Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-11 00:00:00

Прокурор м. Ялта звернувся до Ялтинського міського суду АРК із зазначеною позовною заявою в інтересах позивача Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель АРК в порядку процесуальних вимог цивільного судочинства і просить суд : - Визнати незаконними та скасувати рішення Ялтинської міської ради № 577 від 6 червня 2007 року і № 514 від 30 жовтня 2007 року; - Визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 624172, який зареєстрований у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010800700032, скасувавши акт державної реєстрації права власності на земельну ділянку. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що на підставі зазначених оскаржуваних рішень Ялтинської міської ради у власність [PERSON] передано земельну ділянку площею 0.0525 га в районі будинку [ADDRESS], проте ця ділянка належить до категорії земель оздоровчого призначення і входить у межі території ЗАТ «Санаторій ім. С.М. Кірова», який на підставі рішення Ялтинської міської ради № 185 від 26 вересня 2006 року здійснює розробку проекту відведення земельної ділянки. Представник позивача Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель АРК у судове засідання не з'явився, за письмовою заявою просив суд вирішити справу за його відсутності. Представник відповідача Ялтинської міської ради за довіреністю Матвієць О.П. заперечував проти позову, наполягаючи на тому, що права, свободи чи цивільні інтереси позивача, пов'язані з прагненням до користування земельною ділянкою, прийняттям його довірителем індивідуально-правових актів порушені не були. Відповідачка [PERSON], представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені у встановленому процесуальним законом порядку. Особи, які беруть участь у справі, не заявили у суді, що факти, які мають значення для справи, їм відомі особисто, тому не вирішувалось питання про їх допит в якості свідків згідно зі ст. 184 ЦПК України. Вислухавши пояснення прокурора, представника Ялтинської міської ради, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної заяви з таких підстав. Рішенням Ялтинської міської ради № 577 від 6 червня 2007 року [PERSON] наданий дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0.0700 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в районі будинку [ADDRESS]. На підставі рішення Ялтинської міської ради № 514 від 3 жовтня 2007 року проект землевпорядження був затверджений і у власність [PERSON] передано земельну ділянку площею 0.0525 га, виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку № ЯД № 624172. Прокурор м. Ялта у позовній заяві стверджує, що спірна ділянка належить до категорії земель оздоровчого призначення і входить у межі території ЗАТ «Санаторій ім. С.М. Кірова», який на підставі рішення Ялтинської міської ради № 185 від 26 вересня 2006 року здійснює розробку проекту її відведення, тобто за фактом наполягаючи на захисті прав та інтересів ЗАТ «Санаторій ім. С.М. Кірова». Разом з цим до суду прокурор звернувся на захист інтересів держави в особі позивача Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель АРК і не зазначив, які саме цивільні права, свободи, інтереси цього суб'єкта були порушені за обставин передачі земельної ділянки у власність [PERSON] За змістом ст. 16 ЦК України, ст. 152 ЗК України в разі порушення, невизнання або оспорювання судовому захисту підлягають лише наявні право, свобода чи інтерес. Зважаючи на те, що право, свобода чи інтерес Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель АРК порушені не були у задоволенні позовної заяви належить відмовити. При цьому слід відзначити, що ЗАТ «Санаторій ім. С.М. Кірова» вправі самостійно реалізувати право на судовий захист і оспорити правомірність передачі Ялтинською міською радою у власність [PERSON] земельної ділянки, а прокурор не має повноважень на здійснення у суді представництва окремих господарських товариств, що не пов'язано із захистом інтересів держави (ст. 45 ЦПК України). Таким чином, розглянувши цивільну справу в присутності прокурора, представника відповідача, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позовна заява задоволенню не підлягає. Питання про розподіл судових витрат вирішується відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed