Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про зміну розміру стягуваних за рішенням суду аліментів на утримання спільної з відповідачем неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO]року народження, посилаючись на те, що рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 14 березня 2006 року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 150 гривень щомісячно до повноліття дитини, але відповідач виконує рішення суду частково і сплачує аліменти у розмірі лише 100 гривень на місяць і на ці кошти вона не в змозі утримувати дитину. Крім цього, змінився її сімейний та матеріальний стан, оскільки у неї народилася ще одна дитина, яку вона також утримує, а також погіршився її матеріальний стан через інфляцію та збільшення розміру прожиткового мінімуму, який на особу віком до 6 років на день звернення з позовом до суду складає 557 гривень, а розмір стягуваних з відповідача аліментів не змінився, в зв'язку з чим вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 300 гривень на місяць, оскільки така сума буде найбільш наближеною до половини прожиткового мінімуму на особу відповідного віку з урахування віку спільної з відповідачем неповнолітньої дитини. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю та пояснила, що рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 14 березня 2006 року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання спільної з відповідачем неповнолітньої дитини у розмірі 150 гривень щомісячно, але відповідач фактично сплачує їх лише у сумі 100 гривень щомісячно, в той час як вона витрачає в місяць на утримання спільної дитини з урахувавння її віку та стану здоров'я близько 500 гривень, в тому числі на придбання одягу - 130-150 гривень, на харчування та придбання солодощів - 100 гривень, на придбання ліків - 100 гривень, на іграшки - 20 гривень, сплачує комунальні послуги за дитину - 50 гривень, що свідчить про те, що фактично спільна з відповідачем неповнолітня дитина знаходиться на її утриманні, так як сума аліменітів, яку він фактично виплачує за рішенням суду є незначною. В даний час в зв'язку з важким матеріальним становищем їй складно утримувати дитину, оскільки в неї на утриманні знаходиться ще одна дитина, яку вона народила від іншого чоловіка, в зв'язку з чим вона не працює. Крім цього, зріс рівень інфляції в країні та збільшився розмір прожиткового мінімуму на особу віком до 6 років з 400 гривень у 2006 році і складає 557 гривень, а розмір стягуваних з відповідача аліментів залишився на тому ж рівні, через що вона змушена звернутися з позовом до суду про зміну розміру стягуваних аліментів, оскільки дитина такого віку потребує значних витрат на утримання та лікування, а права та обов'язки батьків є рівними, то як вона, так і відповідач повинні забезпечити дитині матеріальне утримання. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав та заперечував проти зміни розміру стягуваних з нього за рішенням суду аліментів та пояснив, що він не має змоги сплачувати аліменти в більшому розмірі, оскільки він ніде офіційно не працює, має мінливий нерегулярний дохід і отримує прибутки від виконання робіт у приватного підприємця без оформлення та від обробітку власної земельної ділянки в загальній сумі близбко 600 гривень на місяць, а також в користуванні його сім'ї (дружини) є земельна ділянка для ведення підсобного господарства. Він є працездатним, а в даний час зареєструвався як фізична особа-підприємець, так як самостійно обробляє належну йому на праві власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на якій вирощує сільськогосподарські культури. Пояснив також, що виконує рішення суду, але сплачує аліменти в сумі 100 гривень щомісячно, оскільки вважає, що цих коштів має вистачити на утримання спільної з позивачкою дитини, до того ж, в нього на утриманні знаходиться дружина, яка в даний час вагітна, а також двоє її дітей від першого шлюбу і просив врахувати зазначені обставини при винесенні рішення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами докази по справі в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку, що позов про зміну розміру стягуваних згідно рішення суду аліментів підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного: згідно ст.192 СК України підставою зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, є зміна матеріального або сімейного стану, погіршення стану здоров'я платника або одержувача аліментів. У судовому засіданні встановлеено, що сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO]року народження, яка після розірвання шлюбу між сторонами проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с.3,4). На період розгляду справи судом і позивачкою, і відповідачем створено нові сім'ї (а.с.9,18). Згідно рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 14 березня 2006 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO]року народження, в твердій грошовій сумі у розмірі 150 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.6). Відповідач рішення суду в частині сплати аліментів виконує частково і фактично сплачував їх в сумі 100 гривень щомісячно, що знайшло підтвердження у судовому засіданні як поясненнями сторін, так і квитанціями про здійснення відповідачем на користь позивачки поштових переказів (а.с.23-26). Після набрання чинності рішення суду змінився сімейний та майновий стан позивачки, як одержувача аліментів, яка не працює, а отримує лише державну допомогу в зв'язку з народження другої дитини - малолітнього сина [PERSON], який народився у неї [INFO] році в іншому шлюбі (а.с.8). Крім цього, її матеріальний стан погіршився в зв'язку з інфляцією та втратою купівельної спроможності грошових коштів, які сплачує на її користь відповідач в порівнянні з 2006 роком. Відповідно до Закону України “Про державний бюджет на 2008 рік” збільшився до 557 гривень і розмір встановленного законом прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років, в той час як на день винесення рішення судом про стягнення аліментів він складав 400 гривень. Спільна з відповідачем дитина дорослішає і потребує з урахуванням її віку та стану здоров'я і більших витрат на її утримання. Всі ці обставини обумовили погіршення матеріального становища позивачки, яка весь цей час фактично сама утримувала дитину, так як відповідач рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини у визначеному судом розмірі виконував частково і на даний час має заборгованість по виконанню рішення суду, іншої допомоги позивачці на утримання доньки не надавав, участі в її вихованні не приймав, тому суд вважає, що є визначенні законом підстави для збільшення розміру стягуваних за рішення суду з відповідача аліментів. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст.182 СК України враховує матеріальне становище платника аліментів, який в даний час хоч і не має постійного місця роботи, отримує прибутки від роботи у приватного підприємця, де працює без оформлення трудового договору, здійснення діяльності як фізичної особи-підприємця та від вирощування сільськогосподарської продукції на належній йому на праві власності земельної ділянки для ведення товарного сілськогосподарського виробництва розміром 6,6801 га (а.с.21,22) та на земельній ділянці для ведення підсобного господарства, яка знаходиться в корстуванні його сім'ї. В той же час судом не можуть бути прийняті до уваги доводи відповідача про те, що на його утриманні знаходиться вагітна дружина та двоє її дітей від іншого шлюбу, оскільки ці доводи суперечать його ж поясненням в судовому засіданні про те, що дружина на день розгляду справи судом працює та отримує заробітну плату за місцем роботи, а відповідно до довідки Солонянської ЦРБ вона вагітна, але термін вагітності не зазначено та відсутні відомості про її непрацездатність та знаходження її на утриманні відповідача (а.с..18,19), обмеження можливості утримання дитини позивачкою, яка в даний час ніде не працює в зв'язку з народженням другої дитини, та вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання спільної дитини сторін у розмірі 220 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки права та обов'язки кожного з батьків є рівними за законом, а прожитковий мінімум для дитини даного віку становить 557 гривень, відмовивши в задоволенні іншої частини позову. Також судом не можуть бути прийняті до уваги доводи відповідача про те, що на його утриманні знаходиться двоє дітей його дружини від іншого шлюбу (а.с.20), оскільки відсутні передбачені законом підстави для їх утримання саме ним, так як згідно свідоцтв про народження дітей відповідач не є їх батьком (а.с.20), а неповнолітніх дітей зобов'язанні утримувати їх батьки. Будь-яких інших доказів в підтвердження передбачених ст.182 Сімейного кодексу України обставин на підтвердження матеріального стану та стану здоров'я як відносно дитини, так і відносно відповідача сторонами суду не надано. Крім цього, в зв'язку з частковим задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат. На підставі викладеного,

Outcome: partial