Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Національного наукового Центру «Інститут ґрунтознавства та агрохімії ім. О.Н. Соколовського» (далі - ННЦ «ІГтА») про поновлення на роботі, повернення тематики наукових досліджень, стягнення моральної шкоди. У подальшому позовні вимоги уточнив, просив поновити його на посаді, стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу, моральну шкоду у сумі 2000 гривень. Зазначив, що працював у відповідача з 22.11.1973 року по 09.01.2007 року. Наказом № 2-к від 09.01.2007 року звільнений з посади старшого наукового співробітника лабораторії екології грунтів та біоземлеробства за п. 1 ст.40 КЗпП України. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що не був присутній при розгляді профспілковим комітетом подання адміністрації, згоди на розгляд подання за своєї відсутності не надавав, його стаж роботи на підприємстві становить 33 роки, він винахідник, раціоналізатор, відповідальний виконавець наукового завдання, має статус «Дитина війни», що не було враховано відповідачем як його переважне право на залишення на роботі, працевлаштування не пропонувалось, незважаючи на звільнення працівників 01.11.2006 року та 09.01.2007 року, після його звільнення у підрозділі, де він працював, чисельність старших наукових співробітників збільшилась. У судовому засіданні позивач та його представник адвокат [PERSON]. позов підтримали, просили його задовольнити, стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у сумі 1000 грн. Представники відповідача Целуйко Р.З., Козлов В.І., третя особа - [PERSON]. проти позову заперечували. Пояснили, що у відповідності до постанови президії Української академії аграрних наук від 03.08.2006 р., штат ННЦ «ІГтА» підлягав скороченню на 7 одиниць. 15.09.2006 року, на виконання зазначеної постанови, відповідачем виданий наказ № 111-к, згідно якого доручено керівникам структурних підрозділів у строк до 25.09.2006 року надати пропозиції щодо можливості скорочення штату. Оскільки вакансій не було, після обговорення пропозицій керівників підрозділів, щодо можливостей скорочення штату, 25.10.2006р. - відповідачем виданий наказ №140-к, згідно якого проведено вивільнення семи працівників, і тому числі - позивача з 01.01.2007 року, про що він попереджений завчасно, можливостей працевлаштування позивача не було. Суд, вислухавши пояснення сторін, третьої особи, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково, виходячи з наступних підстав: Судом встановлено, що відповідач працював в ННЦ «ІГтА» з 22.11.1973 р. по 09.01.2007р., у тому числі на посаді старшого наукового співробітника з 01.03.1999р. 03.08.2006 р. президією Української академії аграрних наук видана постанова, у відповідності до якої штат відповідача підлягав скороченню на сім штатних одиниць. Наказом відповідача № 111-к від 24.10.2006 р., виданим на виконання вищезазначеної постанови президії Української академії аграрних наук від 03.08.2006 р., зобов'язані головний спеціаліст по кадрах надати інформацію щодо наявності вакансій, а керівники підрозділів надати пропозиції щодо можливості скорочення чисельності штатів у підрозділах. Згідно наказу № 140-к від 24.10.2006 року позивача вивільнено з 01.01.2007 року та у подальшому наказом 2-к від 09.01.2007 р. позивач звільнений за п.1 ст.40 КЗпП України у зв'язку зі скороченням штатів. У відповідності до п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, трудовий договір може бути розірваний власником у випадку скорочення чисельності або штату працівників. Як вбачається з наказу № 111-к від 24.10.2006 р., фактично на підприємстві проведення скорочення посад не проводилось, а наказом № 140-к від 24.10.2006 р. призначені до звільнення не штатні посади, а конкретні працівники. Відповідно переважне право залишення на роботі серед працівників, які обіймають певні посади у відповідності до вимог ст. 42 КЗпП України, адміністрацією не визначалось. Штатний розклад на підприємстві складений по підрозділах і на час звільнення позивача передбачав наявність двох штатних посад старшого наукового співробітника в лабораторії №11, де він працював. Після звільнення позивача, у зазначеній лабораторії, згідно штатного розкладу, кількість посад старшого наукового співробітника, з якої він звільнений не зменшилась, а навпаки, збільшилась з 2 до 2.5 штатних одиниць, що свідчить про те, що фактичне скорочення штатних посад старших наукових співробітників у підрозділі, де працював позивач не відбулось. Таким чином, при звільненні позивача відповідачем порушені вимоги ст. ст.40, 42 КЗпП України, що є підставою для поновлення позивача на роботі. У відповідності до ч.2 ст. 235КЗпП України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача оплата за час вимушеного прогулу з 09.01.2007р. по 18.08.2008р., яка з урахуванням суми середньомісячного заробітку - 1.163грн.87 коп., середньоденного заробітку - 39.3420грн. становить 22.113грн. 53коп. (1163.87х19 + ( 39.3420 х 10) = 22.506 грн. 95коп. Згідно вимог ст.237-1 КЗпП України, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON]. в частині відшкодування моральної шкоди задовольнити частково, виходячи з засад розумності, справедливості та фактичних обставин справи, стягнути з відповідача на користь позивача п'ятсот гривень в компенсацію спричиненої моральної шкоди. Також у відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд стягує на користь позивача документально підтверджені витрати на правову допомогу у сумі однієї тисячі гривень, витрати по оплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи у суді у сумі 7 грн.50 коп., а також стягує з відповідача на користь держави недоплачену суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у суді у сумі 23грн.50 коп., та судовий збір у сумі 51 грн.

Outcome: partial