Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-14 00:00:00

18.06.2008 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу та процентів за договором позики від 28.10.2002 року в сумі 6 022, 07 грн. та моральної шкоди в сумі 3 000 грн. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що 11.11.2005 року він позичив відповідачці гоші в сумі 3 700 гривень. За домовленністю відповідачка повина була повернути йому борг 01 вересня 2006 року. Відповідачка на підтвердження договору позики видала розписку. Але у встановлений строк [PERSON] борг не повернула. З урахуванням індексу інфляції на 01.10.2008 року сума боргу складає 5 701, 54 гривень, а три проценти річних від простроченої суми за три роки днів складає 320, 53 гривні. Крім того, позивачу була завдана моральна шкода, так як його сім'я опинилася в скрутному матеріальному становищі, він повинен був докладати додаткові зусилля для організації свого життя, що призвело до нервового навантаження, в зв'язку з чим загострилася гіпертонічна хвороба позивача. Завдану йому моральну шкоду [PERSON] оцінює в сумі 3 000 гривень. Посилаючись на вищезазначене просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явився. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, повідомлена у встановленому порядку про місце та час судового засідання, від відповідачки не надійшло повідомлення про причини неявки. Представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши інші докази, суд приходить до такого. Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти, а позичальник забов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей. В судовому засіданні було встановлено, що 11.11.2005 року між позивачем та відповідачкою був укладений договір позики. Згідно договору позивач передав відповідачці 3 700 грн., а відповідачка зобов'язалася повернути позикодавцеві борг 01 вересня 2006 року, що підтверджується розпискою [PERSON] від 11.11.2005 року. По теперешній час борг за зазначеними договорами позики відповідачкою позивачу не повернутий. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який просрочив виконання грошового забов'язання, на вимогу кредитора забов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час просрочення, а також три проценти річних від просроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Сума боргу за договором позики від 11.11.2005 року з урахуванням індексу інфляції на 01.10.2008 року складає 3 727, 75 гривень (3700 х 100, 75 /середній індекс інфляції/ : 100). Три проценти річних на 01.10.2008 року складає за договором позики від 11.11.2005 року складає 311, 54 гривні (3 % х 2 роки х 3700 : 100+2, 42%/ за 294 дні/ х 3700 :100). У разі порушення зобов`язання п.4 ч.1 ст.611 ЦК України передбачено такий правовий наслідок як відшкодування збитків та моральної шкоди. Позивачу було завдано моральну шкоду, яка полягала в тому, що йому необхідно було докладати додаткових зусиль по організації свого життя, крім того, його сімя опинилася в скрутному матеріальному становищі. Завдану позивачу моральну шкоду суд оцінює у 100 гривень. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У матеріалах справи наявні докази наступних понесених позивачем судових витрат: оплата судового збору, оплата інформаційно-технічного забезпечення судового процесу, оплата послуг адвоката.

Outcome: partial