Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-26 00:00:00

Позивач звернулась з позовними вимогами про стягнення з відповідача 400 грн. в відшкодування матеріальної шкоди та 5 000 грн. в відшкодування моральної шкоди, посилаючись на наступне. 12 грудня 2006 року відповідачем [PERSON] на території домоволодіння по [ADDRESS] нанесені їй тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозоку; часткового ушкодження капсульно-зв'язочного апарату правого плічового суглоба; синців в області правої скулової дуги та правого передпліччя. Згідно акту судово-медичного дослідження №7976 від 22 січня 2007 р. отримані нею травми відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров'я. Постановою Київського районного суду м. Харкова від 12 вересня 2007 року відповідач звільнений від кримінальної відповідальності на підставі п. «г» ст.1 Закону України «Про амністію» від 9.06.2007 р. Протиправними діями відповідача їй завдані матеріальні збитки у вигляді витрат на лікування у розмірі 400 грн., яка складається з витрат на придбання ліків в сумі 328 грн. та витрат, пов'язаних з проїздом до лікарні, в сумі 72 грн. Крім того, їй заподіяна моральна шкода, спричинена сильним фізичним болем від ударів та довготривалим болем від отриманих тілесних ушкоджень, необхідністю лікування, переживанням за погіршення стану здоров'я. До теперішнього часу, навіть після тривалого лікування, стан її здоров'я повністю не відновився. Протягом тривалого часу були порушені нормальні життєві обставини в її родині. Через ушкодження зв'язок правого плечового суглобу вона не могла виконувати свої обов'язки як на роботі, так і вдома. Переживання щодо того, як складуться стосунки із колегами та керівництвом після виходу на роботу, також вплинули на її психічний стан. Особливо тяжкі її моральні переживання пов'язані з тим, що протиправні дії з боку відповідача спричинялися в присутності її неповнолітнього сина. Тому просить стягнути з відповідача в відшкодування завданої їй моральної шкоди 5 000 грн. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином оповіщеним про день та час слухання справи. Причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, задовольняє позовні вимоги, вважаючи їх законними та обгрунтованими, і при цьому виходить з наступного. Судом встановлено, що 12 грудня 2006 року відповідачем [PERSON] на території домоволодіння по [ADDRESS][PERSON]нанесені тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозоку; часткового ушкодження капсульно-зв'язочного апарату правого плічового суглоба; синців в області правої скулової дуги та правого передпліччя. Згідно акту судово-медичного дослідження №7976 від 22 січня 2007 р. отримані позивачкою травми відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров'я. Постановою Київського районного суду м. Харкова від 12 вересня 2007 року, яка набрала чинності, відповідач [PERSON] звільнений від кримінальної відповідальності на підставі п. «г» ст.1 Закону України «Про амністію» від 9.06.2007 р. Згідно з листком непрацездатності, виданим Харківською міською лікарнею №28, [PERSON] знаходилась на амбулаторному лікуванні в період з 18.12.2006 р. по 4.01.2007 р. включно в зв'язку з ушкодженням зв'язок правого плічового суглобу. Згідно з наданими суду чеками, витрати позивачки на придбання ліків становлять загальну суму 328 грн. Крім того, позивачу[PERSON]заподіяна моральна шкода, спричинена сильним фізичним болем від ударів та довготривалим болем від отриманих тілесних ушкоджень, необхідністю лікування, переживанням за погіршення стану здоров'я. Позивач посилається на те, що до теперішнього часу, навіть після тривалого лікування, стан її здоров'я повністю не відновився. Протягом тривалого часу були порушені нормальні життєві обставини в її родині, через ушкодження зв'язок правого плечового суглобу вона не могла виконувати свої обов'язки як на роботі, так і вдома. Переживання щодо того, як складуться стосунки із колегами та керівництвом після виходу на роботу, також вплинули на її психічний стан. Особливо тяжкі її моральні переживання пов'язані з тим, що протиправні дії з боку відповідача спричинялися в присутності її неповнолітнього сина. Відповідно до ст.ст. 1166, 1167 ЦК України майнова та матеріальна шкода, завдана діями фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, завдана[PERSON]матеріальна та моральна шкода підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними лини або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. Враховуючи викладене, суд вважає доведеними вимоги позивачки в частині заподіяння ій моральної шкоди в розмірі 5 000 грн. та матеріальної шкоди в розмірі 328 грн., пов'язаної з витратами на придбання ліків, в зв'язку з чим стягує зазначені суми з відповідача. Разом з тим, суд відмовляє[PERSON]в задоволенні позовних вимог в частині стягнення суми за проїзд до лікарні в сумі 72 грн., вважаєчи позовні вимоги в цій частині недоведеними. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави державне мито в розмірі 51 грн. та 8,5 грн., а всього 59,5 грн., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial