Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-07 00:00:00

[PERSON]звернулась до суду з позовом до [PERSON].про визначення частки у праві спільної сумісної власності подружжя, встановлення факту прийняття спадщини, про визнання свідоцтв про право на спадщину за законом недійсними, визнання права власнсоті на &frac34; частки домоволодіння в порядку спадкування, реальний розподіл спадкового майна, мотивуючи його тим, що [INFO]. померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на &frac12; частку житлового будинку по [ADDRESS]., оскільки даний будинок був майном, набутим батьками під час шлюбу, знаходився у їх спільній сумісній власності, хоча був зареєстрованим на ім'я батька. В зв'язку з цим виникла необхідність встановити частку матері у спільній сумісній власності подружжя, яка складає &frac12; і є спадковою після смерті матері. Спадщину після смерті матері вона прийняла фактично - робила ремонт в будинку, проживала з батьком, доглядала його, обробляла город та ін. До смерті мати склала на її ім'я заповіт на належну їй &frac12; частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель. [INFO]. помер її батько [PERSON]., після смерті якого відкрилась спадщина на іншу &frac12; частку цього ж будинку. Спадкоємцями за законом після смерті батька є вона та її брат [PERSON]. Спадщину після смерті батька вона прийняла і фактично і шляхом подання заяви до нотконтори разом з братом - відповідачем. 30.03.2005 р. вони обоє отримали свідоцтва про право на спадщину за законом по &frac12; частці домоволодіння по [ADDRESS]. А фактично вони домовились, що за нею залишається весь будинок з господарськими будівлями. За їх спільною згодою вони встановили порядок користування земельною ділянкою, щоб брат зміг там побудувати собі будинок. Брат не мав отримувати свідоцтво на &frac12; частку спадкового майна, а вона - отримати свідоцтво про право на спадщину на 100% спадкового майна. Однак брат отримав свідоцтво про право на спадщину - на &frac12; частку спадкового майна, заволодів всією земельною ділянкою, в тому числі і частиною, яка мала належати їй. Просить встановити частку у спільній сумісній власності подружжя - матері, що складає &frac12; частку і є спадковою; встановити факт прийняття нею спадщини після смерті матері; визнати свідоцтва про право на спадщину за законом, видані їй та її брату після смерті батька недійсними; визнати за нею право власності на &frac34; частки домоволодіння в порядку спадкування, розділити спадкове майно. (а.с. 215-218) В судовому засіданні позивачка [PERSON]. і її представники позов підтримали в повному обсязі за викладених в позовній заяві обставин, просять його задоволити і розділити спадкове майно - будинок і господарські приміщення, що по [ADDRESS], по третьому варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи. Додатково пояснювали, що сторони у справі - рідні брат і сестра. Їхні батьки разом будували будинок та господарські приміщення, тому це майно було їхньою спільною сумісною власністю, хоча зареєстровано було лише на батька. Отже, на час смерті матері їй належала &frac12; частка домоволодіння, яку вона заповіла дочці - позивачці. Позивачка прийняла спадщину шляхом вступу в фактичне управління майном, але про заповіт не знала. Відповідач після смерті матері спадщину не прийняв. Після смерті батька обоє дочка і син - сторони у справі прийняли спадщину за законом шляхом подання заяви до нотконтори і отримали свідоцтва на спадкове майно - по &frac12; на домоволодіння. Крім того, відповідач з земельної ділянки, якою користувались батьки, зі згоди позивачки отримав у власність земельну ділянку, площею 789 кв. м, на якій мав будувати собі будинок і не претендувати на спадкове майно. Але земельну ділянку продав, і претендує на &frac12; частку домоволодіння. Згодом позивачка дізналась про наявність заповіту матері і звернулась до суду. Відповідач [PERSON]. позов не визнав, просить в його задоволенні відмовити. Додатково пояснив, що, дійсно, батьки разом будували будинок і господарські приміщення по [ADDRESS]. Після смерті матері ні він, ні позивачка - його молодша сестра спадщини не прийняли, її прийняв лише батько. А вже після смерті батька вони з сестрою прийняли спадщину, подавши до нотконтори заяви і, відповідно, отримали свідоцтва про право на спадщину за законом, кожен - на &frac12; частку майна. Тому він має право на половину домоволодіння. Дійсно, після смерті батьків він отримав у власність земельну ділянку, яку йому виділено рішенням міської ради з домоволодіння батьків, і, якою він розпорядився. Але це ніякого відношення не має до спадщини. Вислухавши пояснення сторін, показання свідків [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони - рідні брат і сестра. ( а.с. 133, 134-135 ) Їхні батьки [PERSON]та [PERSON] будинок і господарські приміщення, що по [ADDRESS], збудували під час шлюбу, але зареєстровано домоволодіння було лише за чоловіком ( батьком сторін ). ( а.с. 185, 139 ) Згідно ст. 22 ч. 1 КпШС України 1969 р. ( який діяв на час виникнення і існування правовідносин щодо створення майна подружжя ), яка відповідає ст. 60 ч. 1 СК України і ст. 368 ч. 3 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Згідно ст. 28 ч. 1 КпШС України 1969 р. , яка відповідає ст. 70 ч. 1 СК України розмір часток майна дружини та чоловіка є рівними. Отже, батькам сторін - [PERSON]. та [PERSON]. як подружжю належало на праві власності по &frac12; частці домоволодіння по [ADDRESS]. [INFO]. померла мати сторін [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на &frac12; частку спірного домоволодіння, яку вона заповіла своїй дочці [PERSON]. (а.с. 4) Позивачка [PERSON]. до нотконтори не зверталась із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, а прийняла її фактично, а саме: прибирала і робила ремонт в будинку, в будинку робила поминальні обіди, прибирала на подвір”ї, доглядала за батьком і допомагала йому по господарству, зі своєю сім”єю обробляла город. А після її від”їзду за кордон спадщиною користувались члени її сім”ї, зокрема, її чоловік. Зазначене пояснили в судовому засіданні свідки позивачки [PERSON]. ( тітка сторін - сестра матері ), [PERSON]. ( чоловік подруги і співробітниці матері сторін ), [PERSON]. ( чоловік позивачки ). Крім того, свідок [PERSON]. пояснила, що її сестра склала заповіт у лікарні ( саме вона для неї привозила нотаріуса ). Заповіт їй сестра дала на зберігання. Позивачка [PERSON]. не знала про заповіт. Про документ - заповіт свідок забула, випадково знайшла його у себе лише в березні 2007 р. і віддала [PERSON]. Згідно ст. 549 ч. 1 п. 2 ЦК України 1969 р., який діяв на час виникнення правовідносин, спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Отже, судом встановлено, що позивачка [PERSON]. прийняла спадщину після смерті матері шляхом вступу у фактичне володіння майном. При цьому суд критично оцінює показання свідка [PERSON]., який пояснив, що мешкає по сусідству зі спірним домоволодінням, ніколи після смерті матері [PERSON]. в будинку не бачив, батько там мешкав один, оскільки свідок, з його слів, в цей час доглядав свого діда, мешканця [ADDRESS] , до якого йому доводилось щодня ходити годувати, допомагати по дому, а, отже, він не міг бачити весь час і щодня все, що відбувається в помешканні [PERSON] , тому його показання не є об”єктивними. А також суд критично оцінює показання свідка [PERSON]. - дружини відповідача, яка стверджувала, що позивачка не прийняла спадщину після смерті матері. Показання цих свідків розбігаються з показаннями свідків [PERSON]. ( тітка сторін - сестра матері ), [PERSON]. ( чоловік подруги і співробітниці матері сторін ), [PERSON]. ( чоловік позивачки ) і з іншими, встановленим судом обставинам, зокрема з тим, що позивачка робила поминальний обід в помешканні батьків після смерті матері, прибирала в будинку і дворі, робила ремонтні роботи, а після її від”їзду за кордон ( виїхала 29.09.2001 р. - а.с. 198 ) продовжував господарювати в домоволодінні батьків її чоловік - [PERSON]. Ці дії позивачки [PERSON]. , на думку суду, свідчать про фактичне управління спадковим майном, а, отже, про прийняття спадщини. [INFO]. помер батько сторін [PERSON]. ( а.с. 132 ) Спадщину після смерті батька прийняли спадкоємці за законом - сторони по справі шляхом звернення до нотконтори з заявами. 30.06.2005 р. обоє отримали свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO]., на &frac12; частку спадкового майна, яке складається з цілого житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] Копія спадкової справи на а.с. 127-154. Суд вважає, що вимога про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом підлягає задоволенню, оскільки при видачі свідоцтв не було враховано факт прийняття позивачкою спадщини після смерті матері і наявність заповіту матері на ім”я позивачки. При цьому судом встановлено, що позивачкою не пропущено трирічного строку позовної давності, передбаченого ст. 257 України, оскільки про наявність заповіту матері позивачка дізналась в березні 2007 р. ( про це пояснила свідок [PERSON].), крім того, оспорювані свідоцтва про право на спадщину за законом сторони отримали 30.06.2005 р., а з позовом до суду позивачка звернулась 13.06.2007 р. ( а.с. 1 ) Враховуючи викладене,

Outcome: approved