [ADDRESS], з видачею ордера не можуть бути задоволені, оскільки питання про розподіл житла у конкретному будинку вирішується виключно на засіданні Центральної житлової комісії МВС України. На підставі викладеного та

Outcome: partial