Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-07 00:00:00

30 липня 2008 року, позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів на дитину, посилаючись на те, що вона з відповідачем знаходиться у шлюбі з 02 жовтня 2004 року. Від даного шлюбу вони мають сина: [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що відповідач бив її, ображав, і вона була змушена залишити його. Вони вже більше року живуть окремо. Дитина живе з позивачем і знаходиться на її утриманні. Відповідач сином не цікавиться, вихованням не займається, матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Позивач працює, відповідач також працює, але не офіційно, на його утриманні нікого нема. На підставі викладеного позивач прохає суд: стягнути з відповідача по справі, [PERSON],[INFO], аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ј частини його заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги. При цьому позивачка вказала, що вона з відповідачем знаходиться у шлюбі з 02 жовтня 2004 року. Від даного шлюбу вони мають сина: [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначила, що відповідач бив її, ображав, і вона була змушена залишити його. Вони вже більше року живуть окремо. Дитина живе з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідач сином не цікавиться, вихованням не займається, матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Позивачка вказала, що працює в Лозівській міській лікарні медсестрою. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причину неявки до суду не пояснив, заперечень на позов не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ксерокопії свідоцтва про одруження, вбачається, що між позивачем та відповідачем 02 жовтня 2004 року був зареєстрований шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, про що зроблено актовий запис №290 (а.с.№6). Із ксерокопії свідоцтва про народження на [PERSON] (а.с.№7), вбачається, що дійсно - [PERSON], народився [INFO] і в графі «Батько» вказано - [PERSON], тобто відповідач по справі, а в графі «Мати» зазначено [PERSON], позивач по справі. Також, згідно довідки з місця проживання позивача (а.с.№8), вбачається, що вона дійсно проживає в [ADDRESS], з сином - [PERSON], [INFO] і чоловіком - [PERSON], [INFO] Позивач вказала, що вона працевлаштована, працює у Лозівській міській лікарні, займає посаду медсестри, отримує заробітну плату, що підтверджується довідкою про доходи (а.с.№9). Як вже вище зазначалося, відповідач визнав позов у повному обсязі, вказав, що він знає про свій обов»язок про утримання дитини з моменту її народження і до досягнення нею повноліття, на даний час, цим правом він не скористався. Матеріальну допомогу на утримання дитини позивачу не надає. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні встановлено, що відповідач не надає постійної матеріальної допомоги позивачу на утримання їх спільної дитини, в порушення вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України та ч.2 ст.51 Конституції України, в яких зазначено, що: «Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття».

Outcome: approved