Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-29 00:00:00

В жовтні 2008 року кредитна спілка “Альянс Україна” (надалі – КС “Альянс Україна”) звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] борг 68009.55 грн. посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору кредиту № [NUMBER] від 05 червня 2007 року відповідач отримав кредит в сумі 9500 грн.00 коп. строком на двадцять чотири місяці. Відповідно до умов договору [PERSON] зобов‘язаний сплачувати не пізніше ніж 10-го числа кожного наступного місяця частину кредиту та плату за користування кредитом за попередній місяць. Відповідно до п.1.2 договору кредиту № [NUMBER] від 05 червня 2007 року кредитна спілка надала позичальнику кредит на засадах строковості, зворотності та платності. Згідно з п.3.1 Позичальник зобов»язувався сплачувати не пізніше ніж 10-го числа кожного наступного місяця частину кредиту та сплату за користування кредитом за попередній місяць. Останній платіж відповідач здійснив 31.10. 2007 року в сумі 220 грн. і після цього погашення боргу ним не проводилось. Станом на 10 вересня 2008 року за [PERSON] рахується заборгованість в сумі 68009.55 грн., яка складається з 9500.00 грн. - основного боргу; 13099.55 грн. - відсотків нарахованих на суму основного боргу; 4750.00 – штраф 50% за порушення строків сплати кредиту та процентів та дострокове розірвання кредиту та 40660.00 грн. пені. Представник позивача Мадюдя В.П. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги і просить розірвати договір кредиту № [NUMBER] від 5 червня 2007 року та стягнути з відповідача суму позовних вимог в повному обсязі та судові витрати по справі . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився та не повідомив суд про причини неявки, хоча вчасно був повідомлений через засоби масової інформації про час та місце судового засідання. Оскільки представник позивача не заперечує щодо ухвалення заочного рішення, то за таких обставин суд визнав за можливе у відповідності до ст. 224 ЦПК України розглянути справу у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що між сторонами 5червня року було укладено кредитний договір № [NUMBER] . Відповідно до п.1.2 договору кредиту кредитна спілка надала позичальнику кредит на засадах строковості, зворотності та платності. Згідно з п.3.1 Позичальник зобов»язувався сплачувати не пізніше ніж 10-го числа кожного наступного місяця частину кредиту та сплату за користування кредитом за попередній місяць. Згідно п.2.2 вказаних договорів сторони визначили порядок повернення кредитів частинами та плату відсотків за користування позичковими коштами в розмірі 0,1918% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Згідно п.6.1 вказаного договору у випадку прострочення позичальником термінів сплати суми кредиту та відсотків, кредитор вправі нарахувати та стягувати пеню в розмірі 1% від суми неповернутого кредиту за кожен день прострочки. На день розгляду справи за [PERSON] рахується заборгованість в сумі 68009.55 грн., яка складається з 9500,00 грн. - основного боргу; 13099.55 грн. - відсотків нарахованих на суму основного боргу; 4750.00 – штраф 50% за порушення строків сплати кредиту та процентів та дострокове розірвання кредиту та 40660.00 грн. пені. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов‘язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобов‘язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов‘язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов‘язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно до ст.ст. 546, 548, 549 ЦК України виконання зобов»язань може забезпечуватися відповідно до закону або умов договору, зокрема неустойкою, яку боржник повинен сплатити у разі порушення зобов»язань. Відповідно до вимог ст.611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають наслідки, встановлені договором, або законом. Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов‘язання. Таким чином, договір кредиту необхідно розірвати. Стягненню підлягає сума основного боргу 9500,00 грн., відсотки за користування кредитом в сумі 13099,55 грн., та пеня в сумі 9500 грн. Суд зменшує розмір нарахованої пені, оскільки він значно перевищує суму основного боргу. Відповідно до ст. 551 ч.3 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті державного мита та витрати за інформаційно-технічне забезпечення. На підставі викладеного та

Outcome: approved