Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду і просить стягнути з відповідача ДАК «Хліб України» 124 800гр. боргу за затримку виплати заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку, 30 700,8гр. інфляційних збитків, 3 744гр., трьох відсотків річних, а також відшкодувати 15 000гр. витрачених на послуги адвоката. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при звільненні позивача відповідачем не було проведено розрахунок , який здійснено було лише 21 липня 2008 року. Вимога про розрахунок позивачем була пред'явлена у липні 2007 року. Позивач вважає, що відповідач повинен виплатити йому 124 800гр.. виходячи з суми коштів 10 400гр. за кожний місяць затримки, а також застосувати норми ст. 625 ЦК України щодо нарахування інфляційних збитків та трьох процентів річних з серпні 2007 року по серпень 2008 року. Представник відповідача Державної акціонерної компанії «Хліб Україна» Хижняк І.О. позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що між сторонами існував спір про розмір заробітної плати на день звернення позивача до суду. При цьому рішенням суду було частково задоволено вимоги позивача, яке в подальшому було виконано в повному обсязі відповідачем в порядку виконання судових рішень. Суд вислухавши пояснення представника позивача [PERSON], представника відповідача Хижняк І.О., дослідивши письмові докази по справі , прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст.116 цього ж кодексу при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи , організації, проводиться в день звільнення . Якщо в день звільнення працівник не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред2явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ст.117 цього ж кодексу в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу , при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинна виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання , на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення ,а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інш9ий розмір процентів не встановлений договором або законом. Під час судового розгляду встановлено. В липні 2007 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вимогами до відповідача Державної акціонерної компанії «Хліб Україна» про стягнення невиплаченої заробітної плати та стягнення коштів за порушення термінів виплати заробітної плати. Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду м. Києва від 25 лютого 2008 року позов [PERSON] було задоволено частково. Стягнуто з відповідача ДАК «Хліб України» на користь позивача [PERSON] 9 600гр. невиплаченої заробітної плати, 800гр. компенсації за невикористану відпустку, всього 10 400гр. В решті вимог відмовлено. Так, позивачу було відмолено в стягненні середнього заробітку за час вимушеного прогулу , оскільки позивачем не було надано доказів відмови відповідача в проведенні розрахунку в день звільнення або відмови виплаті належних суми після пред'явлення вимоги. Відповідно до постанови державного виконавця від 23.06.2008р. про закінчення виконавчого провадження з виконання рішення суду , останнє було виконано в повному обсязі. Згідно платіжного доручення №720 кошти в сумі 10 400гр. були перераховані 05.06.2008р. в порядку виконання судових рішень. Оцінивши в сукупності встановлені обставини та відповідні їм норми закону, суд прийшов до переконання про відсутність обґрунтованих підстави для задоволення позову. Так, позивач безпідставно посилається на ст. 117 КзппУкраїни заявляючи вимоги про стягнення 124 800гр., оскільки здійснюючи розрахунок вказаної суми позивач вийшов за межі вказаної норми закону. Так, трудовим законодавством передбачено виплата середнього заробітку за кожний день затримки, а не всієї суми боргу за кожний місяць прострочення. Крім того рішенням апеляційного суду м. Києва в стягненні середнього заробітку було відмовлено . Вимоги позивача про стягнення інфляційних збитків та трьох відсотків річних не підлягають задоволенню, оскільки ст. 625 ЦК України не регулює тих відносин , що виникли між сторонами щодо виплати заборгованості по заробітній платі після звільнення. Рішення апеляційного суду м. Києва від 25.02.2008р. підлягало виконанню в порядку примусового виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», яким встановлені строки та умови здійснення виконавчого провадження. Із наданих постанов про відкриття виконавчого провадження та його закінчення встановлено, що виконання здійснено протягом двох місяців. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed