overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

У липні 2008 року позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що у 1961 року зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від спільного життя з відповідкою в них народилосядвоє дітей, на даний час вони є повнолітніми. Спільне життя не склалося через несумісність характерів із-за чого постійно виникали сварки. Позивач просив слухати справу у його відсутності в зв’язку з хворобою, позов підтримує. Відповідачка проти позову не заперечувала, на розлучення згодна, суду пояснила, що разом не проживають з 2004 року, спільного господарства не ведуть. Враховуючи вищенаведене, суд вважае, що позов підлягае задоволенню з таких підстав відповідно до ст.111 Сімейного кодесу Украіни морально-правовою основою шлюбу є почуття взаємноі любові, поваги, взаємодопомоги та підтримки, а таке між сторонами по справі не існує. З’ясувавши фактичні взаємини подружжя суд постановляє рішення про розірвання шлюбу згідно ст.112 Сімейного кодексу Украіни Судові витрати згідно ст.88 ЦПК України суд покладає на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що його батьки розлучились, він навчається на третьому курсі першому курсі денного відділення ПТУ №5 знаходиться на утриманні матері і потребує матеріальної допомоги. Батько, відповідач по справі добровільно матеріальної допомоги на навчання не надає. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на своє утримання в розмірі &frac14; частини від усіх видів його доходу щомісячно до досягнення 23 років.. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги уточнив- просив стягнути з відповідача на свою користь аліменти на своє утримання в розмірі &frac14; частини від усіх видів його доходу щомісячно до закінчення навчання тобто до 30 червня 2009 року. Відповідач позов визнав і не заперечував проти стягнення з нього аліментів на користь позивача в розмірі &frac14; частини від усіх видів його заробітку до закінчення сином навчання. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 199 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину, якщо вона продовжує навчання і в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. Судом встановлено, що батьком позивача є [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження. [PERSON] навчається на на третьому курсі першому курсі денного відділення ПТУ №5 знаходиться на утриманні матері і потребує матеріальної допомоги, батько добровільно матеріальної допомоги на утримання та навчання сина не надає. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивач знаходиться на утриманні матері, навчається на денному відділенні, не працює, відповідач є працездатним, проти стягнення з нього аліментів на утримання сина не заперечує. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

20.06.2008 року ПМП «Світоч» звернулося до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з 11.01.2006 року по 07 липня 2007 року у нього працювала продавцем [PERSON], з якою було укладено договір про повну матеріальну відповідальність. При проведенні переобліку була виявлена нестача товарно-матеріальних цінностей на суму 4228,16 грн. Половину цієї суми заплатила продавець [PERSON], яка працювала разом із відповідачем і також була матеріально відповідальною особою. Просить суд стягнути із [PERSON] на користь ПМП «Світоч» 2114 грн. 08 коп. матеріальної шкоди та судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача Сорока Тамара Іванівна підтримала позов та просить його задовольнити. Погодилася на розстрочку виконання рішення суду на 6 місяців. Відповідач спочатку позов не визнала, але в ході розгляду справи визнала позовні вимоги і просить розстрочити їй сплату суми, яка буде стягнута за рішенням суду, на 1 рік. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що під час інвентаризації товарно-матеріальних цінностей, яка була проведена 07.07.2007 року була виявлена нестача на суму 4228,16 грн. [PERSON] також була присутня під час інвентаризації, але порівняльну відомість не підписала. [PERSON] також пояснила, що вона сплатила половину суми нестачі, тобто 2114,08 грн. Розглянувши матеріали справи, заслухавши сторони та свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав : Як встановлено в судовому засіданні наказом від 11.01.2006 року [PERSON] була прийнята на роботу у ПМП «Світоч» старшим продавцем магазину «Продтовари» в с.Бахмач-2. В цей же день з нею був укладений договір про повну матеріальну відповідальність. Згідно порівняльної відомості результатів інвентаризації товарів в магазині «Продтовари» с.Бахмач-2 від 07.07.2007 року виявлена нестача в сумі 4228,16 грн. Відповідно до п.1) ч.1 статті 134 Кодексу Законів про Працю України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадку коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до ст.135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей. Частина перша статті 135-3 КЗпП України встановлює, що розмір заподіяної підприємству, установі, організації шкоди визначається за фактичними втратами, на підставі даних бухгалтерського обліку, виходячи з балансової вартості (собівартості) матеріальних цінностей. З врахуванням досліджених в судовому засіданні доказів, із відповідача підлягає стягненню 2114,08 грн. За згодою представника позивача суд вважає за можливе розстрочити виконання рішення строком на 6 місяців.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 02 червня 2001 Митковецькою сільською радою, Летичівського району Хмельницької області, актовий запис № 3. Від спільного шлюбу мають дітей: дочку [PERSON] [INFO] та дочку [PERSON] [INFO]. Сторони не проживаю разом вже декілька місяців і відповідач належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач тимчасово не працює, інших дітей немає, утримання по виконавчих документах з нього не проводиться. [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей: дочки [PERSON] [INFO] та дочки [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі 350 грн., щомісячно до досягнення дітьми повноліття та на її утримання до досягнення дочкою [PERSON] 3-х річного віку в сумі 150 грн., щомісячно. В судовому засіданні позивачка не з'явилася, подавши до суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, згідний сплачувати аліменти на утримання дітей та дружини. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно ст.ст. 180, 181, 182 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Оскільки [PERSON] не надає належної матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дочок [PERSON] та [PERSON], які проживають разом з позивачкою, між стотонами не досягнуто згоди, щодо обов'язку утримувати дітей, з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дітей: дочки [PERSON] [INFO] та дочки [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі 350 грн., щомісячно до досягнення дітьми повноліття та на утримання [PERSON] до досягнення дочкою [PERSON] 3-х річного віку в сумі 150 грн., щомісячно., починаючи з 07 липня 2008 року. На підставі наведеного ст.ст. 180, 181, 182 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

ВАТ "Волиньобленерго" в особі Ковельської філії звернулось з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за поставлену електроенергію в розмірі 4349,77 грн.за період з 24.12.2004 року по 31.05.2008 року. Мотивуючи позов тим, що відповідачі, які проживають в с.Облапи по [ADDRESS], використовуючи електроенергію здійснювали оплату за даними показчика без урахування останньої цифри, в результаті чого утворилась вказана заборгованість, в добровільному порядку відповідачі заборгованість не сплачують. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги змінив шляхом їх зменшення, просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість в межах строку позовної давності в розмірі 3895,43 грн. та судові витрати по справі в сумі 81 грн. Відповідач [PERSON] позов визнала, суду пояснила, що заборгованість виникла не через умисні дії відповідачів, а у зв'язку із видачею їм платіжної книжки із зазначення чотирьохзначного показника, виходячи з якого і здійснювалась оплата спожитої електроенергії, помилка була виявлена під час заміни лічильника за нашою заявою. Відповідач [PERSON] позов визнала, дала суду аналогічні пояснення. Представник відповідачів позов визнала. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. Як вбачається з розрахунку боргу відповідачами за період з 01.05.2006 року по 23.05.2008 року використано 23686 кВт/год електроенергії, оплата за яку становить 4365,43, з урахуванням часткової оплати в розмірі 470 грн, сума заборгованості становить 3895,43 грн. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, в даному випадку відповідно до Правил користування електричною енергією для населення. Враховуючи, що відповідачі спільно користуються послугами позивача, стягнення слід проводити в солідарному порядку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі в розмірі 81 грн підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача в рівних частках. На підставі ст.ст. 509 ЦК України, п.20 Правил користування електричною енергією для населення,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

