Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-05 00:00:00

[PERSON]. звернувся до суду з позовом до Вінницької міської ради про визнання права власності на самочинно перебудоване нерухоме майно. Свої вимоги мотивував тим, що йому на підставі договору купівлі-продажу від 04.04.2007 року належить приміщення магазину з прибудовою та павільйон металевий, розташовані за адресою: м.Вінниця,[ADDRESS]. До цієї нежилої будівлі, без оформлення відповідного дозволу ним було самочинно проведено перебудову вищезазначеного об'єкту. Земельна ділянка, на якій розташовані вищезазначені об'єкти нерухомості, використовується ним на підставі Договору оренди від 24.12.2007 року. В нього наявні висновки управління НПД ГУМ НС та санітарно-епідеміологічної станції щодо можливості використання зазначених будівель за призначенням. Крім цього, ПП Центр експертних послуг «Сервіс-центр» було проведено обстеження і оцінку технічного стану будівельних конструкцій магазину та виготовлено технічний звіт, в якому було зроблено висновок про те, що за результатами проведених обстежень технічний стан конструкцій магазину класифікується як задовільний. Просить визнати за ним право власності на самочинно перебудоване приміщення магазину з прибудовою та павільйон металевий, розташовані в м. Вінниці, [ADDRESS]. 04.11.2008 року [PERSON]. подав до суду уточнюючу позовну заяву, в якій просив визнати за ним право власності на самочинно перебудоване приміщення магазину з прибудовою, означеною на плані літерою «А», загальною площею 219,0 кв.м. до складу якого входять приміщення: 1-1 торговий зал площею 88,7 кв.м; 1-2 кабінет площею -7,4 кв.м; 1-3 котельня - 9,0 кв.м; 1-4 склад -44,7 кв.м.; 1-5 склад - 18,2 кв.м.; 1-6 коридор -10,0 кв.м.; 1-7 коридор -3,7 кв.м; 1-8 тамбур -0,4 кв.м; 1-9 санвузол 1-9 кв.м; 1-10 коридор 2,4 кв.м.; 1-11 склад -6,6 кв.м.; 1-12 кабінет - 5,9 кв.м.; 1-13 торговий зал - 20,1 кв.м., що розташовані за адресою: м.Вінниця,[ADDRESS]. В судовому засіданні представники позивача [PERSON]. та [PERSON] уточнюючі позовні вимоги позивача підтримали за викладених в позові обставин. Просили позов задовольнити. Додатково суду пояснили, що самочинне будівництво позивач проводив в період з травня по серпень 2007 року, тобто до часу укладення договору оренди земельної ділянки. Представник відповідача Федчишен В.А. позов не визнав, пославшись на те, що у позивача відсутній дозвіл на будівельні роботи. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи вважає, що позов задоволенню не підлягає. До такого висновку суд дійшов із наступного. Між сторонами склалися правовідносини у сфері набуття права на об'єкт нерухомості, які регулюються Книгою третьої ЦК України. Судом встановлено, що позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 04.04.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Безпалюк Л.С. в реєстрі №985 належить приміщення магазину з прибудовою (металевого) літ. «А», загальною площею 199,5 кв.м., до складу якого входять приміщення 1-1;1-2;1-3;1-4;1-5;1-6;1-7;1-8 та павільйон металевий, означений на плані літерою «Б», загальною площею 27,5 кв.м., до складу якого входить приміщення 1-1, що розташовані за адресою: м.Вінниця, [ADDRESS] (а.с.18-20). Відповідно до договору оренди від 24.12.2007 року позивачу надана в оренду земельна ділянка площею 0,0360 га для комерційних потреб (обслуговування існуючого магазину та торговельного павільйону), яка знаходиться за адресою: м.Вінниця,[ADDRESS]. (а.с.9-16). На наданій в оренду земельній ділянці позивач самочинно, без відповідного дозволу провів перебудову нежитлової будівлі - приміщення магазину з прибудовою та павільйону металевого. Згідно технічного паспорту на виробничий будинок (магазин) [ADDRESS] в м.Вінниці від 04.09.2008 року (а.с.65 -73) позивач самочинно перебудував приміщення магазину з прибудовою, означеного на плані літерою «А» до якого тепер входять такі приміщення: 1-1 торговий зал площею 88,7 кв.м; 1-2 кабінет площею -7,4 кв.м; 1-3 котельня - 9,0 кв.м; 1-4 склад -44,7 кв.м.; 1-5 склад - 18,2 кв.м.; 1-6 коридор -10,0 кв.м.; 1-7 коридор -3,7 кв.м; 1-8 тамбур -0,4 кв.м; 1-9 санвузол 1-9 кв.м; 1-10 коридор 2,4 кв.м.; 1-11 склад -6,6 кв.м.; 1-12 кабінет- 5,9 кв.м.; 1-13 торговий зал- 20,1 кв.м., всього загальна площа приміщення складає 219,0 кв.м. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Ст.376 ч.1 ЦК України визначає самовільним будівництвом житловий будинок, будівлю, споруду, інше нерухоме майно, якщо вони були збудовані на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. На час будівництва добудов та перебудов виробничого будинку позивач [PERSON]. не отримав належного дозволу, у зв'язку з чим приміщення магазину з прибудовою та павільйоном є самовільним будівництвом. Наявний в матеріалах справи технічний звіт 61/389.2007 від 25.09.2007 року стану будівельних конструкцій магазину, виготовлений на об'єкт [ADDRESS] в м.Вінниці, а самочинно перебудоване позивачем приміщення магазину з прибудовою розташоване за адресою: м.Вінниця,[ADDRESS], що підтверджується рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради №1833 від 09.08.2007 року, згідно якого було присвоєно поштову адресу будівлі магазину [PERSON]. - [ADDRESS] Крім того, у вказаному технічному звіті не зазначено, що самочинно перебудоване позивачем приміщення відповідає чи не відповідає ДБН та стандартам. Тобто, позивачем не доведено юридичного факту відсутності порушення чинних будівельних норм та правил під час спорудження самочинно побудованого нерухомого майна. При розгляді даної справи позивачем необхідно довести факт відсутності порушення чинних будівельних норм та правил під час спорудження самочинно побудованого нерухомого майна, оскільки відповідно до ст.376 ч.7 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм та правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Також, як вбачається із даного технічного звіту (п.12, а.с.27) фундамент, стіни, перекриття, колони, перемички, покрівля, підлога, двері та вікна, внутрішнє та зовнішнє опорядження будівлі, благоустрій, інженерні мережі - знаходяться у задовільному стані. Відповідно до п.13 даного звіту «рекомендації» - необхідно передбачити влаштування пожежної та охоронної сигналізації; для локального гасіння пожежі приміщення забезпечити необхідну кількість первинних засобів пожежегасіння; виконати радіаційне обстеження приміщень; не перевищувати нормативне навантаження на конструкції; виконати антисептичний та протипожежний захист дерев`яних конструкцій даху; виконати вогнезахист металевої ферми до межі вогнестійкості R30. Однак, позивачем не додано доказів того, що п.13 даного звіту «рекомендації» ним виконано. В повідомленні Вінницької міської санітарно-епідеміологічної станції від 16.11.2007 року №10386 (а.с.23) не зазначено, які саме, на час надання даного повідомлення, реконструйовані приміщення магазину загальної групи товарів та аптеки по [ADDRESS] відповідають санітарним вимогам та можуть використовуватися за призначенням. Крім того, дане повідомлення було виготовлено лише на підставі клопотання [PERSON]. та на підставі технічного звіту (якого саме технічного звіту не зазначено), а огляд даного приміщення магазину Вінницькою міською СЕС не проводився. Тому суд критично ставиться до даного повідомлення. Такі дії позивача є порушенням ст.ст.24,29 Закону України «Про планування та забудову територій», якими передбачено, що будівництво об'єктів містобудування дозволяється фізичним особам лише за наявності дозволу на будівництво об'єкта містобудування та на земельних ділянках, що належать їм на праві власності чи користування. Відповідно до ч.2 ч.3. ст.376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому законом порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Однак, рішенням Вінницької міської ради від 19.10.2007 року №1346 та договором оренди від 24.12.2007 року позивачу встановлено обмеження (обтяження) у вигляді: заборони будівництва, реконструкції, встановлення додаткових МАФ, тимчасових споруд та об'єктів грального бізнесу без відповідних дозволів. Крім того, позивачем суду не надано доказів того, що самочинне будівництво позивач проводив саме в період з травня по серпень 2007 року, тобто до часу укладення договору оренди земельної ділянки. Також, як вбачається із договору купівлі-продажу від 04.04.2007 року (а.с.18-19) та із реєстраційного посвідчення, виданого ВООБТІ від 16.04.2007 року [PERSON]. уже належить на праві приватної власності приміщення магазину з прибудовою літ. «А» (а.с.20), тому повторно визнавати за [PERSON]. право власності на приміщення магазину з прибудовою, позначеного на плані літ. «А», як просить позивач у своїй позовній заяві, не має необхідності. Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд вважає, що в задоволенні позову [PERSON]. слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed