Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] і [PERSON] про визнання права власності на &frac14; частку [ADDRESS], на земельну ділянку №01 площею 2.27Га, розташовану на території Оріхівської сільради АРК., на іменні акції у кількості 600 штук у ВАТ «Сімферопольський консервний завод ім. С.М. Кірова» в порядку спадкування за законом. Позов мотивований тим, що зазначене нерухоме майно належало на праві власності її чоловіку [PERSON], який помер [INFO] р. На період відкриття спадщини вона постійно проживала в цій квартирі з реєстрацією, проживає до теперішнього часу і сплачує комунальні послуги. З особистих причин вона не оформила спадщину в нотаріальній конторі. ЇЇ сини [PERSON] і [PERSON] не заперечують проти прийняття нею спадщини одноособово. У судовому засіданні позивачка підтримала зазначені позовні вимоги, які просила задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю і доповнив, що нотаріус не прийняла його відмову від спадщини на користь матері [PERSON] з тих підстав, що з такою заявою він звернувся до нотаріуса після закінчення шестимісячного строку звернення для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з поважних причин, про що направив до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності та про визнання позову. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволені позову з наступних підстав. Судом встановлено, що з 19.08.60р. позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який помер [INFO] р., а.с.8,9,12. З життя на ім'я [PERSON] було оформлено право власності на &frac14; частку [ADDRESS], на земельну ділянку №01 площею 2.27Га, розташовану на території Оріхівської сільради АРК., на іменні акції у кількості 600 штук у ВАТ «Сімферопольський консервний завод ім. С.М. Кірова», а.с.14,19,22. У зв'язку з відмовою синів на користь матері від своєї частки у спадковому майні, позивачка є єдиним нащадком після смерті свого чоловіка і не відмовлялася від прийняття спадщини тому, що згідно з ч.1 ст.1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив. На період відкриття спадщини позивачка постійно проживала в цій квартирі з реєстрацією і проживає до теперішнього часу, а.с.5,13. Так відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З зазначеного виходить, що позивачка вважається такою, що прийняла спадщину відносно зазначеного спадкового майна, яке належало на праві власності спадкодавцю [PERSON] У зв'язку з цим, для отримання свідоцтва про право на спадщину позивачці потрібно звернутися до нотаріуса тому, що відповідно до вимог Глави 7 Закону України про нотаріат» від 02.09.93р. і Глави 89 ЦК України - свідоцтво про право на спадщину видається нотаріусом за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду у п.23 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.08р. №7 - свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про спадщину вимоги по визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. З пояснень сторін судом встановлено, що після смерті спадкодавця позивачка не відмовлялася від прийняття спадщини. З особистих причин позивачка не зверталася до нотаріуса з питання оформлення права на спадщину, але і нотаріус, в свою чергу, не відмовляв позивачці в оформленні права на спадщину. На підставі зазначеного суд дійшов висновку про відсутність законних підстав для розгляду у судовому порядку питання про визнання за позивачкою права власності на майно в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка, якому це майно, за життя, належало на праві власності. * Крім того, згідно ч.1 ст.15 ЦК України - кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.16 цього Кодексу - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права ти інтересу. Згідно ч.1 ст.15 ЦПК України - суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.2 постанови „Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді цивільних справ по першій інстанції” від 21.12.90 №9 - при вирішенні питання про прийняття заяви суддя перевіряє, чи має заявник право на порушення справи відповідно до ст.5 ЦПК в редакції 1963р. (суд приступає до розгляду цивільної справи за заявою особи, яка звертається за захистом своїх прав або охоронюваних інтересів). З пояснень сторін і матеріалів справи судом встановлено, що з питання прийняття позивачкою спадщини відносно майна, яке належало на праві власності її чоловікові [PERSON], не має цивільно-правового спору через відсутність осіб, які б пред'являли до позивачки вимоги стосовно прийняття спадщини відносно цього майна та відмовою її синів [PERSON] і [PERSON] від прийняття спадщини на її користь. Також позивачка не довела факт порушення ким-небудь її права успадкувати зазначене спадкове майно після смерті спадкодавця, чим не виконала вимоги ст.10 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Судом зазначені обставини не встановлені при розгляді справи. З зазначеного виходить, що по справі відсутні законні підстави для звернення позивачки до суду з питання прийняття нею спадщини відносно майна, яке належало на праві власності спадкодавцю [PERSON], а також для судового розгляду цих позовних вимог. У зв'язку з цим зазначені позовні вимоги не можуть бути задоволені судом. * Враховуючи зазначене, а також вимоги ч.4 ст.10 ЦПК України, суд вважає за можливе роз'яснити позивачці її право звернення до Сакської державної нотаріальної контори з питання прийняття спадщини після смерті її чоловіка чи до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. * На підставі ст.ст. 1261,1268, Глави 89 ЦК України, Глави 7 Закону України про нотаріат» від 02.09.93р., і

Outcome: dismissed