overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-07 00:00:00

Заявник [PERSON] надала до суду заяву про встановлення факту належності правоустановлюючого документу, а саме трудової книжки виданої від 25.07.1977року в якій внесені виправлення в написанні прізвища, які не приймаються при подачі трудової книжки для оформлення її пенсії. В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримав. Заінтересована особа Управління ПФУ м. Біла Церква представника в судове засідання не направила, хоч про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надав письмову заяву про розгляд справи без присутності їх представника. Заслухавши пояснення заявника, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON]. , 1958 року народження дійсно надала до Управління ПФУ м. Біла Церква трудову книжку видану 25.07.1977 року, в якій запис прізвища заявниці неодноразово виправлений, але у прийнятті трудової книжки для нарахування пенсії їй було відмовлено з тих підстав, що прізвище в паспорті заявниці та у трудовій книжці не співпадають , в паспорті - “ [INFO]” , а в трудовій книжці -” “[INFO]”. Дані обставини повністю підтверджені матеріалами справи, паспортом , трудовою книжкою, свідоцтвом про реєстрацію шлюбу, посвідченням потерпілої від аварії на ЧАЕС. Відповідно до ст..256 ч.2 ЦПК України у судовому порядку можуть встановлюватися факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що оскільки факт належності заявнику правоустановлюючого документу - трудової книжки виданої 25.07.1977 року [PERSON]. підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-07 00:00:00

Заявник [PERSON] надала до суду заяву про оголошення померлим [PERSON] який перебував з нею в зареєстрованому шлюбі з 1990 року до 2006 року, від шлюбу є неповнолітня дитина - [PERSON], 1991 р.н., а після виїзду в червні 1991 року її чоловіка до США в 1991 році, влна не отримувала від нього будь-яких відомостей з 1992 року. Посилаючись на зазначені обставини, а також на те, що в 1994 році її чоловік був визнаний безвісно відсутнім за рішенням Ватутинського районного суду м. Києва, а у грудні 2000 р. Вона отримала сертифікат кремації від 06.10.2000 р., з якого вона дізналася про смерть [PERSON]. В судовому засіданні заявниця вимоги заяви підтримала. Відповідачі Управління соціального захисту населення та Відділу реєстрації актів цивільного стану в судове засідання представників не направили, надали письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність. Заслухавши пояснення заявниці, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення. Так, в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON]. Та [PERSON]. Зареєстрували шлюб 31.03.1990 року у Ватутинському відділі ЗАГС м. Києва, актовий запис № 312, від шлюбу в них народилася дитина - дочка [PERSON], [INFO] р.н. Шлюб між ними був розірваний 15.12.2006 року. Як встановлено судом, за рішенням Ватутинського районного суду м. Києва від 22.12.1994 року [PERSON]. був визнаний безвісно відсутнім. Також з наданих до суду матеріалів, а саме свідоцтва про кремацію від 06.10.2000 року останки померлого[PERSON] Були піддані кремації, він помер[INFO] р. в м. Чикаго, Іллінойс у віці 41 рік. Відповідно до ст. 46 ЦК України, особа, яка відсутня за місцем проживання (перебування) більше 3-х років може бути оголошена судом померлою. Відповідно до ч.2 п.3 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Оголошення [PERSON]. Померлим необхідно заявниці для вирішення питання спадкування дочкою [PERSON]. після його смерті. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що заява [PERSON]. знайшла своє підтвердження, а тому підлягає до задоволення. Від сплати судового збору позивачка підлягає звільненню як потерпіла від аварії на ЧАЕС.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-07 00:00:00

Заявник [PERSON] надала до суду заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту перебування на утриманні свого чоловіка - [PERSON], по день його смерті, мотивуючи тим, що при зверненні до органів Пенсійного Фонду м. Біла церква , їй було відмовлено в наданні пенсії по втраті годувальника. В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримав повністю та пояснив, що встановлення цього факту необхідно для вирішення питання соціального забезпечення. Заінтересована особа - Управління ПФУ м. Біла Церква в судове засідання представника не направила, хоч про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надав письмову згоду на розгляд справи у відсутність їх представника. Заслухавши пояснення заявника в судовому засіданні, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON]. , [INFO] р.н., мешкає в м.[ADDRESS] , дійсно перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]., з яким проживала разом за вказаною адресою, та перебувала на його утриманні. Дані обставини повністю підтверджуються матеріалами справи - паспортом заявниці, посвідченням потерпілої від аварії на ЧАЕС, копією свідоцтва про реєстрацію шлюбу з [PERSON], довідкою з місця проживання виданою ЖЕД-6 від 15.04.2008р. Також, в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] помер [INFO]р. Той факт, що заявниця [PERSON] перебувала на утриманні свого чоловіка підтверджується довідкою з Управління ПФУ м. Біла церква про те, що вона отримувала пенсію в розмірі - 569,13грн., що на думку суду є незначною. В судовому засіданні заявниця підтвердила, що її покійний чоловік отримував пенсію в розмірі 1700грн. Відповідно до ч.1 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з ч.2 ст. 256 цього Кодексу у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, з урахуванням досліджених доказів, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні підлягає до задоволення. Від сплати судового збору заявника звільнити як потерпілого від аварії на ЧАЕС.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-07 00:00:00

Заявник [PERSON] надав до суду заяву про встановлення факту належності правоустановлюючого документу, а саме посвідчення [NUMBER] від 11.07.1983 року, в якому допущена помилка в прізвищі та замість прізвища “[INFO]” написане -”[INFO]”. Посилаючись на те, що при зверненні до Управління ПФУ м. Біла Церква за оформленням доплати до пенсії як почесному донору , просив суд постановити рішення про належність йому вищезазначеного посвідчення почесного донора. В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримав. Заінтересована особа Управління ПФУ м. Біла Церква представника в судове засідання не направила, хоч про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надав письмову заяву про розгляд справи без присутності їх представника. Заслухавши пояснення заявника, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON]., 1950 року народження дійсно є почесним донором, має посвідчення “Почесного донора СРСР”, а тому має право на доплату до пенсії. При зверненні заявника до управління ПФУ м. Біла Церква за доплатою до його пенсії, отримав відмову, яка пов”язана з тим, що у посвідченні [NUMBER] виданого 11.07.1983 року допущена помилка у написанні прізвища та замість “[INFO]”, його прізвище записано не правильно- “[INFO]”. Дані обставини підтверджені в судовому засіданні паспортом заявника [PERSON]., де його прізвище записано -”[INFO]”, копією свідоцтва про народження заявника, посвідченням потерпілого від аварії на ЧАЕС [NUMBER] та посвідченням [NUMBER] про нагородження [PERSON]. Відзнакою - “Почесний донор СОСР”. Відповідно до ст..256 ч.2 ЦПК України у судовому порядку можуть встановлюватися факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що оскільки факт належності заявнику правоустановлюючого документу - посвідчення [NUMBER] від 11.07.1983 року дійсно знайшов своє підтвердження, то суд вважає за можливе заяву [PERSON]. задовольнити та визнати факт про який він просить суд.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-07 00:00:00

Позивач[PERSON] надала до суду позовну заяву до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] року народження, який перебуває на її повному матеріальному утриманні, виховується без участі батька, оскільки батько дитини своєю дитиною не цікавиться, аліменти не сплачує, розвитком, вихованням сина не займається. Посилаючись на зазначені обставини, а також на те, що відповідач, без поважних причин усунувся від виконання своїх батьківських обов”язків, просила суд позбавити його батьківських прав. В судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з”явився, хоч про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 3-я особа Орган опіки і піклування Білоцерківської міської ради в особі представника за дорученням в судовому засіданні в задоволенні позовних вимог не заперечував. Заслухавши пояснення позивачки, представника 3-ї особи, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, а по справі може бути постановлено заочне рішення. Так, в судовому засіданні встановлено, що неповнолітній син відповідача [PERSON] , [INFO] року народження повністю матеріально утримується за рахунок позивачки. Мати дитини проживає разом з дитиною за а[ADDRESS], що підтверджується довідкою ЖЕД-5 від 11.06.2008р. №1817. Батько проживає окремо від сім”ї за [ADDRESS], має заборгованості по несплачених аліментах , про що свідчить довідка Білоцерківської державної виконавчої служби від 31.05.2008р. № 637 про несплату аліментів за період з 01.12.2007р. по 31.05.2008р.. Також, судом встановлено, що шлюб між сторонами був розірваний 19.04.2006р. Відповідно до висновку органу опіки Білоцерківської міської ради відповідач підлягає позбавленню батьківських прав в інтересах дитини, яка отримує матеріальне забезпечення, розвиток та виховання від позивачки. Відповідно до ч.1 п.2 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав якщо, вона, він ухиляється від виконання своїх обов”язків по вихованню дитини. Крім цього, суд враховує, що відповідачем в добровільному порядку подана заява засвідчена нотаріально від 14.07.2006 р. про відмову від батьківських прав щодо свого ситна -[PERSON] Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що дійсно суду надані всі докази які підтверджують не виконання відповідачем без поважних причин своїх батьківських обов”язків відносно неповнолітнього сина [PERSON] , а тому, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. З відповідача підлягають до стягнення судовий збір та витрати на ІТЗ.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, у якій вказує, що 08 лютого 1996 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у міському філіалі відділу РАЦС Іванівської області Російської Федерації, актовий запис № 197. Від шлюбу сторони мають чотирьох неповнолітніх дітей: [PERSON],[INFO], [PERSON],[INFO], [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що їхнє подружнє життя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини з відповідачем припинилися у листопаді 2007 року. Подальше проживання з відповідачем неможливе. Строк на примирення не потрібен. Позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, який був зареєстрований у міському філіалі відділу РАЦС Іванівської області Російської Федерації, актовий запис № 197. Всі судові витрати позивач просить покласти на відповідача. Від позивачки надійшла заява, у якій вона свої позовні вимоги підтримує, та просить суд розглянути справу без Ії участі. Від відповідача також надійшла заява, у якій він вказує, що з позовними вимогами позивача він згоден, та просить суд розглянути справу без його участі. Вивчивши заяви позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 112 п.2 СК України, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам їх інтересам. Згідно зі ст. 104, 105, 112 п.2 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про призначення опікуна над недієздатною особою [PERSON], [INFO], яка мешкає в с.Приморське Татарбунарського району, посилаючись на те, що рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 22 січня 2008 року було призначено опікуном своєї доньки [PERSON], 1932 року народження. [INFO] опікун [PERSON] померла і недієздатна залишилась без опікуна. Оскільки далекою родичкою по відношенню до [PERSON] залишилась заявниця і крім неї практично ніяких родичів у неї немає, то[PERSON] була змушена звернутись на адресу місцевого самоврядування з проханням дати згоду на призначення її опікуном. 27 червня 2008 року виконавчий комітет Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області вирішив клопотати перед Татарбунарським судом Одеської області про призначення [PERSON], 1946 року народження, опікуном над недієздатною [PERSON]. Заявниця у судовому засіданні свою заяву підтримала. Представник органу опіки і піклування Приморської сільської ради в судове засідання не з'явився, згідно надісланої заяви проти задоволення заяви не заперечує . Заслухавши пояснення та доводи заявниці, дослідивши матеріали справи, суд вважає що заява підлягає задоволенню. Із рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 22.01.2007 року (а.с.2) вбачається, що [PERSON] була визнана недієздатною, а також було встановлено опіку над нею та призначено їй опікуна [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про народження (а.с.4) матір'ю [PERSON], [INFO], є [PERSON]. Копією свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с.9) підтверджується, що [PERSON] померла [INFO]. Як видно із подання Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області від 11.04.2008 р. (а.с.6) орган опіки та піклування пропонує призначити опікуном над недієздатною [PERSON] її родичку - [PERSON]. Згідно ч.1 ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що[PERSON] є родичкою [PERSON], а тому має право бути призначена опікуном над недієздатною особою. Відповідно до ч.1 ст.241 ЦПК України, рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною є підставою для призначення органом опіки та піклування недієздатній фізичній особі - опікуна. Таким чином, є всі підстави для встановлення над [PERSON] опіки з боку [PERSON] Заявниця відповідно до ст.63 ЦК України в повному обсязі відповідає вимогам, які пред'являються до опікуна. Вона має повну цивільну дієздатність, бажає бути опікуном, перебуває в родинних стосунках з підопічною, і з урахуванням стосунків з останньою може виконувати обов'язки опікуна, діючи в інтересах останньої. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-07 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу мотивуючи це тим, що спільне подружнє життя з відповідачем не склалося через скандали в сім'ї . Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09.07.1997 року, від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO]та [PERSON], [INFO] Позивачка в судове засідання з'явилася, подану заяву підтримала і просить її задоволити . Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату розгляду справи був повідомлений завчасно і належним чином. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши наявні матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як сторони спільно не проживають і подальше проживання та збереження шлюбу не можливе. Згідно ст. 105 ч.3 Сімейного Кодексу України “шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду” . Враховуючи те що, в позивачки на утримані перебуває двоє малолітніх дітей, суд вважає за доцільне звільнити її від сплати держмита.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-07 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, мотивуючи це тим, що спільне подружнє життя з відповідачкою не склалося через скандали в сім'ї . Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08 серпня 1998 року і від даного шлюбу у них народилася динька - [PERSON], [INFO] Позивач в судове засідання з'явився, подану позовну заяву підтримує і просить її задоволити. Відповідачка в судове засідання з'явилася, пред'явлений позов визнає і не заперечує в його задоволенні. Вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши наявні матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як сторони спільно не проживають і подальше проживання та збереження шлюбу не можливе . Згідно ст. 105 ч.3 Сімейного Кодексу України “шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду”. Враховуючи те що у відповідачки на утримані перебуває малолітня дитина суд вважає за доцільне звільнити її від сплати держмита.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-07 00:00:00

Ковельське міськрайонне територіально- медичноге об”єднання звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди. . Позовні вимоги обгрунтовані тим, що згідно рішення Ковельського міськрайонного суду від 23.03.2006 року з Ковельського міськрайонного територіального медичного об”єднання в користь [PERSON] було стягнуто 1633,87 грн. майнової шкоди, та 68 гривень судових витрат по справі, а всього 1701,87 грн. за скоєну відповідачем по справі [PERSON] дорожньо-транспортної пригоди, винуватцем якої він був. 18.05.2006 року Ковельським міськрайонним судом був виданий виконавчий лист, а 12.07.2006 року Ковельським МТМО було відшкодовано 1633,87 грн. майнової шкоди, та 68 гривень судових витрат по справі. Таким чином, Ковельське МТМО понесло збитки по вині відповідача по справі, [PERSON], який обіцяв добровільно їх погасити, написавши при цьому заяву про утримання з його заробітку 50%. Однак, потім відмовився від своїх намірів та звільнився з роботи. На даний час сума боргу перед Ковельським МТМО становить 1238,41 грн., а тому просить стягнути з відповідача на користь Ковельського МТМО завдану майнову шкоду в розмірі 1238,41 грн. та судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача- Ковельського МТМО заявлений позов підтримав , з підстав, викладених у позовній заяві , просить задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з”явився, попередньо подав суду заяву в якій заявлений позов визнає. Вимогами ч.1 ст.1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. [PERSON], працюючи водієм Ковельського МТМО, 26.07.2004 року керуючи автомобілем марки «ВАЗ-2121», реєстраційний [NUMBER], по вулиці Вітовського в м. Ковелі, не надав дорогу автомобілю марки « Фольксваген-Пасаат» [NUMBER], під керуванням [PERSON], який рухався по головній дорозі по вул. Грушевського в м.Ковелі, чим здійснив ДТП, що стверджується постановою судді Ковельського міськрайонного суду від 13.08.2004 року. Як вбачається з рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23.03.2006 року з Ковельського МТМО в користь [PERSON] стягнуто 1633,87 грн. майнової шкоди та 500 грн. моральної шкоди та 68 грн. судових витрат по справі, а всього 2211,87 грн., які згідно заяви [PERSON] від 15.01.2007 року він мав відшкодовувати щомісячно, шляхом відрахування 50 % від заробітної плати. Однак, свої зобов”язання належним чином не виконує, тому борг перед позивачем становить 1238,41 грн. В судове засідання відповідач [PERSON] подав суду заяву про визнання позову, і оскільки визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб , заявлений позов слід задовольнити та стягнути з [PERSON] в користь Ковельського міськрайоного територіального медичного об”єднання 1238,41 грн , та на підставі ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача судові витрати у справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-07 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Посилається на те, що 10.11.2001 року вона розірвала шлюб з відповідачем. Від спільного шлюбу у них є діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO], які проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні. Відповідач не бере участі у вихованні дітей та не надає будь-якої матеріального допомоги на їх утримання, працює електрогазозварником в ТОВ»Енергопром» м. Новодністровськ Чернівецької області, не є платником аліментів на її користь або на користь інших осіб. Просить стягувати з [PERSON],[INFO], жителя с.Білоусівка Сокирянського району Чернівецької області на її користь на утримання дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO] аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходів) на кожну дитину, але не менше встановленого мінімуму. У попереднє судове засідання позивачка не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Відповідач також у судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. З наведених у позовній заяві, обставин, які згідно положень ч.1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами, встановлено, що сторони є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO], які на даний час проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні. Відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дітей, має стабільний заробіток, не є платником аліментів на користь інших осіб. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу (далі - СК) України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, платника аліментів, наявності на утриманні останнього інших осіб, інших обставин, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. За таких обставин, судом встановлено, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню зі стягненням з відповідача у відповідності до положень ч.2 ст. 88 ЦПК України судових витрат. На підставі ст.ст.180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved