Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-14 00:00:00

Позивачі- [PERSON] і [PERSON] звернулися до суду з позовом про визнання за ними права користування житлоплощею, яка розташована [PERSON], посилаючись на те, що вони вселилися і протягом тривалого часу постійно проживали в зазначеній квартирі разом з наймачем [PERSON]-бабусею [PERSON] однією родиною, оплачували комунальні послуги за квартиру, підтримували її в належному житловому стані. В квартиру вони вселилися з дозволу і на неодноразові прохання наймача [PERSON], як члени її родини, вона обіцяла зареєструвати їх в квартині, але не встигла, оскільки захворіла, їй була зроблена операція , вона майже не пересувалася і потребувала стороннього догляду та невдовзі померла. Позивачі поховали [PERSON] і продовжили проживати в квартирі, іншого житла вони не мають, зазначена квартира є їх єдиним місцем проживання. В судовому засіданні свої позовні вимоги підтримали. Представник відповідача - Харківської міської ради в судове засідання не з*явився, про день і час розгляду справи повідомлений своєчасно, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за їх відсутністю, покладався на розсуд суду. Третя особа - представник відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Орджонікідзевського району міста Харкова в судове засідання не з*явився, повідомлення про згоду на участь у справі не надав. Суд, вислухавши пояснення позивачів, представника позивачів, допитав свідків, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані докази приходить до наступного. Спірною є двокімнатна квартира площею 36,5 кв.м. без кухні, газова плита розташована в коридорі, [ADDRESS]. В квартирі була зареєстрована і постійно проживала [PERSON], яка була визнана наймачем вказаної квартири і на її ім'я був відкритий особовий рахунок В травні 2007 року з дозволу і на прохання [PERSON] в спірну квартиру вселилася позивачка [PERSON] - рідна онучка [PERSON], з чоловіком [PERSON] і дитиною [PERSON], 1999 року народження. Позивачі вели сумісне господарство з [PERSON], оплачували комунальні послуги за квартиру, здійснювали догляд за бабусею. [PERSON] мала статус учасника війни, за віком та станом здоров'я потребувала допомоги і догляду, пенсія її була незначна, тому вона була наполягала на вселенні онуки з родиною в квартиру і допомозі, яку позивачі їй надавали. На той час позивачі ніде не були зареєстровані, [PERSON] обіцяла їх зареєструвати в квартирі, але через хворобу і перенесені операції не могла вільно пересуватися, потребувала стороннього догляду, тому не мала фізичної можливості звернутися до відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Орджонікідзевського району міста Харкова стосовно реєстрації позивачів. [INFO] [PERSON] померла, позивачі за власні кошти її поховали. Після смерті [PERSON] позивачі разом з дитиною продовжують проживати в квартирі, оплачують комунальні платежі. В період проживання в спірній квартирі з травня 2007 року по теперішній час позивачі знаходилися під наглядом у 18 поліклініці м.Харкова , як мешканці кв. [ADDRESS]. Дитина [PERSON] в період з травня 2007 року по теперішній час знаходилася під наглядом за цим місцем проживання в 16 міській дитячій поліклініці м.Харкова, відвідувала Харківську середню школу №119, яка знаходиться поруч з місцем проживання дитини [ADDRESS]. [PERSON] ніколи не зверталася до компетентних органів стосовно незаконності вселення позивачів. Компетентні органи або [PERSON] не зверталися із заявами про звільнення позивачами спірної квартири. Вищенаведені обставини знайшли своє підтвердження в актах дільниці №47 КП «Жилкомсервіс» міста Харкова від 3.06.2008р. і 24.07.2008р. і довідках про відсутність заборгованості по комунальним платежам, в довідках із медичних установ і учбового закладу, в довідках із Орджонікідзевського РВ ХМУ УМВСУ в Харківській області. Спірна квартира з травня 2007 року і дотепер була єдиним і постійним місцем проживання позивачів з дитиною, в квартирі перебуває все приналежне їм майно, позивачі ніде не зареєстровані і не мають на праві власності нерухомого майна. Вищенаведені обставини знайшли своє підтвердження в паспортних відомостях та в довідці КП «Харківське МБТІ». Зазначені обставини підтверджені в судовому засіданні поясненнями свідків [PERSON] і [PERSON], а також письмовими матеріалами справи. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. Однак відсутність письмової згоди членів сім'ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловлювали таку згоду. Судом було встановлено, що наймач квартири [PERSON] виразила згоду на вселення позивачів в її квартиру в якості членів родини, що було підтверджено письмовими матеріалами справи і поясненнями сторін та свідків. Спірна квартира є постійним місцем проживання позивачів, вони вели з наймачем спільне господарство, а тому відповідно до вимог ст.65 ЖК України особи, яки вселилися в житлове приміщення в якості членів родини наймача, набувають рівне з іншими членами родини право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved