Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-14 00:00:00

24.03.2008 року КП «Теплоенерго» в особі представника Рудої О.А. звернулося до суду із вказаним позовом, де просить постановити рішення, яким стягнути з відповідачів на його користь борг у сумі 7272,20 грн., 3% річні у сумі 1436,46 грн., суму, на яку збільшився борг з урахуванням індексу інфляції - 2661,42 грн., а всього 11369,88 грн., та судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 30 грн.00 коп. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, мотивуючи їх тим, що відповідачі отримували від КП «Теплоенерго» послуги з теплової енергії у вигляді опалення і підігріву гарячої води. Жодних претензій про якість послуг від них до підприємства не надходило. Однак до сьогоднішнього дня спожиті відповідачами послуги повністю не оплачені, в зв'язку з чим виникла заборгованість в сумі 7272,20 грн. За правилами Цивільного Кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому відповідачі мають сплатити на користь КП «Теплоенерго» борг з урахуванням 3% річних та індексу інфляції. Відповідачі до судового засідання повторно не з'явилися про причини неявки суд не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, зі згоди представника позивача та позивача, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши і проаналізувавши представлені докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач надає відповідачам [PERSON], [PERSON], [PERSON], які проживають в [ADDRESS], послуги з теплової енергії та підігріву води. Відповідно до ст.162 ЖК України відповідачі зобов'язані своєчасно вносити плату за споживання наданих послуг, але вони належним чином не виконують обов'язку щодо повної та своєчасної оплати спожитих послуг. В порушення вимог ст.162 ЖК України відповідачі протягом тривалого часу не сплачують вартість послуг з теплової енергії та підігріву води. Невиконання відповідачами обов'язку по своєчасній оплаті послуг з теплової енергії та підігріву води призводить до порушення права позивача на своєчасне та повне отримання оплати за надані послуги. Однак, судом встановлено, що в порушення вимог закону відповідачі протягом тривалого часу не оплачують вартість наданих їм позивачем послуг з теплової енергії та підігріву води, в результаті чого у них утворилася заборгованість перед позивачем. Невиконання відповідачами обов'язку по своєчасній оплаті послуг з теплової енергії та підігріву води призводить до порушення права позивача на своєчасне та повне отримання плати за надані послуги. Письмовими доказами по справі підтверджується наявність боргу відповідачів з теплової енергії та підігріву води перед КП «Теплоенерго» за період з 01.07.2001 року по 01.02.2008 року в сумі 7272 грн. 20 коп. Згідно з вимогами ст.68 ЖК України, наймач жилого приміщення зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст.64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Що стосується вимог позивача щодо стягнення з відповідачів на користь КП «Теплоенерго» суми боргу з врахуванням 3% річних та індексу інфляції, то в цій частині позовних вимог слід відмовити з таких підстав. Статтею 625 ЦК України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов'язання, згідно з частиною другою якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому, в даному випадку виплату процентів розглядати як санкцію за порушення грошового зобов'язання. Згідно з вимогами Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється на підставі договору. При цьому, однією з істотних умов договору на надання житлово-комунальних послуг є відповідальність сторін та штрафні санкції за невиконання умов договору. Приймаючи до уваги те, що цивільна справа та обов'язки між позивачем та відповідачами виникли на підставі рішення виконкому Кременчуцької міської ради, тобто за правилами ч.4 ст. 11 ЦК України, і договір між ними не укладався, то суд вважає, що в даному випадку до боргу відповідачів не може бути застосовано правила ст.625 ЦК України, щодо нарахування індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми, оскільки споживачі послуг КП «Теплоенерго» не були належним чином попереджені про наслідки та розміри їх можливої відповідальності у разі невиконання або неналежного виконання зобов'язання. Таким чином, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial