Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-17 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачці на праві приватної власності належить [ADDRESS]. Позивачка стверджує, що в вересні 2006р. та лютому 2007р. відбулось затоплення її квартири, про що комісією у складі начальника Житлово-будівельного кооперативу „Іллічівський - 17 Суворовського району м. Одеси, сантехника ЖБК „Іллічівський - 17” були складені акти від 05.09.2006р. та 21.02.2007р.. Відповідно до актів залиття квартири позивачки відбулось з вини мешканців кв. [ADDRESS], власником якої є [PERSON]. Внаслідок неодноразового затоплення холодною та гарячою водою, у квартири позивачки були пошкоджені плитка на стелі на одній зі стін туалету, пошкоджена частина полу туалету та коридору. Коштів на ремонт квартири позивачка не має. На неодноразові звернення до відповідачки добровільно усунути завдану матеріальну шкоду, вона не відповідала. В результаті пошкодження квартири позивачці також було завдано моральну шкоду, яка полягає в тому, що через те, що відповідачі тривалий час не відшкодовують завданої шкоди, позивачка не може належним чином користуватися своєю житловою площею, вона відчуває дискомфорт. Моральну шкоду позивачка оцінює у розмірі 3000 гривень. На підставі викладеного, позивачка просила стягнути з відповідачки матеріальну шкоду у розмірах, встановленою експертизою, а також стягнути з відповідачки моральну шкоду у розмірі 3000 гривень. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила стягнути з відповідачки матеріальну шкоду у розмірі 1189 гривень, за результатами експертизи, судові витрати, а також моральну шкоду у розмірі 3000 гривень. Позивачка також пояснила, що відповідачка неодноразово затопляла її квартиру, оскільки у неї був пошкоджений бойлер. В останній час, затоплень не було, оскільки відповідачка зняла бойлер. Крім того, позивачка була вимушена декілька раз звертатися до голови начальника ЖБК „Іллічівський-17” з проханням встановити причину залиття квартири, та зобов'язати відповідачку усунути течу в квартирі. Відповідачка, а також її представник в останнє судове засідання не з'явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. В попередніх судових засіданнях представник відповідача, позовні вимоги не визнав. Так, він пояснив, що сантехника в квартирі відповідачки перебуває у задовільному стані, а навпаки, у позивачки застаріли труби, тому саме у неї відбувалась теча. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, свідків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. Так, судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить [ADDRESS].(а.с. 25) Поверхом нижче розташована кв. [ADDRESS], яка належить на праві приватної власності [PERSON](а.с. 32) 05.09.2006р. та 21.02.2007р. відбулось затоплення кв. [ADDRESS] з вини мешканців кв. [ADDRESS]. Вищевказані факти підтверджується актами комісії у складі начальника Житлово-будівельного кооперативу „Іллічівський - 17” Суворовського району м. Одеси, сантехника ЖБК „Іллічівський - 17” від 05.09.2006р. та 21.02.2007р. В судовому засіданні були опитані в якості свідків начальник ЖБК „Іллічівський - 17” [PERSON]., та сантехник кооперативу [PERSON]., які пояснили, що причиною залиття квартири [ADDRESS] була несправність трубопроводу, який був підведений до бойлеру, який розташований у кв. [ADDRESS]. При цьому свідок [PERSON]. пояснив, що [PERSON]. неодноразово пропонував прийти до нього та перевірити стан сантехники. Під час перевірки він дійсно побачив, що в санвузлі не було, яких-небудь наслідків залиття. Однак, коли він став ретельно перевіряти сантехнічне обладнання, то побачив, що під плиткою, під якою були замуровані труби, є погане з'єднання труби, з якою був зв'язаний бойлер, тобто частина води виходила з труби. Таким чином, саме ця поломка була причиною залиття квартири [PERSON]., яка була розташована поверхом нижче. Статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Стаття 23 ЦК України, встановлює, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Пунктом 3 ст. 386 ЦК України встановлено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Стаття 1167 ЦК України встановлює, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Таким чином, оскільки відповідачка утримувала своє сантехнічне обладнання не задовільному стані, то вона повинна відшкодувати матеріальну шкоду, яка була заподіяна позивачки. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 5072 від 13.06.2008р. було встановлено, що причиною залиття [ADDRESS], є підтікання води із сантехнічного обладнання кв. [ADDRESS]. Вартість ремонтно-відновлюваних робіт в квартирі складає суму у розмір 1189 гривень. Вартість проведення експертизи, скала суму у розмірі 1277 гривень 04 копійки. Суд вважає, що позивачка перенесла душевні страждання у зв'язку з пошкодженням її майна, що було наслідком заливання її квартири. Так, вона не могла повноцінно користуватися туалетом, що завдало їй незручності, вона також душевно хвилювалась, оскільки коштів на проведення ремонту у неї не було, а відповідачка відмовилась відшкодувати їй матеріальні витрати. В той же час, суд вважає, що розмір позовних вимоги не відповідає характеру та тривалості моральних страждань. Суд враховуючі також, що відповідачка є також учасником бойових дій, оцінує розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідачки у розмірі 400 гривень, а не 3000 гривень, як було визначено позивачкою. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивачки також підлягають стягненню витрати за проведення судової будівельно-технічної експертизи розмірі 1277 гривень 04 копійки, державне мито у розмірі 51 гривні, витрати за інформаційне-технічне забезпечення процесу у розмірі 30 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial