Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом до [PERSON] про те, що 16.10.2005 року позивач надав в борг позивачеві грошові кошти в сумі 50000 грн., які останній зобов`язався повернути до 16.10.2006 року. Крім того, відповідач, в забезпечення повернення боргу, у разі не сплати з його боку суми позики, зобов`язався передати у власність позивача належну йому на праві приватної власності земельну ділянку, що розташована в с.Іванків Бориспільського району Київської області, про що написав розписку. Відповідач, у встановлений вищезазначений термін, грошові кошти не повернув, на даний час ухиляється від виконання даного грошового зобов`язання, мотивуючи це своїм незадовільним станом здоров`я, необхідністю витрачання грошових коштів на ліки, та в зв`Язку з цим, відсутністю фінансових можливостей, а тому позивач просить, у відповідності до чинного законодавства України, що передбачає можливість примусового припинення права власності на землю за судовим рішенням у разі звернення стягнення на майно за зобов`язанням власника, звернути стягнення на дану земельну ділянку на його користь та визнати за ним право власності на неї. Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в своїх письмових заявах позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає, просять справу слухати у їх відсутність та розглянути даний позов по суті на попередньому судовому засіданні. Суд, дослідивши та оцінивши, в сукупності докази по справі, прийшов до висновку, що позовна заява обгрунтована і підлягає задоволенню. Як встановлено, відповідач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1373 га, призначеної для будівництва та обслуговування жилого будинку, що розташована в с.Іванків Бориспільського району Київської області. 16 жовтня 2005 року між сторонами було укладено договір позики, за яким позивач передав у власність відповідача грошову суму в розмірі 50000 грн., за умови повернення суми позики останнім до 16 жовтня 2006 року. В порушення вказаної умови договору, відповідач не виконав покладених на нього грошових зобов`язань, і па даний час вказану суму грошових коштів не повернув, що свідчить про його ухилення від виконання даних договірних зобов`зань. Відповідно до умов даного договору у разі невиконання відповідачем грошового зобов`язання останній зобов`язався передати у власність позивача належну йому на праві приватної власності вищезазначену земельну ділянку. Відповідно до ст.ст. 1046,1047,1049 ЦК України за договором позики одна сторона(позикодавець) передає у власність другій стороні(позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж саму суму грошових коштів(суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей, укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у 10 разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ст.378 ЦК України право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду, у випадках встановлених законом. Відповідно до п.»г» ст. 143 ЗК України примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі примусового звернення стягнень на земельну ділянку по зобов`язаннях власника цієї земельйої ділянки та ч.8 ст.346 ЦК України встановлює це як одну з підстав для примусового припинення права власності. Тому, враховуючи, що відповідач не виконав покладені на нього грошові зобов`язання у строки, встановлені умовами даного договору позики, ухиляється від виконання даних договірних зобов`язань, про що свідчить тривалий термін несплати суми боргу та відсутність з його боку спроб щодо часткового погашення суми позики, суд дійшов висновку, що можливо примусово звернути стягнення на земельну ділянку, належну відповідачеві на праві приватної власності за даним зобов`язанням на користь позивача, враховуючи, що за умовами даного правочину відповідач взяв на себе зобов`язання передати дану земельну ділянку у власність позивача, у разі неповернення ним грошових коштів, та примусово припинити його право власності на земельну ділянку з даної підстави. Згідно із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів та право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набутгя права власності не встановлена судом. Таким чином, враховуючи, що підставою припинення право власності відповідача на земельну ділянку є її звернення за зобов`язаннями, що виникли у останнього з договору позики, укладеного між ним та позивачем, внаслідок невиконання з його боку умов даного правочину, за позивачем слід визнати право власності на дану земельну ділянку, враховуючи, що набуття ним такого права не суперечить нормам закону і є таким, що набуте правомірно.

Outcome: approved