Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-02 00:00:00

позивач ВАТ по газопостачанню та газифікації « Черкасигаз» м. Черкаси змінив позовні вимоги і просить стягнути з [PERSON] на користь позивача в порядку регресу 14547 грн., а 140.47 грн. стягнути з відповідача не на користь позивача, а на користь держави. Свої вимоги позивач мотивує тим, що рішенням апеляційного суду Черкаської області від 16.05.2008 р. по справі за позовом [PERSON] до ВАТ « Черкасигаз», третя особа начальник Звенигородкського УЕГГ [PERSON] про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з ВАТ « Черкасигаз» було стягнуто на користь[PERSON] 14047 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 500 грн. за послуги адвоката , які ВАТ « Черкасигаз» сплатив [PERSON] та на користь держави судовий збір в сумі 140.47 грн. , які ВАТ « Черкасигаз» не сплатив , а тому просить стягнути їх на користь держави з [PERSON] Відповідач [PERSON] позов не визнав і пояснив, що при обчисленні матеріальної шкоди ВАТ « Черкасигаз» не враховано кошти , які були нараховані[PERSON] при звільненні в сумі 11710.62 грн.- компенсації за всі дні невикористаних відпусток , а також при обчисленні в заробітній платі в період з 23.10.2007 р. по 16.05.2008 р.та невраховані отримані [PERSON] премії, коли вона працювала в Тальнівському УЕГГ : за листопад 2007 р. - 177.51 грн., за грудень 2007 р. - 1399.20 грн., за січень 2008 р. - 177.51 грн. та компенсація за невикористану відпустку при звільненні 1038.01 грн. , а всього 2792,23 грн. Своїми погоджувальними діями в апеляційному суді позивач сприяв тому, що [PERSON] нарахована подвійна зарплата , а товариству завдана шкода. Третя особо [PERSON] в судове засідання не з»явилася, просить розглянути справу без неї, про що надала суду заяву, в якій також повідомила, що отримала від ВАТ « Черкасигаз» всі присуджені їй суми згідно рішення апеляційного суду Черкаської області від 16.05.2008 р. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з слідуючих підстав. Судом встановлено, що рішенням апеляційного суду Черкаської області від 16.05.2008 р. по справі за позовом [PERSON] до ВАТ « Черкасигаз», третя особа начальник Звенигородкського УЕГГ [PERSON] про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу[PERSON] було поновлено на роботі на посаді головного інженера Звенигородського УЕГГ ВАТ « Черкасигаз» з 22.05.2007 р. ,а звільнення її за наказом начальника Звенигородського УЕГГ [PERSON] від 12.05.2007 р. визнане незаконним. За цим же рішенням з ВАТ « Черкасигаз» було стягнуто на користь[PERSON] 14047 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 500 грн. за послуги адвоката та на користь держави судовий збір в сумі 140.47 грн. Як вбачається з розрахункової відомості за травень 2008 р., наданої позивачем та заяви[PERSON] їй повністю була виплачена сума присуджена за рішенням суду за вимушений прогул та оплату адвоката. Відповідач не визнає позову, посилаючись на те,що ні судом першої, ні судом апеляційної інстанцій не розглядалося питання про визначення розміру відшкодування [PERSON] середнього заробітку за час вимушеного прогулу і цей розмір визначено неправильно. Однак, хоч відповідач і не згоден з розміром шкоди, завданої його діями підприємству, вона визначена рішенням апеляційного суду Черкаської області від 16.05.2008 р., яке набрало чинності відразу після проголошення і встановлені ним обставини , згідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України є преюдиціальними, тобто такими , що не потребують доказування. Відповідно до ст. 1191 ЦК України , особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги / регресу/до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування , якщо інший розмір не встановлений законом. У ст. 237 КЗпП України зазначено, що суд покладає на службову особу винну в незаконному звільненні працівника обов»язок покрити шкоду, заподіяну підприємству у зв»язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу. Такий обов»язок покладається, ящо звільнення здійснено з порушенням закону.Відповідно до ст. 134 п.8 КЗпП України службова особа винна в незаконному звільненні працівника несе матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди , заподіяної з її вини підприємству. Таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути в порядку регресу шкоду , заподіяну підприємству в сумі 14547 грн. Згідно рішення апеляційного суду Черкаської області від 16.05.2008 р. судовий збір в сумі 140.47 грн. підлягає стягненню з ВАТ «Черкасигаз» в дохід держави , а тому не може бути стягнутий з [PERSON], не підлягає ця сума стягненню з відповідача і на користь позивача в порядку регресу, поскільки позивач її не сплатив. Враховуючи викладене , в частині позовних вимог про стягнення з відповідача 140.47 грн. в дохід держави слід - відмовити. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 175.11 грн. На підставі ст.ст. 134 п.8, 237 КЗпП України, ст. 1191 ЦК України та

Outcome: approved