[PERSON], [INFO] року народження, звернулась до суду із заявою про надання права на шлюб з [PERSON], [INFO]року народження, обгрунтовуючи заяву тим, що близько року вона зустрічається з [PERSON], з 20 червня 2008 року проживає у сім'ї останнього, молоді люди бажають створити сім'ю, однак враховуючи те, що [PERSON]виповнилось лише 15 років, вона змушена звернутись до суду з заявою про надання права на шлюб. В судовому засіданні [PERSON] подану заяву підтримала, просить її задовольнити. Представник органу опіки та піклування виконкому Ковельської міської ради, як представник заінтересованої особи, [PERSON] проти задоволення заяви не заперечив. [PERSON], як особа з яким заявниця має намір укласти шлюб, пояснив, що дійсно кохає [PERSON], бажає створити сім'ю і дбати про неї, заявниця з червня 2008 року проживає з ним та його батьками, між усіма членами сім'ї склались доброзичливі відносини, просить надати заявниці право на шлюб. В судовому засіданні мати [PERSON] [PERSON], суду пояснила, що між її сином та [PERSON] склались відносини побудовані на повазі та любові, з червня 2008 року [PERSON] проживає в їх сім'ї, за цей час відносини між молодими людьми не змінились, обоє у побуті є терпимими і розсудливими, до батьків ставляться з повагою, проти задоволення заяви не заперечила. Опікун неповнолітньої [PERSON] суду пояснила, що відносини з онукою зіпсувались саме через намір останньої укласти шлюб, на її думку, неповнолітня не готова створити сім'ю, такий крок може завдати їй лише психологічну травму, просить у задоволенні заяви відмовити. Суд, заслухавши пояснення заявника, заінтересованих осіб, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. Відповідно до ст.22 СК України шлюбний вік для жінки встановлюється у сімнадцять років, а для чоловіка - у вісімнадцять років. Згідно ст.23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла чотирнадцяти років, їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Заявниці [PERSON], [INFO] року народження, на день звернення до суду виповнилось 15 років. З копії рішення Ковельської міської ради від 26.04.1995 року [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народжена матір'ю - одиночкою, місце знаходження якої не відоме, а тому опікуном неповнолітньої призначено бабусю [PERSON]. Опікун неповнолітньої [PERSON] проти задоволення заяви про надання права на шлюб заперечила з мотивів неготовності онуки створити сім'ю. Однак судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON], [INFO]року, склались відносини, які побудовані на взаємній повазі та любові, молоді люди бажають створити сім'ю, піклуватись один про одного. Як вбачається з пояснень [PERSON], заявниця проживає в їх сім'ї, у батьків нареченого з нею склались добрі відносини, у побуті молоді люди стримані та терпимі. Таким чином, суд, враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги стан здоров'я неповнолітньої, приходить до висновку, що укладення шлюбу з [PERSON] відповідає інтересам заявниці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на дружину в зв”язку з доглядом дитини, до досягнення нею трьохлітнього віку. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що сторони перебувають в шлюбі, від якого мають неповнолітнього [PERSON], [INFO] року народження. В даний час позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною та потребує матеріальної допомоги, але позивач її не надає, тому просила стягнути з відповідача аліменти на дружину в зв”язку з доглядом дитини, до досягнення останньої трьохлітнього віку. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю, підтвердивши обставини, викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Відповідно ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Відповідно до ч.2 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з [INFO] року, відповідно свідоцтва про шлюб. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] року народження, батьком останнього є [PERSON], відповідач по справі. Відповідно довідки Ковалівської сільської ради Полтавського району позивачка проживає разом з малолітнім [PERSON], який знаходиться на її утриманні і згідно довідки начальника [INFO]перебуває у відпустці по догляду за дитиною до виповнення останній 3-х річного віку. В постанові про закінчення виконавчого провадження від 23.04.2008 року у відповідача є заборгованість по сплаті аліментів позивачці в сумі 1 268,04 грн., що підтверджує пояснення позивачки про ненадання відповідачем їй матеріальної допомоги на дитину. З врахуванням матеріального стану відповідача, який на даний час працює але не сплачує аліменти, не допомагає дружині матеріально, суд вважає, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими, доведеними в судовому засіданні та підлягають задоволенню в повному обсязі, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

В позовній заяві позивачка просить розірвати шлюб, який укладений між нею та відповідачем 06.02.1993 року в Синьківській сільській раді Заліщицького району Тернопільської області, актовий запис № 1, покликаючись на те, що з 2001 року вони спільно не проживають і їхній шлюб існує формально. Також просить справу розглянути без її участі, поскільки в даний час працює за межами України. Від спільного шлюбу в сторін є двоє дітей: дочка [PERSON] [INFO] року народження та син [PERSON] [INFO] року народження. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином та не повідомив про причини неявки. Суд вважає, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин, а, тому, справу слід розглянути заочно без участі відповідача і позов задоволити на підставі наявних у справі доказів, погодившись з позицією позивачки, яка настоює на розірванні шлюбу. Суд також вважає, що при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС з відповідача слід стягнути в дохід держави один неоподатковуваний мінімум доходів громадян, а позивачку від сплати звільнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.07.1995 року, який зареєстрували в Жмеринському міськвідділі РАЦС, за актовим записом № 167. Від шлюбу мають неповнолітнього сина -[PERSON], [INFO]. Позивач звернувся до суду з цим позовом і просив їх шлюб з відповідачкою розірвати посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося в зв'язку з різними поглядами на життя та сімейні взаємовідносини, які фактично зруйнували сім'ю. Позивач в попередньому судовому засіданні підтримав заявлені вимоги і пояснив, що збереження сім'ї стало неможливим, спільне проживання та ведення господарства припинили шість місяців тому назад, просив розглянути справу в попередньому судовому засіданні. Відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу. Спільне проживання та ведення господарства припинили шість місяців тому назад. Не заперечує проти розгляду справи в попередньому засіданні. Згідно ст. 130 ч.4 ЦПК України - у разі визнання позову ухвалення рішення проводиться в порядку встановленому ст. 174 Цього кодексу. Відповідно до змісту ст. 174 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як згідно ч.1 ст. 110 СК України - позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя; ч.2 ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. В попередньому судовому засіданні встановлено, що сторони спільне проживання та ведення господарства припинили шість місяців тому назад. Збереження сім'ї стало неможливим. Сторони не бажають збереження сім'ї та наполягають на розірванні шлюбу. Спору про виховання дитини немає. Спір про майно буле вирішуватися додатково. Судові витрати стягнути з позивача, який проти цього не заперечує.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

22.07.2008р. до суду заявлено позов [PERSON]., в якому вона вимагає розірвати шлюб між нею і відповідачем, зареєстрований виконкомом Кіблицької сільської ради Гайсинського району 5.06.2005р., актовий запис № 1. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала та пояснила, що з відповідачем вони не проживають протягом останніх двох років, неповнолітніх дітей та спору щодо спільного майна не мають. Відповідач до суду не з`явився вдруге, не повідомляючи про причини неявки. За таких обставин суд визнає, що сім`я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною - [PERSON], [INFO] року народження, трьохрічного віку, в розмірі по 400 грн щомісячно. На обґрунтування своїх вимог позивачка вказує на те, що здійснює догляд за малолітньою дитиною, а тому не має можливості працювати, у зв'язку з чим втратила джерело для існування, відповідач проживає окремо, участі у вихованні дитини не приймає, матеріальної допомоги сім'ї не надає, хоча має таку можливість, оскільки отримує високу заробітну плату. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги змінила шляхом їх зменшення, просить стягувати з відповідача аліменти на її утримання в розмірі по 200 грн щомісячно. Відповідач позов визнав повністю . Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, а тому позов підлягає до повного задоволення. Сторони перебувають у шлюбі з 03.05.2006 року, що підтверджено свідоцтвом про щлюб [NUMBER], актовий запис [NUMBER], виданого відділом РАЦСу по м.Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції. З копій свідоцтва про народження [NUMBER] вбачається, що у сторін по справі є одна неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO] року народження. Як вбачається з довідки про склад сім'ї дитина проживає разом з позивачкою, дану обставину відповідач також не заперечує. Згідно ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трирічного віку. Право на утримання дружина має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні встановлено, що відповідач проживає окремо від сім'ї, у добровільному порядку матеріальної допомоги дружині не надає, має достатній заробіток, що обумовлює його можливість надавати дружині, яка здійснює догляд за дитиною, матеріальну допомогу. Відповідності до вимог ч.3 ст. 81 та ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн.

Outcome: approved