overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду позовом про стягнення з відповідача аліментів на ії утримання, в зв”язку з тим, що вона знаходиться у декретній відпустці до виповнення їх спільною дитиною: [PERSON], [INFO] народження трьох років у розмірі по 1\4 частині заробітку щомісячно. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та пояснила, що з 26.11.2004 року знаходиться в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого вони мають сина [PERSON], [INFO] народження, який знаходиться на ії утриманні, а вона в теперішній час знаходиться в декретній відпустці. Відповідач самостійно не надає ій матеріальній допомоги, тому вона вимушена звернутися до суду з цим позовом. Відповідач до суду не з'явився за невідомими причинами, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з нижченаведених підстав: Відповідно до ст.84 Сімейного Кодексу України жінка, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до виповнення дитиною трьох років. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбних стосунках з 2004 року. [INFO] в них народився син [PERSON], батьком якого в свідоцтві про народження вказаний відповідач(а.с.5) З довідки ОСМД „Гвардійська” видно, що з позивачкою разом проживає неповнолітній син [PERSON], 2005 року народження (а.с. 3) З матеріалів справи також видно, що позивачка працює на ЗАТ «Макіївський металургійний завод» і з 16.01.2006 знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до виповнення їй 3-х річного віку, що підтверджується довідкою ЗАТ «ММЗ» ( а.с.2). Враховуючи вищенаведене, суд вважає необхідним стягувати з відповідача аліменти на утримання дружини в розмірі по 1\4 частині заробітку щомісячно до виповнення сином [PERSON] трьох років, та в разі утримання такої суми матеріальне становище відповідача буде не гірше, ніж матеріальне становище позивачки та іїдитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

АСТ “Вексель” звернулось до суду з позовом до [PERSON]„Про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування” та просить суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 5201,56 грн., суму судових витрат в розмірі 52,02 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення процесу в сумі 30 грн. В позові вказано, що між відповідачем та АКПІБ філією “Головне управління Промінвестбанку в донецькій області” 07.12.2005 року було укладено кредитний договір № 15-93/36-10684/05 , згідно з яким [PERSON] отримав кредит в розмірі 5000 грн. відповідачем були порушені умови кредитного договору щодо порядку та строків його погашення, внаслідок чого відповідач кредит не повернув. З метою мінімалізації ризику неповернення кредиту Промінвестбанком був укладений Договір добровільного страхування кредитних ризиків № 001/03-360/03 Д від 20.11.2003 року з позивачем. Згідно з умовами страхового договору, страховим випадком є несплата позичальником двох чергових платежів поспіль основного боргу та відсотків по ньому згідно з графіком, встановленому кредитним договором. Тому, позивачем банку була сплачена сума страхового відшкодування в розмірі 5201,56 грн.- заборгованість [PERSON]перед банком по кредитному договору. Представник позивача до суду не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач до суду не з'явився за невідомими причинами, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з нижченаведених підстав: Відповідно кредитного договору № 15-93/36-10684/05 від 07.12.2005 року „Промінвестбанк” надало [PERSON] кредит в розмірі 5000 грн. із сплатою 26 % річних за користування кредитом (а.с.10). З матеріалів справи також видно, що між “Промінвестбанком” та АСТ “Вексель” 20.11.2003 року укладено генеральний договір страхування ризику неповернення кредиту. (а.с.6-8). 21.12.2007 року позивачем було сплачено суму страхового відшкодування на користь “Промінвестбанку” в розмірі 5201,56 грн., що підтверджується платіжним дорученням (а.с.22). Відповідно до ст. 1188 ЦК України п.1 шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно зі ст.27 Закону України „Про страхування”, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимог, яке страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяння збиток. Згідно з ч.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, суд вважає доведеними позовні вимоги страхової компанії і вона має право зворотної вимоги до винної особи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Самарівської сільської ради Ратнівського району Волинської області СВК «Самарівський» Ратнівського району Волинської області, Ратнівської районної державної адміністрації Волинської області про визнання права на земельну частку (пай) та виділення земельної частки (паю), у розмірі 2.62 га . Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що вона з 01.04.1975 року по 12.02.2003 року працювала в СВК «Самарівський» та була членом кооперативу. В ході паювання земель, що знаходились у колективній власності СВК «Самарівський» вона помилково не була включена у списки членів кооперативу, маючих право на земельну частку (пай). Сільськогосподарським виробничим кооперативом їй було виділено майновий пай. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить його задовольнити, з підстав викладених в заявленому позові. Представники відповідачів: Самарівської сільської ради Ратнівського району Волинської області, Ратнівської районної державної адміністрації Волинської області [PERSON], [PERSON] позов [PERSON] визнали. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі письмові докази, суд приходить до наступного. З довідок виданих СВК «Самарівський» встановлено, що позивачка [PERSON] була членом кооперативу, яка не була включена в списки осіб - членів кооперативу, маючих право на земельну частку (пай). У відповідності з ст. 2 Указу Президента України № 720 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського кооперативу, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного кооперативу, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. За повідомленням відділу земельних ресурсів у Ратнівському районі Волинської області по Самарівській сільській раді розмір земельного паю становить 2,62 га. Враховуючи, що позивачка [PERSON] на час розпаювання земель колективної власності сільськогосподарського виробничого кооперативу була членом вказаного кооперативу, а тому заявлений позов слід задовольнити. Позивачка не настоює на стягненні судових витрат з відповідачів, понесених нею при подачі позову в суд. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

В травні 2008 року заявниця звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт, що вона постійно проживає на території України протягом п'яти років. В обґрунтування заяви заявниця вказала на те, що вона народилася [INFO] в Пермській області Російської Федерації. З 1986 року проживає у м. Дніпропетровську, де і зареєструвала шлюб з [PERSON] [INFO]. Вона працювала у Виробничому об'єднанні «Дніпропетровський комбайновий завод ім. К.Е. Ворошилова», дитячих садках № 197 та № 62 м. Дніпропетровська. У 1999 році позивачка загубила свій паспорт, що підтверджував громадянство України, і не звернулася до відповідних органів про видачу нового. В даний час їй видали довідку про те, що вона перебувала в громадянстві колишнього СРСР, згідно паспорта зразка 1974 року. Вона вимушена звернутися до суду з даною заявою для набуття громадянства України. У судовому засіданні заявниця уточнила вимоги заяви та просила встановити факт, що вона постійно проживає на території України з грудня 1986 року по липень 2008 року, при цьому посилалась на підстави зазначені в заяві. Представник зацікавленої особи у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Вислухавши заявницю та свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України судовим порядком можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO]народження, працювала у Виробничому об'єднанні «Дніпропетровський комбайновий завод ім. К.Е. Ворошилова» з 30.06.1986 року по 06.05.1989 року, Дитячому комбінаті № 197 Ленінського району м. Дніпропетровська з 11.02.1991 року по 19.04.1991 року, Дитячому комбінаті № 62 Дніпропетровського державного металургійного заводу ім. Петровського з 24.04.1991 року по 27.06.1997 року. Дані обставини підтверджені трудовою книжкою заявниці. Крім того, [INFO] заявниця зареєструвала шлюб з [PERSON] у відділі РАГС виконкому Ленінської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська. Свідки [PERSON]. та [PERSON] підтвердили постійне проживання заявниці на території України з 1991 року. Згідно довідки СГІРФО Красногвардійського РВ ДМУ УМВС України від 12.05.2008 року, заявниця була документована паспортом громадянина СРСР зразка 1974 року серії [NUMBER], виданим 17.02.1989 року Красногвардійським РВВС м. Дніпропетровська. З пояснень заявниці вбачається, що вона вимушена звернутися до суду з даною заявою для подальшого набуття громадянства України, оскільки загубила в 1999 році паспорт громадянина СРСР зразка 1974 року. Враховуючи наведене, суд вважає, що дану заяву необхідно задовольнити та встановити факт постійного проживання на території України [PERSON] [INFO]народження, в період з грудня 1986 року по липень 2008 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

[INFO]помер [PERSON]після смерті якого відкрилась спадщина на будинковолодіння [ADDRESS] Спадкоємцями по закону на спадкове майно померлого є його дружина[PERSON]. та дочка [PERSON] Позивачка, посилаючись на те, що після смерті батька вона та мати фактично прийняли спадщину, так як проживали разом із спадкодавцем на день його смерті, з заявами до нотаріуса не звертались через відсутність правовстановлюючих документів на будинок, звернулася до суду і просить визнати за нею право власності на спадкове майно. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надавши заяву, в якій проти визнання за позивачкою права власності на спадщину не заперечує, просить розглянути справу у її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на будинковолодіння №[ADDRESS] Після смерті спадкодавця спадщину фактично прийняли його дружина та дочка, так як постійно проживали разом з ним до дня його смерті. Відповідачка не заперечила про визнання права власності на всю спадщину за позивачкою, надавши про це завірену секретарем сільської ради заяву. Відповідно до ст. 1268 ЦК України прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу її відкриття, а тому за [PERSON] слід визнати право власності на спадкове будинковолодіння. На підставі викладеного, ст. 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

[INFO]помер [PERSON] після смерті якого відкрилась спадщина на будинковолодіння та земельну ділянку площею 0,262 га на [ADDRESS] Спадкоємцем по закону на спадкове майно померлого є його син - [PERSON] Позивач, посилаючись на те, що він не може отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок, звернувся до суду і просить визнати за ним право власності на спадкове майно. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надавши заяву, в якій позов визнає повністю, просить розглядати справу у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Після смерті[PERSON] відкрилась спадщина на будинковолодіння та земельну ділянку площею 0,262 га на[ADDRESS] Відповідно довідки Костянтинівської сільської ради від 12 червня 2008 року власником будинковолодіння на [ADDRESS] є [PERSON] Після смерті спадкодавця спадщину фактично прийняв позивач, вчасно подавши заяву в нотаріальну контору. Інших спадкоємців немає. Відповідно до ст. 1268 ЦК України прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту її відкриття, а тому за [PERSON] слід визнати право власності на спадкове майно. На підставі викладеного, ст. 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

Позивачка просить суд розірвати шлюб між нею і відповідачем, який було зареєстровано 01.08.1998 року Великоберезянською сільською радою, Таращанського району, Київської області, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, так як у них різні характери та різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого між ними стали виникати суперечки та непорозуміння, які набули принципового характеру. Позивачка стверджує, що їх сім'я існує лише формально і примирення з відповідачем стало неможливим. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, обґрунтовуючи свої вимоги вищевикладеними фактами. Миритися вона категорично не бажає. Відповідач позов визнав і пояснив що спільне сімейне життя з позивачкою не склалося, їх сім'я існує лише формально, а тому він не заперечує проти розірвання шлюбу між ним та позивачкою. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення відповідача та дослідивши письмові докази вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 01.08.1998 року Великоберезянською сільською радою, Таращанського району, Київської області, який на даний час носить формальний характер, оскільки сторони фактично припинили сімейно-шлюбні відносини. Миритися сторони не бажають. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб між сторонами необхідно розірвати. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

Позивачка просить суд розірвати шлюб між нею і відповідачем, який було зареєстровано 20.01.2001 року Щербашенецькою сільською радою Богуславського району Київської області, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, так як у них появились різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого між ними постійно виникали сварки та непорозуміння, які набули принципового характеру. Позивачка стверджує, що їх сім'я існує лише формально і примирення з відповідачем стало не можливим. Крім того позивачка просить визначити місце проживання їх дочки [PERSON], [INFO], з нею. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, обґрунтовуючи свої вимоги вищевикладеними фактами. Миритися вона категорично не бажає. Відповідач в судовому засідання позов визнав і не заперечував проти його задоволення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 20.01.2001 року Щербашенецькою сільською радою Богуславського району Київської області, який на даний час носить формальний характер, поскільки сторони фактично припинили сімейно-шлюбні відносини, ніяких стосунків не підтримують, стали проживати окремо один від одного. Миритися сторони не бажають. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб між сторонами необхідно розірвати. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

[PERSON]звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON]про стягнення аліментів на неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, з дня подання заяви і до повноліття дитини, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку . В судовому засіданні позивач позов підтримав та просить суд стягнути з [PERSON]. аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Відповідачка [PERSON]. в судове засідання не з”явилася, хоча про розгляд справи була повідомлена належним чином. Причини не явки відповідачки суду не відомі. Згідно копії про народження [NUMBER], являється матір”ю [PERSON], [INFO] Суд вважає, що позов підлягає задоволенню зв слідуючих підстав: Матеріалами справи встановлено, що з 1991 року сторони проживають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] З січня 1996 року відповідачка не цікавиться вихованням свого неповнолітнього сина, ухиляється від свого обов”язку по утриманні дитини. Неповнолітній [PERSON] повністю знаходиться на утриманні позивача. У відповідності до ст.ст. 180-184 СК України батьки зобов”язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини може брати участь в утриманні дитини в грошовій або натуральній формі. Кошти на утримання дитини присуджуються в частці від доходу батьків. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільно проживаючи з відповідачем не зійшлися характерами, зловживання ним спиртних напоїв, сварки і сім”я розпалася. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та пояснила суду, що 11.08.2001 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі, від цього шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. З [PERSON]. не зійшлися характерами і через це сім”я розпалася . Примиритися та проживати з відповідачем не бажає. Відповідач в судове засідання не з”явився. Надав суду письмову заяву про слухання справи за його відсутності. З позовними вимогами згоден. Відповідно ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Стаття 105 та 110 СК України передбачає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред”явлений одним із подружжя. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11 серпня 2001 року зареєстрованого відділом РАГСу Дубовогрядської сільської ради Сахновщинського району, Харківської області, актовий запис № 3. Від спільного сімейного життя мають доньку [PERSON], [INFO]. Внаслідок не сумісництва характерами у взаємовідносинах зникла повага та взаєморозуміння, все це призвело до розпаду сім”ї. На примирення з відповідачем позивачка не згодна. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов [PERSON]до [PERSON]про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки сім”я розпалась остаточно і примирення між подружжям не можливе. Згідно ст. 112 СК України, суд з”ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що мають істотне значення. На основі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 1994 р. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON],[INFO] р.н. Сімейне життя не склалося через несумісність характерів та різних поглядів на життя, однією сім'єю не проживають, тому позивачка просить розірвати шлюб, дитину залишити проживати з нею. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги на підставах, що вказані в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами неможливе, оскільки сім'я фактично розпалася, тому шлюб слід розірвати, дитину залишити проживати з матір'ю.

Outcome: approved