Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовм, пославшись на те, що він з квітня 2005р по цей час працює у відповідача охоронцем. 10 та 25 числа кожного місяця останній виплачує йому заробітну плату шляхом перерахування її частини на картковий рахунок у баку, а частину на руки. В початку червня 2008р він звернувся до генерального директора з пропозицією виплачувати всю суму заробітної плати через банкомат, але ця пропозиція останньому не понравилася. У зв'язку із цим гендиректор Усіков О.В. висловився на зборах в його адресу в грубій формі в присутності інших працівників. Тоді він звернувся до правоохоронних органів із заявою про неправомірні дії Усікова. Після чого його трудові права стали порушуватися відповідачем.. Зокрема, 25.06.2008р він захворів, а коли 26.06. намагався зняти гроші в банкоматі на придбання ліків, знайшов, що відповідач не перерахував йому аванс. 27.06.2008р він отримав від відповідача наказ №19 про позбавлення його премії за червень 2008р. Відсутність коштів поставили його сім'ю в тяжке становище. Він з дружиною та дитиною були вимушені обмежувати себе в продуктах харчування, придбанні ліків. Вони були вимушені витрачати додаткові зусилля для організації свого життя, а все це призвело до моральних страждань. Просив суд стягнути зх відповідача на його користь у відшкодування моральної шкоди 1500 грн. В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги. Представники відповідача позов не визнали з тих підстав, що на день виплати авансу позивач не вийшов на роботу і про причину керівництво ТОВ не повідомив. Після того як стало відомо про хворобу позивача заробітну плату за червень йому було перераховано на картку 10.07.2008р. Після отримання від позивача 29.07.2008р лікарняного листка йому заробітна плата за першу половину липня та лікарняні були виплачені 1 серпня 2008р. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов задовольнити частково з таких підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач з 24.04.2005р працює у відповідача охоронцем. 10 числа кожного місяця відповідачем працівникам виплачується друга половина заробітної платні за попередній місяць, а 25-за першу половину поточного місяца (аванс). 25 червня позивачу аванс виплачено не було, хоча він з 1 по 23 червня включно відпрацював 18 змін або 117 годин, із яких 58 нічних та 6 у святкові дні. Зарплату за червень 2008р позивачу було виплачено 10 липня. Затримка у виплаті заробітної плати склала 14 дннв. Відповідно до ч.1 ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжуток часу, що не перевищує шістнадцять календарних днів. Відповідачем не було виконано вказаних вимог закону, чим порушено законне право позивача, гарантоване ч. 7 ст.43 Конституцією України, на своєчасне одержання винагороди за працю. Статтею 237-1 КЗпП України встановлено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадится у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Позивач з 25 по 2 липня 2008р знаходився на лікарняному. Затримка у виплаті заробітної плати, відсутність коштів на придбання ліків, продуктів харчування призвели до моральних страждань позивача і вимагали додаткових зусиль да організації його життя. Позивач був вимушений на ці потреби брати у борг гроші, звертатися за допомогою до своїх родичів. Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню відповідачем, суд враховує характер допущеного останнім порушення законних прав позивача, ступінь його вини, глибину душевних страждань позивача. З урахуванням приведеного, а також вимог розумності і справедливості, суд визначає розмір відшкодування шкоди в 100 грн. Виходячи із викладеного,

Outcome: partial