Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 07 серпня 2007 року вона та Приватбанк в особі заступника директора ВРГУ Приватбанк Матиюк В.М. уклали кредитний договір №80727-CRED. Зазначений договір уклала в інтересах відповідачки та передала останній кошти в сумі 26 тис. грн. готівкою ,на підтвердження чого [PERSON] надала їй 04 лютого 2008 року розписку, тобто уклала з відповідачкою договір позики, за яким остання зобов'язалась повернути вказану суму позивачці , однак незважаючи на неодноразові вимоги про повернення боргу , [PERSON] заборговану суму не повернула. Просить стягнути з відповідачки на її користь суму боргу в розмірі 26 000 грн та судові витрати у справі в розмірі 290 грн. В попередньому судовому засіданні позивачка [PERSON]заявлений позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві , просить задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідачки на її користь суму борг за договором позики в розмірі 26 000 грн та судові витрати у справі в розмірі 290 грн. В попередньому судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, просить його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві, та стягнути з відповідачки на користь позивачки борг за договором позики у розмірі 26 тис гр. та судові витрати у справі в розмірі 290 грн . Відповідачка [PERSON] в попередньому судовому засіданні заявлений позов визнала , не заперечила щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі . Виходячи з наведеного , суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Вимогами ч.4 ст.130 ЦПК України встановлено, що при визнання позову ухвалюється судове рішення в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України . Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини . Відповідно до вимог ст.1046ЦК України одна сторона (позикодавець) передає у власність другої сторони (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками , а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості . Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками . Вимогами ст..1047 ЦК України встановлено ,що договір позики укладається у письмовій формі ,якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян , на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ , який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми або визначеної кількості речей. Згідно з вимогами ч1 ст.1049 ЦК України якщо договором позики не встановлений строк повернення позики або цей строк визначний моментом пред'явлення вимоги , позика має бути повернута позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це ,якщо інше на встановлено договором . Судом встановлено , що 07 серпня 2007 року позивачка [PERSON]та Приватбанк в особі заступника директора ВРГУ Приватбанк Матиюк В.М. уклали кредитний договір №80727-CRED. Зазначений договір [PERSON]уклала в інтересах відповідачки та передала [PERSON] гроші в сумі 26 000 грн , про що остання 04 лютого 2008 року надала позиваці письмову розписку із зобов'язанням повернути позичену суму коштів , тобто між сторонами був укладений договір позики на суму 26000 грн , строк договору визначений не був. Судом також встановлено , що відповідачка , незважаючи на усні , а також на письмову вимогу позивачки від 29 липня 2008 року , станом на теперішній час заборговану суму не повернула . Відповідачка [PERSON] в попередньому судовому засіданні заявлений позов визнала в повному обсязі та не заперечила щодо задоволення позовних вимог позивачки. Оскільки визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб , у справі наявні законні підставі для задоволення вимог позивачки , тому , виходячи із визнання відповідачкою заявленого позову , суд вважає можливим задовольнити позовні в даній стадії процесу . На підставі викладеного та

Outcome: approved