Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] у лютому 2008 р. звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на його користь розрахункові які підлягають при виплаті звільненні: заробітну плату за грудень 2007 р., січень 2008 р., компенсацію за невикористану відпустку (15 календарних днів), середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні по день фактичної її виплати. Також позивач просить суд стягнути на його користь з відповідача спричинену моральну шкоду в розмірі 5000 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він перебував у трудових правовідносинах з ВАТ «Донецькшахтострой» з 01.08.2006 р. (наказ № 283) по 29.01.2008 р. Наказом відповідача № 29-к від 01.02.2008 р. звільнений за власним бажанням. При звільненні,позивача ознайомили з наказом, але в порушення ст. 116 КЗоТ України з нарахованою сумою розрахункових, які належать йому при звільненні не ознайомили, письмового повідомлення він не отримав. Позивач вказує, що згідно зі ст. 116 ч.1 КЗпП України «Про нарахованих сумах, які належать робітнику при звільненні, власник або уповноважений ним орган зобов*язаний письмово повідомити робітника перед виплатою вищевказаних сум. При звільненні робітника виплата усіх сум, які належать йому від підприємства, установи, організації, здійснюється в день звільнення. До теперішнього моменту відповідачем не здійснений остаточний розрахунок з позивачем, крім того не виплатив йому заробітну плату за грудень 2007 р., січень 2008 р., а згідно зі ст. 117 КЗпП України «у випадку не сплати через провину власника або уповноваженого ним органу належних робітнику сум у строки, вказані в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні платити робітнику середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичної її виплати. Крім того, позивач повідомляє, що ним не використана частина щорічної оплачуваємої відпустки - 15 календарних днів, компенсація за невикористану відпустку позивачу не сплачена. Своїми діями відповідач спричинив позивачу моральну шкоду, яка виразилась у спричиненні моральних страждань. Позивач був позбавлений основного джерела існування, у зв*язку з цим позивач та члени його родини повинні були змінити сталий спосіб життя. До сьогоднішнього часу позивач відчуває матеріальні ускладнення, які виразились у нестачі грошових коштів до утримання родини,до складу якої входять: позивач, його дружина та 13 річна донька. Заробіток позивача є основою для сімейного бюджету. В судовому засіданні позивач повністю підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні. Відповідач ВАТ «Донецькшахтострой», був належним чином повідомлений про день, час і місце слухання справи шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами з повідомленням, але судові виклики ігнорував, до суду їхній представник не з'явився. За таких обставин суд вважає за можливе винести заочне рішення. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню по наступним підставам. На підставі ст. 116 КЗпП України, при звільненні робітника виплата усіх сум, які належать йому від підприємства, установи, організації, здійснюються у день звільнення. Про нараховані суми, які належать робітнику при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити робітника перед виплатою вказаних сум. Відповідно до ст. 117 КЗпП України,у випадку невиплати за вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому робітнику сум в строки, які вказані у ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити робітнику його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно до ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди робітнику здійснюється у випадку, якщо порушення його законних прав призвели о моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв*язків і потребують від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Як встановлено в судовому засіданні, з розрахунку суми середнього заробітку за час виплати при звільненні, середньомісячна заробітна плата позивача склала за листопад 2007 р. - 3 113,80 грн. при кількості виходів 22 дня;за грудень 2007 р. - 2 966,73 грн. при кількості виходів - 22 дня. Таким чином середньоденна заробітна плата позивача складе: 3 116,80 грн., тобто середньомісячна заробітна плата позивача за листопад 2007 р. разом з 2 966,73 грн., тобто середньомісячна заробітна плата позивача за грудень 2007 р. розділена на 22 дні виходів позивача у листопаді 2007 р. разом з 22 днями виходів позивача у грудні 2007 р., що дорівнюватиме 138 грн. 26 коп. Виходячи з цього, сума затримки розрахункових при звільненні складе: днем звільнення позивача є 29.01.2008 р., кількість днів затримки на 21.08.2008 р. складає 206 днів, тому сума затримки розрахунку при звільненні складе: 138, 26 грн., тобто середньоденна заробітна плата позивача помножена на 206 днів затримки розрахункових при звільненні, що дорівнюватиме 28 481, 56 грн. Вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. В частині заявлених позовних вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь моральної шкоди, суд, з урахуванням викладених позивачем обставин, вважає за необхідне стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 3 000 грн. На підставі ст. ст. 116, 117, 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial