Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-13 00:00:00

[PERSON] у липні 2008 року звернувся в суд із позовною заявою до [PERSON], 1980 року народження про розірвання шлюбу і стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, в обґрунтування якої посилалася на те, що, укладений між нею і відповідачем 08.02.2004 року шлюб носить на даний час формальний характер з причини непорозумінь між собою і тривалого часу (з січня 2008 року) не проживання спільно однією сім»єю із відповідачем. Вважала за таких обставин, що збереження їх сім»ї є неможливим, а тому просила шлюб між нею і [PERSON]. розірвати. Одночасно в позові ставить питання про стягнення аліментів на утримання їх неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], яка проживає із нею і на утримання якої, з січня 2008 року фактично відповідачем не надається допомога. Зазначала, що відповідач є працездатним, інших утриманців не має, а тому, просила, стягнути з останнього на її користь на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. на місяць, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття. В попередньому судовому засіданні позивач заявлений позов підтримала, посилалася на обставини викладені в позовній заяві; просила заявлені нею позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач, в попередньому судовому засіданні повністю визнав позов, не заперечував щодо розірвання між ним і позивачем шлюбу і стягнення аліментів на утримання їх доньки [PERSON], 2005 року народження аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно, до повноліття останньої. Суд вважає за можливе, у відповідності до вимог ч.4 ст. 130 ЦПК України розглянути справу по суті в попередньому судовому засіданні, проти чого не заперечували сторони по справі. Суд, заслухавши пояснення: позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов є обгрунтованим і підлягає до задоволення. Судом, належними доказами по справі, встановлено, що збереження сім” між сторонами стало неможливим, вони спільно не проживають з травня 2008 року, спільного господарства не ведуть, сімейно-шлюбних відносин не підтримують, відповідач покинув сім”ю і переїхав проживати до господарства своїх батьків в с. Багринівку Глибоцького району, дочка [PERSON], [INFO] проживає із позивачем та перебуває на її повному матеріальному забезпеченні, відповідач не надає матеріальної допомоги, що підтверджується в суді належними доказами. Згідно ст. 105ч.3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов”язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує те, що діти утримуються позивачем, відповідач є працездатним, інших дітей не утриманні не має, а тому суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі, в розмірі 400 грн. щомісячно, до повноліття дитини. Суд, вважає за необхідне, стягнути з відповідача в дохід держави судові витрати по справі. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved