Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-17 00:00:00

Представник Ялтинської міської ради звернувся до Ялтинського міського суду АРК із зазначеною позовною заявою в порядку процесуальних вимог цивільного судочинства і остаточно просить суд : - Зобов'язати [PERSON] і [PERSON] знести самочинно встановлений навіс літера «П» в районі будинку [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач [PERSON] самочинно спорудив навіс на прибудинковій території будинку [ADDRESS], [PERSON] користується цією спорудою. Як правову підставу позову представник позивача остаточно визначив ч. 4 ст. 376 ЦК України. Представники відповідача [PERSON] за довіреністю [PERSON] проти позову заперечував, посилаючись на те, що [PERSON] є власницею споруд на підставі договору купівлі-продажу від 13 квітня 2008 року. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, [PERSON] просила суд задовольнити позов Ялтинської міської ради, посилаючись на його обґрунтованість. Особи, які беруть участь у справі, не заявили у суді, що факти, які мають значення для справи, їм відомі особисто, тому не вирішувалось питання про їх допит в якості свідків згідно зі ст. 184 ЦПК України. Вислухавши пояснення представників сторін, третьої особи, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної заяви з таких підстав. Предметом спору про знесення об'єкту самочинного будівництва є навіс літера «П», споруджений на прибудинковій території будинку [ADDRESS]. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених позовних вимог. Позов заявлений з підстав ч. 4 ст. 376 ЦК України, згідно якої якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Дія зазначеної норми про знесення розповсюджується виключно на нерухоме майно, а тому позивач має довести, що споруда навіс літера «П» таким є (тобто, чи можливо переміщення об'єкту без знецінення та зміни призначення). Проте жодних доказів на підтвердження цих обставин представник позивача не надав. При цьому рішенням Ялтинського міського суду АРК від 27 серпня 2004 року і ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду АРК від 16 листопада 2004 року, які були постановлені у цивільній справі за участю [PERSON], встановлено, що навіс був реконструйований на квітник і така реконструкція була спрямована на благоустрій території за згодою співвласників квартир будинку. Отже, враховуючи, що згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких брала участь особа, щодо якої встановлені ці обставини, суд дійшов висновку, що не існує самого об'єкту, про знесення якого просить представник Ялтинської міської ради. Таким чином, розглянувши цивільну справу в присутності представників сторін, третьої особи, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позовна заява задоволенню не підлягає. Питання про розподіл судових витрат вирішується відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed