Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-02 00:00:00

Позивач, уточнивши у судовому засіданні свої позовні вимоги просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання не повнолітньої доньки[PERSON], [INFO] року народження у твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень, та на утримання повнолітньої доньки[PERSON], [INFO] року народження яка продовжила навчання у вищому навчальному закладі Харківському гуманітарному університеті «Народна українська академія», та потребує матеріальної допомоги, у твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень, посилаючись на те, що відповідач, будучи батьком дітей не надає матеріальної допомоги на їх утримання, утримувати самостійно дітей не має можливості. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, про що надав письмову заяву, а також пояснив, що зараз має невеликий постійний заробіток. Відповідно до ст.130 ч.4 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ч.4 ЦПК України. Згідно зі ст.174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, вислухавши позивача, відповідача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.199 СК України якщо повнолітній син, чи донька продовжують навчання й у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як встановлено судом, позивач та відповідач спільно проживали в шлюбі. Від спільного шлюбу мають дітей, неповнолітню донку [PERSON], [INFO] року народження що підтверджується копією свідоцтва про народження (л.с.7), та повнолітню доньку [PERSON] [INFO] року народження, що підтверджується копією свідоцтва про народження (л.с.6). Судом також встановлено, що сторони однією сім'єю не живуть, шлюб розірвано, загального господарства не ведуть, єдиного бюджету не мають, доньки знаходиться на утриманні позивача, відповідач не приймає достатньої участі у матеріальному забезпеченні дітей. З 01 вересня 2008 року Наталія навчається на денному відділенні Харківського гуманітарного університету «Народна українська академія», і згідно довідки від 16.05.2008року, №108, на комерційній основі з кінцевим строком навчання 31.06.2009 року. Згідно представлених документів про доходи відповідача має місце роботи, доходи, отже, і можливість надавати матеріальну допомогу донькам. Оскільки позивач самостійно матеріально утримує дітей, одна з яких навчається на денному відділенні навчального закладу, не працює, інших доходів не має, то суд знаходить вимоги позивача обґрунтованими і підлягаючими задоволенню, зі стягненням в твердій грошовій сумі у розмірі по 500 гривень на кожну дитину і зі строком стягнення до закінчення Наталією строку навчання, та до повноліття[PERSON]. При цьому у відповідності зі ст.182 Сімейного Кодексу України суд, визначаючи розмір аліментів, враховує вік дитини, матеріальне становище дитини, сторін, а так само ту обставину, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При таких обставинах вимоги позивача засновані на законі й підлягають задоволенню. З відповідача на користь позивача на підставі ст.184 СК України підлягають стягненню аліменти у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст.184 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. З відповідача на користь позивача на підставі ст.200 СК України підлягають стягненню аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 500 гривень на кожну дитину щомісяця. Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 51 гривні та ІТЗ розгляду справи. На підставі викладеного і

Outcome: approved