Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-17 00:00:00

представник позивача 30 травня 2007 року звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на порушення відповідачкою зобов'язань по оплаті коштів за надані житлово-комунальні послуги зі стаціонарного опалення, холодного і гарячого водопостачання, електрифікації, обслуговування будинку, які просить з неї стягнути за період з 1 квітня 2003 року по 30 квітня 2007 року в розмірі 2 547 грн. 89 коп. У судовому засіданні представники позивача просили про задоволення позову з викладених у ньому підстав й неодноразово змінювали позовні вимоги та остаточно просили стягнути з відповідачки заборгованість, що виникла за період з 1 січня 2006 року по 1 листопада 2008 року в розмірі 2 516 грн. 26 коп. Відповідачка та її представник проти позову заперечили, оскільки нею повністю оплачено комунальні послуги, що позивачем не враховано, в той час як правомірність та обґрунтованість розрахунків заборгованості, а також застосованих при цьому тарифів у судовому засіданні не доведено. Заслухавши сторони і дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Як убачається з матеріалів справи, відповідачка є власником кв. [ADDRESS] та членом кооперативу ЖБК „Промінь”, а також споживачем комунальних послуг згідно ст. 67 ЖК України та ст. 20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги” (далі Закону № 1875-ІV). Договір на надання житлово-комунальних послуг відповідачка ні з ким не укладала. Зазначений багатоквартирний будинок знаходиться на балансі позивача, який згідно статуту та вимог ст. 24 Закону № 1875-ІV здійснює утримання, експлуатацію і ремонт майна та прибудинкової території. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону № 1875-ІV позивач вправі звертатися до суду з вимогами про звернення стягнення на майно осіб, які відмовляються оплачувати рахунки за споживання житлово-комунальних послуг. В судовому засіданні відповідачка ствердила, що постійно сплачувала комунальні послуги, а тому надала суду квитанції про внесення нею оплати за весь спірний період. Відповідачка застерегла, що внаслідок недосконалості розрахунків і фіксації здійснення платежів на ЖБК „Промінь”, відсутності прозорості й доступності до структури платежів, які нараховував позивач, вона здійснювала оплату за встановленими в передбаченому законом порядку тарифами безпосередньо до банківської установи на відповідні рахунки. Разом з тим представники позивача на пропозицію суду дані про укладені ЖБК „Промінь” договори на надання комунальних послуг з відповідними організаціями виробників і виконавців, на яких ґрунтуються спірні правовідносини, не представили. Наполягали на розгляді справи на підставі наявних доказів, що також вважала можливим і відповідачка. Таким чином суд не зміг установити коло осіб, що надають комунальні послуги, а через те й вирішити питання щодо їх залучення до розгляду справи. При вирішенні цієї справи суд зазначає, що оплата житлово-комунальних послуг згідно ст. 1, п. 5 ч. 1 ст. 30 Закону № 1875-ІV повинна відповідати їх наявності, кількості та якості, відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, а також сукупності нормованих характеристик житлово-комунальної послуги, що визначає її здатність задовольняти встановлені або передбачувані потреби споживача згідно із законодавством. При цьому згідно статей 16 і 20 Закону № 1875-ІV порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства, а споживач вправі одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору, а також інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання, порядок надання, їх споживачі властивості тощо. До вважливих принципів державного регулювання цін/тарифів на житлово-комунальні послуги згідно ст. 30 Закону № 1875-ІV відносяться відповідність рівня цін/тарифів розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво, відкритість, доступність та прозорість структури цін/тарифів для споживачів та суспільства, їх нормативне регулювання затверджене у встановленому законом порядку. При цьому як вбачається з вимог ст. 32 Закону № 1875-ІV плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Її розмір розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженим в установленому порядку. Розмір плати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою. Встановлено також і те, що в платіжному документі мають бути передбачені графи для зазначення поточних та попередніх показань засобів обліку споживання комунальних послуг, різниці цих показань або затверджених норм, ціни/тарифу на даний вид комунальних послуг і суми, яка належить до сплати за кожну окремо надану послугу. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому слід виходити з того, що згідно з ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами. Так, дослідивши наявні в матеріалах справи розрахунки та інші бухгалтерські документи надані позивачем, суд зазначає, що їхній зміст згаданим вище вимогам закону не відповідає. З них не можна дійти висновку про правомірність та обґрунтованість застосованих тарифів й розмірів оплати, відповідно до кожної з комунальних послуг, що надавалися відповідачці. У той же час суд ураховує і те, що уточнивши позов, сторона позивача висунула вимогу про стягнення заборгованості, яка виникла з 1 січня 2006 року по 1 листопада 2008 року, тобто в межах строку позовної давності. Між тим поданий до уточненого позову розрахунок охоплює заборгованість відповідачки починаючи з 2003 року. При цьому розрахунок і ціна позову (2 516 грн. 26 коп. за 2 роки 11 місяців) залишилися майже незмінними порівняно до первинних позовних вимог (2 547 грн. 89 коп. за 4 роки), хоча відповідачка щомісячно сплачувала певні суми за спожиті комунальні послуги, які позивачем у повній мірі не враховано. Так згідно наданих відповідачкою квитанцій за 2007 рік нею сплачено комунальні послуги на загальну суму 994 грн. 06 коп., коли в розрахунках позивача дану суму не враховано. Не враховано позивачем і розмір сплачених відповідачкою коштів за 2006 та 2008 роки. Дані про врахування позивачем наданої відповідачці субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг з листопада 2007 року по квітень 2008 року в розмірі 197 грн. 93 коп. у згаданих розрахунках також відсутні. Разом з тим з наданих відповідачкою довідок ВМКП „Водоканал” та ВРКП „Вишгородтепломережа” вбачаються дані про відсутність станом на 1 червня 2008 року заборгованості з боку ЖБК „Промінь” за надані послуги теплопостачання і водовідведення. Крім того суд звертає увагу й на те, що згідно акту державної інспекції з контролю за цінами в Київській області № 292 від 3 червня 2008 року складеного в зв'язку з перевіркою діяльності ЖБК „Промінь” за період з 1 квітня 2003 року по 1 травня 2008 року, в даному кооперативі систему регістрів обліку, порядок і спосіб реєстрації та узагальнення інформації в них не визначено, систему і форму управлінського обліку, звітності і контролю господарських операцій не розроблено, ведення бухгалтерського обліку і складання звітності не забезпечено, що є порушенням вимог п.п. 1, 2, 4, 5 ст. 8 Закон України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” та п.п. 28.2 і 28.7 Статуту ЖБК „Промінь”. Інформація, що міститься в первинних бухгалтерських документах кооперативу на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку не систематизувалася, що є недотриманням вимог п. 3 ст. 9 Закон України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”. Важливим є і те, що лише частина коштів зібраних у членів кооперативу зберігалася в спеціальній установі банку, коли решта сума готівки зберігалася у бухгалтера. Таким чином подані на обґрунтування позову розрахунки вимогам статей 13, 14, 30 і 32 Закону № 1875-ІV, а також згаданим вимогам Закон України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”, як і іншим матеріалам справи не відповідають, а тому суд їх до уваги не приймає. Нараховані позивачем платежі інформації щодо структури, ціни/тарифів, показань засобів обліку, норм споживання кожної з наданих комунальних послуг не містять. З огляду на зазначене суд констатує, що встановлений ЖБК „Промінь” порядок оплати комунальних послуг її членом [PERSON] принципам відкритості, доступності та прозорості для споживачів та суспільства не відповідає. З цих підстав суд не вправі дійти висновку про обґрунтованість позову та наявність заборгованості у відповідачки перед позивачем, що в судовому засіданні не доведено. . Таким чином порушень прав позивача, які б підлягали захистові, судом не виявлено, а тому в задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed