Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-14 00:00:00

18 липня 2008 року позивач звернулась до відповідачів з позовом про продовження строку на прийняття спадщини та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування посилаючись на те, що [INFO] померла мати позивача, [PERSON] якій на праві особистої власності належала земельна ділянка площею 7,0265 га, розміщена на [ADDRESS]Спадкоємцями на вказане спадкове майно є позивач та її сестри, відповідачі по справі, які не бажають приймати спадщину, що підтвердили своїми заявами до Царедарівської сільської ради. Але позивач своєчасно не звернулася з заявою про прийняття спадку, оскільки не знала закону і вважала, що раз користується цією землею, то прийняла спадок. На підставі викладеного, позивач прохає суд визнати поважною причину пропуску нею, [PERSON] строку для прийняття спадщини після смерті матері, [PERSON] Визнати за нею, [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 7,0265 га, розміщена на території [ADDRESS] відповідно до Державного акту на землю серії [NUMBER] після смерті матері, [PERSON] яка померла [INFO]. У судовому засіданні позивач, підтримала позовні вимоги викладені в позовній заяві та пояснила, що [INFO] померла мати позивача, [PERSON] якій на праві особистої власності належала земельна ділянка площею 7,0265 га, розміщена на [ADDRESS]Спадкоємцями на вказане спадкове майно є позивач та її сестри, відповідачі по справі, які не бажають приймати спадщину, що підтвердили своїми заявами до Царедарівської сільської ради, але позивач своєчасно не звернулася з заявою про прийняття спадку, оскільки не знала закону і вважала, що раз користується цією землею, то прийняла спадок. Крім того, позивач вказала, що додатковою причиною, з якої вона своєчасно не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини було також те, що на її утриманні та вихованні знаходяться двоє малолітніх дітей, які потребують постійної материнської турботи та піклування. Також, в судовому засіданні, 15 вересня 2008 року, позивач надала свою письмову заяву, в якій прохала суд не стягувати на її користь з відповідачів, понесені нею при зверненні до суду судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. та судовий збір (держмито) в сумі 83 грн.. Відповідачі -[PERSON], [PERSON] позовні вимоги визнали та проти задоволення позову не заперечували. Інтереси третьої особи Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області представляла Остраницина О.Б., яка вказала, що знаходить позов позивача таким, що підлягає частковому задоволенню, а саме можливе продовження строку для подання заяви до державної нотаріальної контори Харківської області про прийняття спадщини, якщо буде судом встановлено поважність причини пропуску даного строку, тоді як визнати за позивачем право власності на вказаний спадок є не можливим, бо жоден з спадкоємців не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини і спадкова справа не заводилася після смерті [PERSON] Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини: Згідно ксерокопії свідоцтва про смерть від 26 вересня 2006 року на [PERSON] актовий запис [NUMBER] (а.с.№17), вбачається, що остання померла [INFO] в[ADDRESS] З огляду на ксерокопію Державного акту на право власності на землю [NUMBER] (а.с.№18), вбачається, що при житті [PERSON] на підставі розпорядження голови Лозівської райдержадміністрації від 10 грудня 2002 року [NUMBER] їй передана у приватну власність земельна ділянка площею 7,0265 га, яка розташована на території [ADDRESS], для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно ксерокопії свідоцтва про народження (а.с.№19) вбачається, що позивач дійсно являється донькою [PERSON] де в графі «батько» вказано [PERSON], в графі «мати» -[PERSON] Також, згідно до ксерокопій свідоцтв про народження (а.с.№20,21), встановлено, що позивач має двох рідних сестер - [PERSON] та [PERSON], які являються відповідачами по справі. В підтвердження того, що відповідачі відмовилися від своєї частки на спадщину, позивач надала до матеріалів справи заяви відповідачів, в яких вони відмовляються від прийняття спадщини, що залишилась після смерті їх матері, [PERSON] (а.с.№23,24). Виходячи з викладеного, судом встановлено, що зв»язку зі смертю спадкодавця, позивач дійсно має право на прийняття спадщини, оскільки згідно до положення частини 1 ст. 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається в наслідок смерті особи або оголошення її померлою. Необхідно зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, вказано, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Матеріалами справи встановлено, що дійсно, позивач у встановлений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, не звернулась до Лозівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у зв'язку з тим, що на її утриманні та вихованні знаходяться двоє малолітніх дітей, які потребують постійної материнської турботи, а саме: - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]народження (а.с.№46, 47). Крім того, з огляду на довідку від 15.09.2008 року, виданої Лозівської державною нотаріальною конторою Харківської області, встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON], померлої [INFO], не заводилася. З огляду на матеріали справи та пояснень самого позивача , судом у судовому засіданні, встановлено, що позивач пропустила встановлений законом шестимісячний строк для звернення до державної нотаріальної контори із заявою на прийняття спадщини. Позивач вказала, що вважає причину пропуску строку поважною тому і прохає суд призначити їй строк достатній для подання заяви до нотаріальної контори на прийняття спадщини у три календарних місяці. Згідно до частини 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Виходячи з досліджених матеріалів справи, суд знаходить позов в частині продовження строку на прийняття спадщини таким, що підлягає задоволенню та визнає причину пропуску строку звернення позивачем до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини - поважною та вважає можливим визначити їй додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини у три календарних місяці. Відносно до позовних вимог позивача про визнання за нею права власності на спадкове майно у вигляді земельної ділянки, необхідно зазначити, що відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування вказано, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в частині визнання за нею права власності на земельну ділянку у порядку спадкування. Згідно до п.6 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Із матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду було сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи на суму 30 гривень 00 копійок, про що надано квитанцію (а.с.№ 2), а також судовий збір (держмито) в сумі 83 грн. (а.с.№1). В судовому засіданні, 05 серпня 2008 року, позивач надала свою письмову заяву, в якій прохала суд не стягувати на її користь з[PERSON] та [PERSON] понесені нею при зверненні до суду судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. та судовий збір (держмито) в сумі 83 грн. (а.с.№33). Положенням ч. 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичний осіб, поданих відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Outcome: partial