Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-08 00:00:00

09 серпня 2007 року ВАТ “Чорноморгідробуд” звернулося до Іллічівського міського суду Одеської області із позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, про виселення і зняття з реєстрації (а.с.2-3). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ВАТ “Чорномор-гідробуд” належить гуртожиток, розташований за адресою: [ADDRESS]. На підставі розпорядження адміністрації ВАТ “Чорноморгідробуд” у 1994 році [PERSON] та [PERSON] були вселені в квартиру [ADDRESS] зазначеного гуртожитку, а згодом разом з малолітніми дітьми поставлені на реєстраційний облік. На теперішній час відповідачі в трудових відносинах з ВАТ “Чорноморгідробуд” не знаходяться та разом зі своїми дітьми не проживають у гуртожитку на протязі більш як шість місяців, а в спірному житлі проживають інші особи (квартиранти). За таких обставин ВАТ “Чорноморгідробуд” вимушено звернутися до суду із зазначеним позовом. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просить задовольнити його. Відповідачі в судовому засіданні позов не визнали та просять відмовити в його задоволенні, свою позицію обґрунтовують тим, що вони купили квартиру, але ще не погасили банківський кредит, та хоче приватизувати кімнату в гуртожитку.. Представник третьої - представник органу опіки та піклування Виконавчого комітет Іллічівської міської ради Одеської області в судове засідання не з'явився, але надав суду листа про розгляд справи за їхньою відсутністю (а.с.56-57). Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, за наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм право-відносини. З 1994 року відповідач та з 1996 року відповідачка зареєстровані за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою Управління житлового господарства та соціального розвитку від 23 травня 2007 року (а.с.6). Власником спірного житлового приміщення за вказаною адресою, де зареєстровані відповідачі, є ВАТ “Чорномор-гідробуд”, що підтверджується реєстраційним посвідченням від 13 квітня 2004 року, виданим на підставі Наказу №20 від 14 червня 1994 року м.Київа, Переліку нерухомого майна від 14 червня 1994 року №20, акту передачі нерухомого майна від 10 червня 1994 року (а.с.9). Станом на 28 травня 2007 року відповідачі не проживають в квартирі [ADDRESS], і у зазначеному житлі мешкають інші особи, що підтверджується актом від 28 травня 2007 року (а.с.7). Станом на 20 червня 2008 року відповідачі та їхні діти в спірному житловому приміщенні не проживають, що підтверджу-ється актом від 20 червня 2008 року (а.с.51). Відповідач [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS], що підтверджується листом комунального підприємства “Бюро технічної інвентаризації” м.Іллічівська від 16 листопада 2007 року за вих.№12210 (а.с.31). Згідно довідки ЖЕД №2 ТОВ “Компанія “Еліткомсервіс” від 29 лютого 2008 року за вих.№07/29 відповідач [PERSON] своєчасно сплачує комунальні послуги, які надаються йому за адресою: [ADDRESS] (а.с.38), що на думку суду є безумовним доказом проживанням його сім'ї саме за вказаною, адресою, так як комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] відповідачі не оплачують, у зв'язку з чим виникла заборгованість за комунальні послуги в розмірі 1119,00 грн, що підтверджується актом від 18 березня 2008 року (а.с.39) розрахунком від 27 лютого 2008 року (а.с.40-41) та довідкою комунального підприємства “Іллічівськтеплоенерго” станом на 01 грудня 2007 року (а.с.47). Судом дана критична оцінка акту (а.с.26) з інформацією про те, що відповідачі разом з дітьми проживають у спірному житловому приміщенні, але зазначений документ не можливо розглянути по суті та віднести до категорії письмових доказів, так як його складено без зазначення дати, що є суттєвим порушенням, яке позбавляє суд встановити час та дату складення зазначеного акту. У відповідності до ч.1 ст.71 ЖК України - “при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців”. Згідно ст.72 ЖК України - “визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку”. Нормою ст.7 Закону України “Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні” від 11 грудня 2003 року передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідачі разом з дітьми понад шість місяців не проживають в квартирі [ADDRESS], у зв'язку з чим втратили право користування вказаним жилим приміщенням і підлягають виселенню разом з малолітніми дітьми, без надання іншого житлового приміщення. Суд вважає, що позовні вимоги в частині зняття відповідачів та їхніх дітей з реєстрації не підлягають задоволенню, оскільки зазначені вимоги розглядаються за правилами іншого судочинства (в порядку КАС України), у зв'язку з чим позов в цій частині не підлягають задоволенню. Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що сам факт визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням і є законною підставою для зняття такої особи з реєстрації, що передбачено ст.7 Закону України “Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні” від 11 грудня 2003 року. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України - “стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати”, але враховуючи незначну суму витрат суд вважає можливим залишити цю вимогу без задоволення.

Outcome: partial