Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-13 00:00:00

Приватне підприємство сільськогосподарського напрямку «Екоов Продукт» звернулось до суду з позовом до групи співвласників [ADDRESS]: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], ОСОСБА_131,[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно. Позовні вимоги обґрунтовано наступними доводами. 19 вересня 2008 року між групою співвласників [ADDRESS], "продавець", та СГПП "Екоов Продукт", "покупець", було укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що включає в себе: - автовага, 1982 року, по ціні 500 (п'ятсот) грн. (інвентарний номер [NUMBER]); - зерносклад, 1960 року, по ціні 5000,00 (п'ять тисяч) грн. (інвентарний номер [NUMBER]); - будка біля комори, 1994 року, по ціні 500 (п'ятсот) грн. (інвентарний номер [NUMBER]); - зерносклад, 1978 року, по ціні 200 (двісті) грн. (інвентарний номер [NUMBER]); - критий тік, 1975 року, по ціні 2500 (дві тисячі п'ятсот) грн. (інвентарний номер [NUMBER]); - зерносушылка КЗС, 1988 року, по ціні 20564 (двадцять тисяч п'ятсот шістдесят чотири) грн. Вказані приміщення відповідачами отримані в результаті виділу в натурі в рахунок їх майнового паю згідно рішення зборів співвласників майна с. Дроздні (протокол № 1 від 19.03.2008) та довідки СТзОВ «Дрозднівське» від 09.09.2008. Укладений договір предметом судового розгляду не виступав, недійсним судом не визнавався, сторонами розірваний не був, а тому відсутні підстави вважати зазначену угоду недійсною або неукладеною. У відповідності до умов зазначеного договору співвласників села Дроздні та Гончий Брід зобов'язувалось передати у власність СГПП "Екоов Продукт" вищеназвані нежитлові приміщення, а СГПП "Екоов Продукт" в свою чергу - прийняти це приміщення та сплатити за нього 33264,00 грн. Умови вказаного договору були виконані в повному обсязі, а саме: Продавцем передано нежитлове приміщення (згідно акту приймання-передачі від 22.09.2008р.), а Покупцем - проведено повний розрахунок за придбане приміщення (що підтверджується відповідними платіжними відомостями. Згідно положень ст.ст. 655, 656 Цивільного кодексу України, договір купівлі-продажу - це угода, за якою одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Зазначена угода спрямована на безповоротне відчуження продавцем майна і перехід його у власність (повне господарське відання чи оперативне управління) покупця, виступає юридичною підставою виникнення права власності іншої сторони за угодою на придбаний згідно договору об'єкт. Істотними умовами договору купівлі-продажу є умови про предмет та ціну угоди, недосягнення сторонами згоди щодо цих істотних умов, незважаючи на визначення останніми всіх інших можливих істотних умов (про строк, місце, спосіб виконання і т.п.) тягне за собою визнання цієї угоди неукладеною. В даному випадку сторонами за договором купівлі-продажу нежитлового приміщення від 19.09.2008 р. поряд із зазначенням в угоді умов щодо строків, місця та способу її виконання, положень щодо порядку проведення розрахунків за придбаний об'єкт та порядку передачі останнього у власність покупця, було визначено і всі необхідні при цьому обов'язкові істотні умови договору купівлі-продажу - умови щодо предмету договору (його складу, особливостей, місце знаходження і т.п.) та ціни договору купівлі-продажу (в даному випадку, вартості об'єкту відчуження). У відповідності до ст.ст. 328, 334 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлене законом або договором. Правочин укладений 19 вересня 2008 року між групою співвласників [ADDRESS] та СГПП "Екоов Продукт" нотаріально посвідчений не був. Відповідно до ч. 2 ст. 219 Цивільного кодексу України суд може визнати такий правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі. Частиною 2 ст. 220 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Зазначений договір сторонами було укладено у відповідності до вимог чинного законодавства України, будь-яких порушень та недоліків при укладенні даного договору господарським судом встановлено не було, зазначений договір предметом судового розгляду не був, в судовому порядку недійсним та неукладеним не визнавався, будь-яких порушень положень чинного законодавства України при переході права власності на нежитловий об'єкт нерухомості від однієї особи до іншої судом встановлено не було. Просить визнати за приватним підприємством сільськогосподарського напрямку «Екоов Продукт» право власності на нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], що включає в себе: - автовага, 1982 року, по ціні 500 (п'ятсот) грн. (інвентарний номер [NUMBER]) - зерносклад, 1960 року, по ціні 5000,00 (п'ять тисяч) грн. (інвентарний номер [NUMBER]) - будка біля комори, 1994 року, по ціні 500 (п'ятсот) грн. (інвентарний номер [NUMBER]) - зерносклад, 1978 року, по ціні 200 (двісті) грн. (інвентарний номер [NUMBER]) - критий тік, 1975 року, по ціні 2500 (дві тисячі п'ятсот) грн. (інвентарний номер [NUMBER]) - зерносушілка КЗС, 1988 року, по ціні 20564 (двадцять тисяч п'ятсот шістдесят чотири) грн. В судовому засіданні представник позивача Сидун О.