Jurisdiction: commercial
Date: 2008-08-28 00:00:00

01 листопада 2007 року між Закладом Федерації профспілок України «Учбово –спортивна база «Спартак»(надалі позивач за первісним позовом) та Приватним багато профільним підприємством «УкрГефест»було укладено Договори оренди №94, №95 (надалі Договори). Відповідно до умов вищевказаних Договорів (п. 1.1.) позивач за первісним позовом передав, а відповідач за первісним позовом прийняв у строкове платне користування об’єкти: площею 10,7 кв.м. та 149,8 кв.м., розташовані по вул. Фрунзе, 105. Метою орендного користування є використання під склад. Згідно Актів прийому –передачі нежитлового приміщення від 01.11. та 07.11.2007р. вказані приміщення були передані відповідачу за первісним позовом в користування. Позивач за первісним позовом обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив наступне. В кінці грудня 2007 року та в січні 2008 року відповідач за первісним позовом проводив відвантаження товару вищевказаного складу, при цьому, враховуючи значну кількість товару, зовнішні двері, які ведуть до приміщень спортивного комплексу на протязі значного часу з недбалості робітників відповідача за первісним позовом не зачинялися. Що призвело до замерзання вузла подачі холодної води та труб, які проходять через підвальні приміщення стадіону. В результаті замерзання водопровідних труб стався прорив трубопроводу подачі холодної води і відбулося затоплення підвальних приміщень. В результаті чого позивачем за первісним позовом була нанесена матеріальна шкода, яка складалась з пошкодження майна, що знаходилось на складах спорткомплексу та затрат по ліквідації аварії на суму 29172,30 грн. Крім того, відповідачем не сплачено орендну плату за орендовані приміщення, яка складає з урахуванням пені 19609,75 грн., а також плату за к комунальні послуги (спожиту електроенергію та холодне водопостачання у листопаді –грудні 2007р. та січні –лютий 2008р.) на суму 2261,90 грн. В ході розгляду справи позивачем за первісним позовом було подану заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої останній просив суд стягнути з відповідача 17 587,89 грн. –заборгованості по орендній платі, 415,59 грн. –пені, 10953,90 грн. – витрати понесені для ліквідації наслідків аварії. Відповідач за зустрічним позовом позовні вимоги не визнав, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість останніх. (відзив на позов від 28.05.2008р.). В ході розгляду справи, відповідач за первісним позовом звернувся до суду з зустрічним позовом про стягнення з ЗФПУ УСБ «Спартак»85 703,80 грн. матеріальних та моральних збитків. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач за зустрічним позовом посилався на наступне. 13.01.2008 року позивачеві за зустрічним позовом стало відомо про факт затоплення підвального приміщення, що орендувалось останнім згідно Договорів оренди №94, 95 де зберігалось майно. З цього приводу позивач за зустрічним позовом звернувся до відповідача за зустрічним позовом з проханням надати пояснення та усунути негайно наслідки аварії. Проте, відповідач за зустрічним позовом відмовився надати пояснення з приводу аварії, та в подальшому звинуватив позивача в затопленні приміщення. Оскільки відповідач за зустрічним позовом відмовився належним чином організовувати ліквідацію аварії, позивач за первісним позовом був вимушений в односторонньому порядку скласти акт обстеження складського приміщення та вчиняти дії спрямовані на ліквідацію затоплення. Через бездіяльність відповідача за зустрічним позовом, що призвела до аварії, позивач поніс значних матеріальних збитків. В результаті затоплення приміщення, було пошкоджено значну кількість товару. Позивач за зустрічним позовом зазначив, що неодноразово звертався до відповідача за зустрічним позовом (листи №1 від 13.01.2008р., №2 від 01.02.2008р., №4 від 19.05.2008р.) з проханням відшкодувати збитки понесені внаслідок затоплення приміщення та вказував, що в разі бездіяльності відповідача за зустрічним позовом договори оренди будуть вважатися розірваними з дня затоплення. Проте, відповідач за зустрічним позовом відмовився підписувати акти прийому –передачі орендованих приміщень, а також відмовився від прийняття ключів, про що позивачем за зустрічним позовом було складено відповідний акт. Враховуючи наведене позивач за зустрічним позовом просив суд стягнути з відповідача за зустрічним позовом 75 703,80 грн. матеріальних збитків та 10 000,00 грн. моральної шкоди. Відповідач за зустрічним позовом проти позовних вимог заперечував, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість останнього. Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. У відповідності до ст.22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Під збитками розуміються втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ч. 1 ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже, майнова шкода, завдана майну особи, відшкодовується за умови, що вона завдана цивільним правопорушенням. Шкода підлягає відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв'язку між протиправними діями особи, самою шкодою та наявністю вини (умислу або необережності). Відсутність причинного зв'язку як складової цивільного правопорушення робить неможливою відповідальність відповідача. Позивачем за первісним позовом не було надано суду належних доказів на підтвердження того, що збитки задані останньому внаслідок прориву трубопроводу подачі холодної води, були понесені саме з вини (умислу або необережності) відповідача за первісним позовом, в результаті протиправних дій останнього. Також, слід вказати, на безпідставність та необґрунтованість вимог позивача за первісним позовом, щодо стягнення з відповідача 17 578,89 грн. –орендної плати з урахуванням пені, 415,59 грн. –пені за прострочку сплати комунальних послуг, 10953,90 грн. додаткових витрат понесених позивачем за первісним позовом наслідків аварії по заміні затопленого електричного кабелю та сантехнічних виробів, згідно Договору №14 з ПП «Енергоремонт», оскільки остання не має відповідного обґрунтування та документального підтвердження сум, що стягуються. Розглянувши позовні вимоги позивача за зустрічним позовом суд дійшов висновку, що останні є безпідставними та необґрунтованими, документально не підтвердженими, з вищевикладених підстав, а саме причинного зв'язку між протиправними діями особи, самою шкодою та наявністю вини (умислу або необережності). Акт обстеження складського приміщення на який посилався позивач за зустрічним позовом, судом не може бути прийняти до уваги так як складений в односторонньому порядку без участі представників відповідача за зустрічним позовом. Також, посилання позивача за зустрічним позовом, щодо відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 000,00 грн., є безпідставними та необґрунтованими, оскільки стягувана сума не має належного обґрунтованого розрахунку, та не підтверджена відповідними доказами. Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом не були надані суду докази на підтвердження викладеного в позовах. Таким чином, вимоги позивача за первісним позовом про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 80001,33 грн., а також вимоги позивача за зустрічним позовом про стягнення 85 703,80 грн. матеріальної та моральної шкоди, є безпідставними та не обґрунтованими, документально не підтвердженими та такими, що не підлягають задоволенню. Витрати по оплаті державного мита, інформаційно-технічного забезпечення судового процесу згідно ст. 49 ГПК України покладаються на позивачів за первісним та зустрічним позовами. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed