overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 24 грудня 1976 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінської райадміністрації виконкому Одеської міськради, актовий запис [NUMBER]. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено з 1998 року і вона не має наміру їх поновлювати, проживають з відповідачем за різними адресами, на даний час у кожного фактично інші сім'ї, тому шлюб існує лише формально. Також позивачка повідомила, що шлюб у них з відповідачем перший, неповнолітніх дітей від шлюбу не мають, однак відповідач ухиляється від розірвання шлюбу в органах РАГС. У попереднє судове засідання позивачка не явилася, подала заяву про підтримання заявлених позовних вимог і просила суд задовольнити позов, розглянувши справу за її відсутності, долучивши також нотаріально посвідчену заяву відповідача про його згоду на розірвання шлюбу та проханням розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, у разі визнання позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, може заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі фактів, встановлених у попередньому судовому засіданні та наявних у справі матеріалів, позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 24 грудня 1976 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінської райадміністрації виконкому Одеської міськради, актовий запис [NUMBER]. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства з 1998 року і не мають наміру їх поновлювати, проживають окремо, тому їх сім`я носить виключно формальний характер. Шлюб у сторін перший, неповнолітніх дітей від шлюбу не мають, однак відповідач ухиляється від розірвання шлюбу в органах РАГСу. Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права і шлюб може бути розірваний. На підставі встановленого, згідно ст.ст.56, 104, 105, 110 - 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачкою перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26 травня 2005 року і від даного шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] народження. Сімейне життя з відповідачкою не склалося через різні характери та погляди на життя. Тому просив шлюб з відповідачкою розірвати. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст.224 ЦПК України. Вислухавши позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 26 травня 2005 року перебувають у зареестрованому шлюбі /а.с.4/ і від цього шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] народження /а.с.5/. Як вбачається з пояснень позивача, сімейне життя у сторін не склалося через різні характери та погляди на життя, заперечень щодо чого відповідачка не надала. За таких обставин суд вважає, що сім'я сторін фактично розпалася і шлюб існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сім'ї суперечить їх інтересам, а тому даний шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-05 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі , який був зареєстрований 25 грудня 2003 року у Сарненському районному відділі реєстрації актів цивільного стану у Рівненської області ( актовий запис № 272 ) . Від подружніх відносин дітей не народилося. Позивачка просить шлюб розірвати на тій підставі , що шлюб існує формально , збереження його недоцільне . Причиною розпаду сім'ї зазначає несумісність характерів , різні погляди на життя та відповідальність , яку подружжя бере на себе , утворюючи шлюб, зловживання відповідачем спиртними напоями , дебоші і бійки , які він вчиняє на цьому ґрунті . [PERSON]. підтримавши позов в суді просить шлюб розірвати . Пояснила , що з лютого 2008 року спільно з відповідачем не проживають , шлюбно- сімейних відносин не підтримують . Відповідач не працює , викрадає гроші , які заробляє вона , використовує їх для придбання спритного , матеріальної допомоги на утримання сім'ї не надає . Така поведінка відповідача існує з 2004 року . Наполягає на розірванні шлюбу . Відповідач в судове засідання не з'явився , хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи , повідомлення про причини неявки відповідача до суду не надійшло , тому у відповідності до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив заочне рішення . Вислухавши пояснення позивачки , суд приходить до висновку , що збереження шлюбу є недоцільним з огляду на те , що сторони не підтримують подружніх відносин , примирення позивачка не бажає , оскільки це не сприятиме її інтересам , а тому позов слід задоволити . На підставі ст. ст.104, 105, 110, 112 СК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-05 00:00:00

позивач звернулася до відповідача з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог, які вона підтримала в судовому засіданні, позивач посилається на те, що 25.06.2006 року вони з відповідачем припинили подружні відносини, оскільки останній не відчував обов'язку перед сім'єю, зловживав спиртними напоями, матеріально сім'ю не утримував. З того часу вони проживають окремо. Від шлюбу в них є двоє малолітніх дітей: дочка [PERSON], [INFO], і син [PERSON], [PERSON], які проживають з нею і на утримання яких з відповідача провадиться стягнення аліментів. Після розірвання шлюбу діти проживатимуть з нею. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони подружніх відносин не підтримують, миритися і жити разом не бажають, відповідач з 25.06.2006 року проживає окремо від сім'ї, проти розірвання шлюбу не заперечує. Майнових претензій сторони не мають. Спору щодо місця проживання малолітніх дітей між сторонами не має, вони залишаться проживати з позивачкою. При таких обставинах подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON]. в серпні 2008 року звернувся до суду з зазначеним позовом до Севастопольської міської Ради, мотивуючи свої вимоги тим, що він, як спадкоємець четвертої черги, який постійно проживав зі спадкодавцем однією сім”єю, прийняв спадщину - сертифікат на земельну частку (пай) після смерті тітки своєї матері [PERSON] Просить суд встановити факт прийняття спадщини, та визнати за ним право власності на сертифікат на земельну частку (пай) з земель колективної власності КСП „Червоний Жовтень”. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, пояснив суду, що з [PERSON]. мешкав однією сім”єю в одній квартирі, зареєстрований за цією квартирою. Після смерті [PERSON] - тітки матері, прийняв фактично спадщину у вигляді сертифікат на земельну частку (пай). Ніхто заяв про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавав. За таких обставин позивач, як спадкоємець четвертої черги, фактично прийняв спадщину. Просив суд задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача - Фонду комунального майна Севастопольської міської Ради, в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, надав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач зареєстрований в квартирі [ADDRESS] з 22.10.1993р., наймачем якої була [PERSON]., що померла [INFO]. (а.с.6). Як вбачається з матеріалів справи позивач мешкав в квартирі з 22.10.1993р. разом з [PERSON]. однією сім”єю по день її смерті. Про те, що [PERSON]. була володільцем сертифіката на земельну частку (пай) позивач дізнався в лютому 2008 року, проте правовстановлюючих документів на сертифікат не оформив. Згідно відповіді Севастопольського міського головного УЗР за №7094/5/9-08 від 02.10.2008 р. станом на 29.09.2008 р. право на земельну частку пай в КСП „Червоний Жовтень” зареєстроване за [PERSON] (а.с. ). Після смерті [PERSON] позивач фактично прийняв спадщину, а саме в його користування перейшло майно, яке знаходилося в квартирі [PERSON] Як вбачається з довідки П”ятої севастопольської державної нотаріальної контори за №1047 від 02.09.2008 р. після смерті [PERSON], померлої [INFO]., з заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа заведена не була. Таким чином, після смерті [PERSON] спадкоємцем четвертої черги залишився - позивач по справі [PERSON]. Згідно ч.3 ст.1268 КК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON]. обгрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст.1258, 1261, 1264, 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати відповідача втратившим право користування квартирою [ADDRESS] та зняти його з реєстрації по даній адресі. Заявлені вимоги мотивовані тим, що відповідач із 2006 року постійно не проживає у спірній квартирі, мешкає тривалий час за іншою адресою. Відповідач у судове засідання неодноразово не з'являвся, був оповіщений про місце, дату і час судового розгляду завчасно та належним чином. В судове засідання надав заяву згідно якої позовні вимоги не визнає, просить відмовити у задоволенні позову у звязку з тим що він не може працевлаштуватися у м. Ялта, та вимушено мешкає у м. Бровари де він працює. Представники третіх осіб у судове засідання не зявилися, про день та час розгляду справи сповіщалися належним чином. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності 3-х осіб. Вислухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст.71 ЖК України особа може бути визнана втратившею право на проживання у випадку відсутності за місцем проживання без поважних причин більше шести місяців. Судом встановлено, що спірна квартира розташована за адресою: [ADDRESS] . Встановлено, що відповідач [PERSON]. зареєстрований у квартирі [ADDRESS] , що перебуває на балансі КП «РЄО №3». У зазначеному домоволодінні відповідач зареєстрований з 1996 року. Згідно довідки КП «РЕО №3», у спірній квартирі зареєстрований [PERSON] , [INFO] народження з 1996 року. Також встановлено, що відповідач [PERSON]. з 2005 року проживає по іншій адресі і не зявлявся у квартирі де зареєстрований і не сплачував комунальні послуги, що підтверджується матеріалами справи та письмовими поясненнями свідків [PERSON]., та [PERSON] . згідно яких, відповідач не мешкає за даною адресою з травня 2005 року, відповіддю начальника 2-го відділу міліції Ялтинського міського управління Головного управління МВС України в Автономній Республіці Крим, згідно якої [PERSON] . не мешкає по данній адресі з 2005 року. Крім того, відповідач так само не вживав ніяких заходів до збереження права користування квартирою, не бере ніякої участі в утриманні квартири. Квартплату, комунальні послуги оплачують позивачі самостійно. Перешкод в користуванні квартирою позивач відповідачу не чинив. Таким чином, суд вважає, що відповідач постійно не проживає в спірній квартирі понад шість місяців без поважних причин. Його реєстрація ущемляє права позивача. Крім того суд ставиться критично до заяви відповідача про вимушене не проживання за даною адресою оскільки ні яких підттверджуючих документів суду не надано. При таких обставинах суд приходить до обгрунтованого висновку, що вимоги позивача про визнання відповідача втратившим право користування спірною квартирою підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-05 00:00:00

16.09.2008 року позивачка [PERSON]. звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів в розмірі &frac14; частки на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 04.09.1999 року. Від подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]народження. Однією сім'єю проживали до 20 вересня 2007 року. З того часу сім'я фактично розпалася. На даний час відповідач матеріально сина не забезпечує, останній перебуває на її утриманні. Тому вона вимушена була звернутись з позовом до суду. В судовому засіданні позивачка [PERSON]. позовні вимоги підтримала, просила стягнути аліменти в розмірі &frac14; частки. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з'явився, причин неявки не повідомив, хоча належним чином був сповіщений про час, день та місце розгляду справи. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони у справі 4 вересня 1999 року зареєстрували шлюб (а.с.3). Від подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]народження (а.с.4). Згідно довідки виконавчого комітету Ворожбянської міської ради Білопільського району №1263 від 08.09.2008 року неповнолітній син [PERSON] перебуває на утриманні позивачки [PERSON] . (а.с.5). Відповідач [PERSON] . матеріально сина не забезпечує. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі &frac14; частки на утримання сина [PERSON] на користь позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 21 січня 2008 року помер її брат [PERSON] , що мешкав по вул. [ADDRESS] в смт. Велика Лепетиха, Херсонської області. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно – земельну частку (пай), та житловий будинок. Все належне йому майно брат заповів їй. Так 23 жовтня 2007 року він уклав заповіт, згідно якого спадкоємцем його майна є вона. У встановлений законодавством шестимісячний строк із заявою до державної нотаріальної контори вона не звернулася, так як мешкає за межами Херсонської області, була хвора, тому не мала можливості приїхати до смт. Велика Лепетиха. На підставі вище вкладеного заявник просить суд визначити їй додатковий строк 2 місяці для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її брата [PERSON] , що помер 21 січня 2008 року в смт. Велика Лепетиха Херсонської області. У попередньому судовому позивача позов підтримала. Відповідач позов визнав повністю і не проти того, щоб позивачеві надали додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов можливо задовольнити та визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилася після смерті її брата – [PERSON] , який помер 21 січня 2008 року, оскільки цей строк пропущений позивачем з поважних причин, відповідач позов визнав, а тому відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі ч.3 ст. 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 21 січня 2008 року помер її чоловік [PERSON] , що мешкав по вул. [ADDRESS] в смт. Велика Лепетиха, Херсонської області. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно – земельну частку (пай), та житловий будинок. Спадкоємцем першої черги є вона, і на даний час спадщину ніхто прийняв. У встановлений законодавством шестимісячний строк із заявою до державної нотаріальної контори вона не звернулася, так як останній час вона з [PERSON] . не проживала, тому в неї не було необхідних документів для подання у нотаріальну контору. На підставі вище вкладеного заявник просить суд визначити їй додатковий строк 2 місяці для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її чоловіка [PERSON] , що помер 21 січня 2008 року в смт. Велика Лепетиха Херсонської області. У попередньому судовому позивача позов підтримала. Відповідач позов визнав повністю і не проти того щоб позивачеві надали додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов можливо задовольнити та визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилася після смерті її чоловіка – [PERSON] , який помер 21 січня 2008 року, оскільки цей строк пропущений позивачем з поважних причин, відповідач позов визнав, а тому відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі ч.3 ст. 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що він зареєстрував шлюб з відповідачкою і проживав разом до червня 2008 року. Від цього шлюбу має дітей: [PERSON] , 04.11.1990 року народження та [PERSON] 08.01.1994 року народження. Спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів та взаємні непорозуміння. Шлюбні відносини припиненні з червня 2008 року. Подальше спільне проживання та збереження сім'ї суперечить його інтересам. На підставі вищевикладеного позивач просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 01.12.1990 року в м. Бельц ССР Молдова відділом реєстрації актів громадського стану, актовий запис № [INFO] від 01.12.1990 року. Позивач у попереднє судове засідання не з’явився, але надав письмову заяву в якій позов підтримує і просить суд розглянути справу у його відсутність. Відповідачка позов визнала і згодна на розірвання шлюбу з позивачем. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що відповідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб між сторонами необхідно розірвати, так як спільне життя подружжя не склалося по причині несумісності характері, шлюбні відносини між подружжям припинені, а тому шлюб носить формальний характер, і подальше спільне життя подружжя та збереження сім’ї суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені нею судові витрати у розмірі 16 гривень, оскільки вони підтверджені: квитанціями від 15.09.2008 року за № 95 на суму 8,50 грн. та № 96 на суму 7,50 грн. (а.с.). На підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-05 00:00:00

Позивач просить встановити юридичний факт - належність померлому [INFO] року [PERSON] Свідоцтва на право власності на будівлі [ADDRESS], виданого 27.02.1961 року, та визнати за ним, позивачем, право власності на спадкове майно - вказаний жилий будинок, посилаючись на те, що після смерті діда він, як спадкоємець за заповітом, звернувся із заявою до нотаріальної контори про видачу Свідоцтва про право на спадщину, але в зв`язку з тим, що у Свідоцтві про право власності на будинок була допущена помилка в прізвищі спадкодавця - „[PERSON]” замість „[PERSON]”, нотаріусом було відмовлено у його видачі, що позбавляє позивача можливості оформити спадщину на своє ім'я. Позивач в попередньому судовому засіданні позов підтримав і просив його задовольнити. Представники Переяслав-Хмельницької міської ради та Переяслав-Хмельницького БТІ в попереднє судове засідання не з'явилися, направили суду заяви, в яких просять розглядати справу без участі представників, проти задоволення позову не заперечують. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] є спадкоємцем померлого [INFO] року [PERSON] за заповітом. Після смерті останнього відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] позивач, як спадкоємець за заповітом, звернувся із заявою до нотаріальної контори про видачу Свідоцтва про право на спадщину, але в зв`язку з тим, що у Свідоцтві на право власності на будівлі була допущена помилка в прізвищі спадкодавця - „[PERSON]” замість „[PERSON]”, нотаріусом було відмовлено у його видачі.. Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] його власником є [PERSON]. Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] прізвище померлого спадкодавця зазначено як „[PERSON]”, також в довідці виконкому Переяслав-Хмельницької міської ради від 10.06.2008 року за №1527 зазначено, що позивач - [PERSON], проживав за вказаною у Свідоцтві на право власності на будівлі адресою разом з [PERSON] до дня його смерті. Таким чином, у Свідоцтві на право власності на будівлі, виданому 27.02.1961 року за [NUMBER], допущена помилка в написанні прізвища власника: „[PERSON]”, замість „[PERSON]”. Отже, як слідує з правовстановлюючих документів, Свідоцтво на право власності на будівлі, видане 27.02.1961 року за [NUMBER], згідно з яким домоволодіння в [ADDRESS] належне [PERSON], в дійсності належить [PERSON]. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть, довідкою Переяслав-Хмельницької міської ради, Свідоцтвом на право власності на будівлі, технічним паспортом на житловий будинок, рішенням реєстратора про відмову в реєстрації. При таких обставинах, суд, відповідно до ст.ст.256, 259 ЦПК України, встановлює факт, який має юридичне значення - факт належності померлому [INFO] року [PERSON] Свідоцтва на право власності на будівлі [ADDRESS], виданого 27.02.1961 року на ім`я [PERSON], і за [PERSON] необхідно визнати право на спадщину після смерті [PERSON]. На підставі ст.ст. 328; 1268 ЦК України,

Outcome: approved