Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Національної страхової компанії «Оранта» (далі НАСК «Оранта») та Державної судової адміністрації України (далі ДСА України) про стягнення страхової суми. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що з жовтня 2003 року по грудень 2006 року він працював на посаді судді військового місцевого суду Одеського гарнізону. Під час виконання службових обов'язків суддею відповідно до заключення медико-соціальної експертної комісії про ступень втрати працездатності від 4 грудня 2006 року він отримав захворювання пов'язане з виконанням ним службових обов'язків, що не призвело до стійкої втрати працездатності. Враховуючи, що отримане ним захворювання є страховим випадком він на підставі ст. 45 Закону України «Про статус суддів» і Порядку та умов державного обов'язкового страхування життя і здоров'я суддів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 14 лютого 1994 року № 89, просить суд стягнути з НАСК «Оранта» та ДСА України на його користь страхову суму у розмірі 100960,80грн. В судовому засіданні позивач свої вимоги повністю підтримав, додатково пояснивши, що відповідно до ст. 45 Закону України «Про статус суддів», а також Порядку та умов державного обов'язкового страхування життя і здоров'я суддів, право судді на отримання страхової суми при настанні страхового випадку є безумовним, тобто не пов'язується із виконанням чи невиконанням обов'язків по страхуванню життя і здоров'я суддів між ДСА України та НАСК «Оранта». Представник НАСК «Оранта» в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що Постановою Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2006 року № 507 “Про внесення змін до Порядку та умов державного обов'язкового страхування життя і здоров'я суддів”, страхова компанія НАСК “Оранта” була виключена з “Порядку та умов державного обов'язкового страхування життя і здоров'я суддів”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.02.1994 року № 89, як уповноважений страховик, тобто на момент страхового випадку позивача вона вже не була уповноважена ДСА України на здійснення страхування життя та здоров'я суддів. Представник ДСА України позов не визнала, пояснивши що відповідно до додаткової угоди від 07.07.2006 року «Про розірвання договору між ДСА України та НАСК «Оранта» від 01.03.2006 року № 18-01/06, страховиком за обов'язковим страхуванням життя та здоров'я суддів до 07.07.2006 року, є НАСК «Оранта». Станом на момент виникнення страхового випадку позивача, а також на час розгляду справи по суті страхова компанія на здійснення даного виду страхування ДСА України не визначена. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. Предметом даного спору є матеріально - правова вимога позивача щодо виплати йому страхової суми по обов'язковому особистому державному страхуванню життя та здоров'я суддів в наслідок заподіяння йому у зв'язку з виконанням відповідно до закону службових обов'язків ушкодження здоров'я, що не призвело до стійкої втрати працездатності, яка випливає зі вимог Закону України “Про статус суддів” та “Порядку та умов державного обов'язкового страхування життя і здоров'я суддів”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.02.1994 року № 89 (із змінами та доповненнями). Згідно зі ст. 45 Закону України «Про статус суддів» життя та здоров'я суддів підлягають обов'язковому державному страхуванню за рахунок державного бюджету. У разі заподіяння судді у зв'язку із виконанням відповідно до закону службових обов'язків каліцтва або іншого пошкодження здоров'я, що не призвело до стійкої втрати працездатності, йому виплачується одноразова страхова сума по обов'язковому державному страхуванню суддів у розмірі річного заробітку. Із дослідженої у судовому засіданні довідки Одеської обласної медико-соціальної експертної комісії від 4 грудня 2006 року серія ОА-1 № 000851 вбачається, що [PERSON] було встановлено втрату професійної працездатності у зв'язку із виконанням службових обов'язків. Розмір грошового утримання позивача на день настання страхового випадку підтверджується відповідної довідкою голови військового місцевого суду Одеського гарнізону. Постановою Кабінету Міністрів України від 14 лютого 1994 року № 89 (із послідуючими змінами) затверджено Порядок та умови державного обов'язкового страхування життя і здоров'я суддів. Відповідно до п. 1 даного Порядку державне обов'язкове страхування життя і здоров'я суддів здійснюється за рахунок коштів державного бюджету. Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України “Про статус суддів” та п. 1 “Порядку та умов державного обов'язкового страхування життя і здоров'я суддів”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.02.1994 року № 89 життя і здоров'я суддів підлягає обов'язковому державному страхуванню за рахунок державного бюджету на суму десятирічного грошового утримання за останньою посадою. Доводи представника ДСА України, про те, що на момент страхового випадку позивача, а також на час розгляду справи по суті страховик на уповноваження здійснення обов'язкового державного страхування життя і здоров'я суддів ДСА України не визначений, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до пункту 2 ч. 2 ст. 120 Закону України “Про судоустрій України” від 07.02.2002 року № 3018, функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності судів загальної юрисдикції, а також діяльності кваліфікаційних комісій суддів усіх рівнів, органів суддівського самоврядування та державної судової адміністрації покладанні саме на ДСА України, а тому порушують права позивача на отримання вказаної страхової суми. Не ґрунтуються на законі і доводи представника відповідача, що неможливо встановити залежність вказаної події із виконанням службових обов'язків позивача, як судді. Згідно ч.1 ст. 19, ч.2 ст. 25 Закону України «Про судоустрій України» військові суди належать до загальних судів і здійснюють правосуддя у Збройних Силах України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону. Відповідно до ч.3 ст. 63 Закону України «Про судоустрій України» судді військових суддів перебувають на військової службі і входять до штатної численності Збройних Сил України, при цьому військовий суддя крім здійснення правосуддя не може залучатися до виконання інших обов'язків військової служби. За таких даних суд надходить до висновку, що обов'язками військової служби для судді військового суду є виключно обов'язки по здійсненню правосуддя, а тому факт пошкодження здоров'я, що не призвело до стійкої втрати працездатності, у зв'язку з виконанням цих обов'язків, встановлений довідкою МСЕК, є страховим випадком, що дає йому право на отримання страхового відшкодування саме як судді. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до ДСА України відповідно до положень зазначених вище нормативно-правових актів, а також ст. ст. 11 та 509 ЦК України підлягають задоволенню у повному обсязі. Разом з цим, суд приходить до висновку, що в позовних вимогах [PERSON] до НАСК «Оранта» повинно бути відмовлено, оскільки на момент виникнення страхового випадку позивача Постановою Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2006 року № 507 “Про внесення змін до Порядку та умов державного обов'язкового страхування життя і здоров'я суддів”, страхова компанія НАСК “Оранта” була виключена з “Порядку та умов державного обов'язкового страхування життя і здоров'я суддів”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.02.1994 року № 89, як уповноважений страховик, тобто на момент страхового випадку позивача вона не була уповноважена ДСА України на здійснення страхування життя та здоров'я суддів. На підставі наведеного,

Outcome: partial