overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

[PERSON]звернувся з позовом до Ковельської міської ради про визнання права власності на самочинно збудований на земельній ділянці по [ADDRESS]в м.Ковель, наданій йому на умовах оренди, пункт технічного обслуговування автомобілів розміром 16,18 х12,27 м . Позов мотивовано тим, на підставі договору оренди від 18 січня 2002 року укладеного з Ковельською міською радою, отримав в користування земельну ділянку площею 325 кв.м. по [ADDRESS]в м.Ковелі строком на десять років. Самочинно, без дозволу виконкому Ковельської міської ради, побудував на даній земельній ділянці пункт технічного обслуговування автомобілів розміром 16,18 х12,27 м , загальною площею 96,4 кв.м., основною площею 70,3 кв.м. На даний час на самочинно збудоване майно виготовлено технічну документацію, а тому просить визнати за ним право власності на зазначене нерухоме майно. В судовому засіданні позивач позов підтримав з мотивів зазначених у позовній заяві, просить позов задовольнити, судові витрати по справі залишити за ним. Представник відповідача позов визнала, проти його задоволення не заперечила. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі , вважає, що позов підставний , визнання позову не порушує прав та свобод інших осіб, а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотнім порушенням будівельних норм і правил. Як вбачається з нотаріально посвідченого договору оренди земельної ділянки від 18 січня 2002 року, реєстраційний номер 156, позивачу з метою влаштування автомийки надано в оренду строком на десять років земельну ділянку, розміщену на землях, що знаходяться у віданні Ковельської міської ради, площею 325 кв.м. по [ADDRESS] в м.Ковелі. Будівництво пункту технічного обслуговування автомобілів проведено без належного дозволу та затвердженого проекту, з цих причин воно є самочинним. Відповідно до ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу користувача земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. З матеріалів справи вбачається, що позивач отримав технічний паспорт на об'єкт самочинно збудованого нерухомого майна. Будівництво відповідає чинним будівельним, санітарним, протипожежним нормам і вимогам. Таким чином, суд вважає можливим визнати за позивачем право власності на самочинно збудований пункт технічного обслуговування автомобілів розміром 16,18 х12,27 м . по [ADDRESS]б в м.Ковелі. На підставі ч.1,5 ст.376 ЦК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

04.08.2008 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка в судовому засіданні просила розірвати шлюб з відповідачем через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів, різність характерів та поглядів на життя шлюб остаточно розпався, протягом одинадцяти років подружніх стосунків не підтримують. Відповідач позов визнав, погоджувався на розірвання шлюбу, пояснив, що миритися не бажає, а тому їх сім'я розпалася. Відповідно до ч. 1 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд визнає, що сім`я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, як такий, що суперечить інтересам сторін. Вирішуючи питання про витрати по реєстрації розірвання шлюбу суд вважає, що їх необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

[PERSON]звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про встановлення порядку користування квартирою [ADDRESS] в м.Ковелі, а саме просить виділити йому в користування кімнату площею 11,6 кв.м., [PERSON]- кімнату площею 11,5 кв.м., [PERSON]- кімнату площею 17,2 кв.м., залишивши інші приміщення в спільному користуванні. Позов обгрунтовано тим, що зазначена квартира перебуває у державній власності і він є наймачем даного житла, відповідачі по справі, як члени сім'ї наймача, не приймають участі у сплаті комунальних послуг, згоди на укладення окремих договорів найму не дають, у зв'язку з цим він змушений звернутись до суду з вимогою про встановлення порядку користування квартирою, при цьому просить врахувати, що між сторонами фактично вже цей порядок визначено . В судове засідання позивач не з'явився, подав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності у зв'язку з погіршенням стану здоров'я, позов підтримує повністю, згідний на заочний розгляд справи в разі неявки відповідачів. Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили. Представник третьої особи на стороні відповідача в суд не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивача, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказах. В судовому засіданні встановлені наступні обставини: Квартира [ADDRESS] в м.Ковелі знаходиться у комунальній власності, складається з трьох ізольованих кімнат, житлова площа становить 64,82 кв.м. Житлове приміщення знаходиться на балансі Ремонтного житлово-комунального господарства № 2. Згідно довідки РЖКП № 2 від 12.05.2008 року наймачем квартири є позивач по справі, відповідачі також проживають в даному помешканні. Відповідно до ст.104 ЖК України член сім'ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам ст.63 ЖК України. У разі відмови членів сім'ї дати згоду на укладення окремого договору найму, спір може бути вирішений в судовому порядку. Як зазначив позивач між сторонами фактично визначено порядок користування житловими кімнатами, а саме він користується ізольованою кімнатою площею 11,6 кв.м., [PERSON]- ізольованою кімнатою площею 11,5 кв.м., [PERSON]- ізольованою кімнатою площею 17,2 кв.м., інші приміщення знаходяться в спільному користуванні. Суд, вважає можливим встановити такий порядок користування квартирою, оскільки він не призведе до штучного погіршення житлових умов сторін і відповідно постановку їх на квартирний облік, як таких, що потребують поліпшення житлових умов. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню в рівних частках судові витрати по справі в сумі 16 ( 8,50+7,50= 16) грн. На підставі ст. ст. 63, 104 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

25 червня 2008 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просила стягнути з відповідача [PERSON], аліменти на утримання дітей: доньки [PERSON],[INFO] та доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 500 грн., щомісячно до настання їх повноліття на її користь. В обґрунтуванні своїх позовних вимог позивачка вказала на те, що з відповідачем з 1990 року перебувала в незареєстрованому громадянському шлюбі. Від фактичних шлюбних відносин, [INFO] у них народилась донька [PERSON]. 06 серпня 1996 року їх сімейні стосунки були зареєстровано офіційно. Від шлюбу, [INFO] народилась донька [PERSON]. З 2007 року вона з відповідачем проживає окремо. Діти проживають з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей добровільно не надає, інших дітей не має. Тому вона змушена звертатися з позовом до суду. За згодою сторін суд ухвалює рішення при попередньому розгляді справи. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, та просила задовольнити в повному обсязі. Суду пояснила, що проживає з відповідачем по справі з 1990 року, а з 1996 року знаходиться в зареєстрованому шлюбі з ним. Від шлюбу народились діти: [PERSON] та [PERSON], які у теперішній час проживають з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу для утримання дітей не надає. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав в повному обсязі. Суду пояснив, що не має можливості сплачувати таку суму аліментів, опотрібно лікуватись. Згоден сплачувати аліменти у розмірі 200 грн. на утримання двох неповнолітніх дітей на користь їх матері [PERSON]. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні було встановлено, відповідач [PERSON] є батьком неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 12 вересня 1996 року, актовий запис № 656, зробленого міським відділом реєстрації актів громадського стану м. Химки, Московської області (а.с.4), та [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис № 641, зробленого міським відділом реєстрації актів громадського стану м. Химки, Московської області (а.с.3). Діти знаходяться на повному утриманні позивачки і проживають разом з нею. Добровільно відповідач не систематично надає матеріальну допомогу на утримання дітей. Враховуючи вище викладене, приймаючи до уваги, що відповідач тяжко хворий ( що пфдтверджується виписко ю з історії хвороби, наданою міською Клінічною лікарнею №1 м. Дніпропетровська), суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню, і вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON], аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 350 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

[PERSON] і [PERSON] звернулися до суду із позовом до Косачівської сільської ради Козелецького району про визнання права власності на спадщину за законом, мотивуючи тим, що [INFO] помер їх батько -[PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить Ѕ частина житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в [ADDRESS]. Проживаючи з ним на день смерті їх мати (дружина померлого) [PERSON] вступила в управління спадщиною після смерті чоловіка, але не оформила належним чином своїх спадкових прав. [INFO] померла їх мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинк з надвірними будівлями, розташованого в [ADDRESS] Вони, як спадкоємці за законом першої черги, у термін передбачений ст. 1270 ЦК України прийняли спадщину та звернулися із заявами до нотаріальної контори. Але оформити право власності на неї не можуть, в зв'язку з відсутністю свідоцтва про право власності на спадкове майно на ім'я померлої [PERSON]. Позивачі - [PERSON]., [PERSON]та їх представник [PERSON]., у попереднє судове засідання не з'явилися, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Позов підтримують. Представник відповідача, Косачівської сільської ради, у попереднє судове засідання не з'явився, просив справу розглядати за відсутності його представника. Позов визнають. Дослідивши усі докази, суд відповідно до ст.130 ЦПК України з'ясував можливість врегулювання спору до судового розгляду, так як відповідач визнав позов, і вважає необхідним задовольнити позов відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, яка передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд встановив, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом і вказав, що [INFO] в с.Коростівці Жмеринського району померла [PERSON], яка за життя залишила заповіт згідно якого належну їй земельну частку (пай) та майновий пай заповідала йому - позивачу. Жмеринська районна державна нотаріальна контора видавати свідоцтво про право на дану спадщину відмовляється, оскільки в нього - позивача на руках замість сертифіката є державний акт на право приватної власності на землю. В зв'язку з цим позивач просить суд винести рішення про тлумачення (правочину) заповіту після померлої [INFO] [PERSON], посвідченого 20.04.2005 року Коростівецькою сільською радою Жмеринського району за реєстром № 33, вказавши, що [PERSON], заповідала йому - [PERSON] земельну ділянку площею 3,1363 га, розташовану на території Коростівецької сільської ради, що належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 382274, виданого 08.08.2007 року Жмеринською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження Жмеринської райдержадміністрації № 151 від 13.03.2007 року. Позивач в попередньому судовому засіданні підтримав свій позов посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача - Коростівецької сільської ради в судове засідання не з'явився, але від виконкому Коростівецької сільського голови до суду надійшла довідка в якій вказується, що виконавчий комітет Коростівецької сільської ради не заперечує проти задоволення даного позову, а також просить провести розгляд справи без участі їх представника. Відповідно ст.130 ч.4 ЦПК України - ухвалення у попередньому судовому засіданні судового ЦПК України рішення у разі визнання позову проводиться в порядку ст.174 ЦПК України. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він ґрунтується на законові, доведений матеріалами справи, визнаний відповідачем і це визнання відповідає вимогам закону та не порушує нічиїх прав і інтересів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] у позові до суду просила стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] року народження, в розмірі ј частини заробітку відповідача щомісяця до досягнення нею повноліття, мотивуючи тим, що відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на її утримання не надає. В судовому засіданні під час попереднього розгляду справи [PERSON]. позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та пояснила, що після розірвання 28 лютого 2008року шлюбу з відповідачем дочка [PERSON], [INFO] року народження, проживає з нею, сама вона має заробітну плату 700 грн. щомісяця, інших доходів не має, вона та дитина мають нормальний стан здоров»я, відповідач на утримання дочки матеріальну допомогу надає, але не щомісяця, вимагає від неї розписку за одержані гроші, що носить принизливий характер. Відповідач [PERSON]. позовні вимоги визнав та пояснив, що працює, одержує заробітну плату в середньому 750 грн. щомісяця і згоден платити аліменти в тому розмірі, що просить позивачка, та що має нормальний стан здоров»я, іншим особам аліменти не платить. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд, враховуючи матеріальне становище, стан здоров”я дитини та відповідача, відсутність у відповідача інших дітей та утриманців, визнання ним позову, приходить до висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від його заробітку ( доходу ) щомісяця, тому позов слід задовольнити . Судові витрати слід віднести на рахунок відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою , в якій просить встановити що будинком [ADDRESS] Київської області володів на праві приватної власності [PERSON] до дня смерті 14.10.2007 року та визнати за нею право на вказане домоволодіння в порядку спадкування за законом. Свої вимоги позивачка обгрунтовує тим, що її чоловік [PERSON] збудував житловий будинок в [ADDRESS] і постійно проживав у ньому до дня смерті; 14.10.2007 року чоловік помер, не оформивши права власності на будинок та не провівши його державну реєстрацію. Позивачка, як спадкоємець за законом майна померлого, прийняла спадщину, подавши заяву до нотаріальної контори у встановлений законом строк. Державний нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у зв”язку з тим, що в померлої відсутнє свідоцтво про право власності на нього. В реєстрації домоволодіння за померлою в бюро технічної інвентаризації їй теж відмовлено. Позовні вимоги в частині підтвердження володіння [PERSON] житловим будинком [ADDRESS] позивачка підтверджує довідкою [INFO] та витягом з погосподарської книги, з яких вбачається, що особовий рахунок на домогосподарство за вказаною адресою відкрито на [PERSON], в будинку він був зареєстрований та проживав до дня смерті; витягом з протоколу зборів уповноважених колгоспу ім.. Шевченка від 12.10.1973 р., в якому значиться прийняте рішення про надання йому земельної ділянки під забудову розміром 0,12 га., технічним паспортом на житловий будинок на ім.»я померлого та довідкою МБТІ від 13.06.2008 р. [NUMBER] про вартість домоволодіння. Вимоги про право на спадкове майно позивачка підтверджує власним свідоцтвом про одруження 31.01.1969 р.з [PERSON]; свідоцтвом про смерть [PERSON], в якому зазначена дата його смерті 14.10.2007 р.; довідкою нотаріуса від 21.04.2008 р. [NUMBER] про те, що за заявою позивачки в 2008 році заведена спадкова справа [NUMBER] та Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, а також випискою з погосподарської книги , з якої вбачається, що позивачка зареєстрована в даному будинку, інших спадкоємців, які б проживали з ним на день смерті і прийняли спадщину немає; заявами дітей спадкодавця [PERSON] і [PERSON], які не мають заперечень проти успадкування позивачкою зазначеного домоволодіння. Відмова реєстратора провести реєстрацію домоволодіння підтверджується його рішенням від 23.06.2008 р. № б\\н. Відмова нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на будинок підтверджується виданою позивачеві довідкою. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач - [INFO], належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду, просила розглядати справу без участі її представника, позов визнала повністю. Третя особа - Переяслав-Хмельницьке БТІ , належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду, просила розглядати справу без участі її представника. Суд дійшов до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст.ст.328,331,1261,1269,1270 ЦК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Олбинської сільської ради Козелецького району про визнання права власності на спадщину за законом, мотивуючи тим, що [INFO] помер її чоловік -[PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить Ѕ частина житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в [ADDRESS]. Вона, як спадкоємцем за законом першої черги, прийняла спадщину, так як постійно проживала разом із своїм чоловіком на час смерті останнього, і на даний час також проживає у зазначеному будинку. Але до цього часу не оформила дану спадщину. На даний час для оформлення спадщини на частину вказаного домоволодіння необхідно правовстановлюючий документ, підтверджуючий право власності на нього за померлим - [PERSON]., якого в останнього не має. Позивач - [PERSON] у попереднє судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримує. Представник відповідача, Олбинської сільської ради, у попереднє судове засідання не з'явився, просив справу розглядати за відсутності його представника. Позов визнають. Дослідивши усі докази, суд відповідно до ст.130 ЦПК України з'ясував можливість врегулювання спору до судового розгляду, так як відповідач визнав позов, і вважає необхідним задовольнити позов відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, яка передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд встановив, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

28 липня 2008 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просила стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дитини: сина [PERSON],[INFO] у розмірі 500 грн., щомісячно до настання його повноліття на її користь. В обґрунтуванні своїх позовних вимог позивачка вказала на те, що з відповідачем по справі з 2007 року перебуває в зареєстрованому шлюбі. [INFO] від цих фактичних шлюбних відносин, народилась дитина [PERSON]. Дитина проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини добровільно не надає, шлюбні відносини припиненні. Тому вона змушена звертатися з позовом до суду. За згодою сторін суд ухвалює рішення при попередньому розгляді справи. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала, та просила суд задовольнити. Суду пояснила, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 2007 року. Від шлюбу народився син [PERSON], який у теперішній час проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу для утримання дитини не надає. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі, суду пояснив, що згоден сплачувати аліменти у розмірі 500 грн. на утримання неповнолітнього сина [PERSON], на користь його матері [PERSON]. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні було встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини [PERSON],[INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 03 липня 2007 року, актовий запис № 576 Красногвардійського відділу реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.3). Дитина знаходяться на повному утриманні позивачки і проживає разом з нею(а.с.6). Добровільно відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, інших утриманців не має. Враховуючи вище викладене, суд приходи до висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню, і суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON], аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved