Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-13 00:00:00

У вересні 2008 року [PERSON]. звернувся до суду з позовом до Казначейства - Головного фінансового управління Державного Департаменту України з виконання покарань, Менської виправної колонії №91 УДД України з виконання покарань у Чернігівській області про невидачу заробітної плати за ІV квартал 2007 року та стягнення моральної шкоди. Позов мотивує тим , що відбуває покарання в Менській виправній колонії № 91 Чернігівської області, був працевлаштований на швейній ділянці №3 установи, працював три місяці, а саме: жовтень, листопад, грудень 2007 року. За ці три місяці четвертого кварталу 2007 року заробітної плати не отримував. Позивач вважає, що заробітна плата йому не видавалася і він не мав змоги придбати предмети першої необхідності. Розмір невиплаченої заробітної плати позивач зазначає рівним 3000 гривень за 3 місяці, тобто по 1000 гривень щомісячно. В результаті цього він зазнав переживань та отримав моральну шкоду, яку оцінює в 5000 гривень. У судове засідання позивач [PERSON]. не прибув, хоча був вчасно відповідно до вимог чинного законодавства повідомлений про час та місце судового розгляду . Позивач відбуває покарання в Менській виправній колонії № 91 Чернігівської області і не має можливості вільно пересуватися по території України, факт відсутності позивача в судовому засіданні суд визнає з поважних причин і вважає за можливе справу розглянути без його участі , за наявних у справі доказів . Представник відповідачів Замура Л.П. у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, в заперечення позову повідомила, що з 10.01.2007 року [PERSON]. відбуває покарання в Менській виправній колонії №91 Управління ДДУВП у Чернігівській області. З січня 2007 року по червень 2008 року залучався до корисно - суспільної праці у порядку визначеному ст.ст. 118-121 КВК України. Інструкцією з оплати праці засуджених до обмеження та позбавлення волі встановлено, що засуджені до позбавлення волі повинні працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією установи. Засуджені залучаються до суспільно корисної праці з урахуванням наявних виробничих потужностей, зважаючи при цьому на стать, вік, працездатність, стан здоров'я. При цьому, праця засуджених регламентується законодавством про працю, за винятком правил прийняття на роботу, звільнення з роботи, переведення на іншу роботу. Заробітна плата засуджених не відповідає визначенню заробітної плати в розумінні Закону України і вказані особи не є найманими працівниками відповідно до чинного законодавства, тому позивач не перебував у трудових відносинах на час відбування покарання з відповідачем. Заробітна плата (грошова винагорода) нарахована засудженим за умови виконання ними встановлених норм виробітку не може бути менше законодавчо встановленої п.п. 3.1 п. 3. Основна система оплати праці є відрядною п.п. 3.3 п. 3. відповідно до довідки МВК -91 позивач не виконував норми виробітку тому йому нарахована грошова винагорода невелика. Після проведених відрахувань передбачених законодавством на лицевий рахунок позивачу зараховувались суми визначені у довідці. Заслухавши представника відповідачів, дослідивши всі наявні в справі докази, суд приходить до висновку, що в позові [PERSON]. слід відмовити. Судом встановлено , що залучення засуджених до праці, визначається ст. 118, 119 КВК України, Інструкцією з оплати праці засуджених до обмеження та позбавлення волі, затвердженої Наказом № 191 від 04.10.2004 р. Державного департаменту України з питань виконання покарань. Частиною 5 ст. 118 КВК України визначено , що засуджені можуть залучатися без оплати праці лише до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій , а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт по забезпеченню колонії продовольством. Відповідно до п.1 Інструкції з оплати праці засуджених до обмеження та позбавлення волі, затвердженого Наказом № 191 від 04.10.2004 р. Державного департаменту України з питань виконання покарань, засуджені до позбавлення волі повинні працювати в місцях і на роботах , які визначаються адміністрацією установи. Як встановлено в судовому засіданні, позивач відбуває покарання в Менській ВК -91 УДДУПВП у Чернігівській області . Згідно витягу з Наказу №10 від 22.01.2007 року засуджений [PERSON]. призначений робітником швейної дільниці з 22.01.2007 року, з відрядною оплатою праці. Згідно витягу з Наказу №8 від 19.01.2008 року засуджений [PERSON]. звільнений з швейної дільниці №3 з 25.01.2008 року в зв'язку з переходом на другу роботу. Згідно довідки виданої Менською виправною колонією №91, засудженому [PERSON]. за жовтень 2007 р. було видано 13,39 грн., за листопад 2007 р. - 6,90 грн., за грудень 2007 р. - 14,10 грн. Відповідно до розділу 111 Інструкції, праця осіб, засуджених до позбавлення волі, оплачується відповідно до її кількості і якості. Форми і системи оплати праці, норми праці та розцінки встановлюються нормативно-правовими актами Департаменту. У ході відбування покарання у виді позбавлення волі засуджені залучаються до праці. За своїми характеристиками праця засуджених є різновидом суспільної праці взагалі , а основні відмінності полягають в підпорядкуванні праці засуджених мети кримінально-виконавчого законодавства . Стаття 6 КВК України визначає працю серед основних засобів виправлення і ресоціалізації засуджених . Праця - є важливим та сильним засобом впливу на особу , її свідомість та спосіб життя .Залучення до праці спрямоване , насамперед , на приучення засуджених ставитися до праці , як до позитивної та необхідної складової їх життя , у тому числі й подальшого життя на волі . Таким чином в судовому засіданні не було доведено позивачем фактів порушень з боку відповідачів його прав. Заробітна плата нараховувалась відповідачу згідно діючого законодавства. На підставі ст.118, 119 КВК України, Інструкції з оплати праці засуджених до обмеження та позбавлення волі, затвердженого Наказом № 191 від 04.10.2004 р. Державного департаменту України з питань виконання покарань ст. 60, 208 , 209 , 212-215 ЦПК України, суд

Outcome: dismissed