С. позовні вимоги підтримала повністю з підстав викладених у позовній заяві. В судове засідання відповідачі не з'явились, однак, від відповідачів подано суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позов визнали та не заперечують проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення.. Згідно положень ст.ст. 655, 656 Цивільного кодексу України, договір купівлі-продажу - це угода, за якою одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. 19 вересня 2008 року між групою співвласників [ADDRESS], "продавець", та СГПП "Екоов Продукт", "покупець", було укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що включає в себе: - автовага, 1982 року, по ціні 500 (п'ятсот) грн. (інвентарний номер [NUMBER]); - зерносклад, 1960 року, по ціні 5000,00 (п'ять тисяч) грн. (інвентарний номер [NUMBER]); - будка біля комори, 1994 року, по ціні 500 (п'ятсот) грн. (інвентарний номер [NUMBER]); - зерносклад, 1978 року, по ціні 200 (двісті) грн. (інвентарний номер [NUMBER]); - критий тік, 1975 року, по ціні 2500 (дві тисячі п'ятсот) грн. (інвентарний номер [NUMBER]); - зерносушілка КЗС, 1988 року, по ціні 20564 (двадцять тисяч п'ятсот шістдесят чотири) грн. Вказані приміщення відповідачами отримані в результаті виділу в натурі в рахунок їх майнового паю згідно рішення зборів співвласників майна с. Дроздні (протокол № 1 від 19.03.2008) та довідки СТзОВ «Дрозднівське» від 09.09.2008. Умови вказаного договору були виконані в повному обсязі. Відповідачем передано названі приміщення (згідно акту приймання-передачі від 22.09.2008 року), а позивачем - проведено повний розрахунок за придбане приміщення (що підтверджується відповідними платіжними відомостями). Зазначений правочин спрямований на безповоротне відчуження продавцем майна і перехід його у власність покупця, виступає юридичною підставою виникнення права власності іншої сторони за угодою на придбаний згідно договору об'єкт. Істотними умовами договору купівлі-продажу є умови про предмет та ціну угоди, недосягнення сторонами згоди щодо цих істотних умов, незважаючи на визначення останніми всіх інших можливих істотних умов (про строк, місце, спосіб виконання і т.п.) тягне за собою визнання цієї угоди неукладеною. В даному випадку сторонами за договором купівлі-продажу від 19.09.2008 р. поряд із зазначенням в угоді умов щодо строків, положень щодо порядку проведення розрахунків за придбаний об'єкт та порядку передачі останнього у власність покупця, було визначено і всі необхідні при цьому обов'язкові істотні умови договору купівлі-продажу - умови щодо предмету договору (його складу, особливостей, місце знаходження і т.п.) та ціни договору купівлі-продажу (в даному випадку, вартості об'єкту відчуження). Даний правочин нотаріально не посвідчений, відповідачі практично ухиляються від нотаріального посвідчення договору, хоча умови його виконали та отримали кошти за належне їм майно. Відповідно до ч. 2 ст. 219 Цивільного кодексу України суд може визнати такий правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі. Частиною 2 ст. 220 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. У відповідності до ст.ст. 328, 334 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлене законом або договором. Зазначений договір сторонами було укладено у відповідності до вимог чинного законодавства України, будь-яких порушень та недоліків при укладенні даного договору господарським судом встановлено не було, зазначений договір предметом судового розгляду не був, в судовому порядку недійсним та неукладеним не визнавався, будь-яких порушень положень чинного законодавства України при переході права власності на нежитловий об'єкт нерухомості від однієї особи до іншої судом встановлено не було. А тому вимоги позивача щодо визнання за ним права власності на нежитлове майно -- автовагу, 1982 року, (інвентарний номер [NUMBER]); зерносклад, 1960 року, (інвентарний номер [NUMBER]); будку біля комори, 1994 року, (інвентарний номер [NUMBER]); зерносклад, 1978 року, (інвентарний номер [NUMBER]); критий тік, 1975 року, (інвентарний номер [NUMBER]); зерносушілку КЗС, 1988 року, що знаходяться в [ADDRESS] є законними та обґрунтованими. На підставі викладеного,

Outcome: approved