Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-25 00:00:00

Позивач заявив позов до відповідачки, посилаючись на те, що він проживав із відповідачкою як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу протягом останніх 12 років в одному домоволодінні. Після припинення відносин із відповідачкою, він не має змоги потрапити в житловий будинок, оскільки відповідачка здійснила заміну усіх замків. В домоволодінні, де він раніше проживав, залишилися його особисті речі. До особистого його особистого майна належить: пальто осіннє, костюми чоловічі - 4 шт., сорочки різні - 37 шт., два спортивних костюми, два джемпери, шапка норкова, куртка шкіряна, куртки простого покрову - 6 шт., білизна натільна - 18 шт., спортивні брюки - 4 шт. Забрати свої речі він не може, так як відповідачка перешкоджає йому в цьому. Тому він змушений звернутись до суду та просить суд зобов'язати відповідачку повернути належне йому особисте майно. Відповідачка [PERSON]. позовні вимоги визнала і не заперечує проти їх задоволення, про що нею суду надано письмову заяву із клопотанням справу розглянути без її участі . Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Із акту опису від 06 травня 2008 року встановлено, що даним актом описано особисте майно [PERSON]у вигляді речей індивідуального користування. Відповідно до ст.41 ч. 4 Конституції України право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.48 Закону України «Про власність» власник має право вимагати усунення будь-яких порушень його права власності. Відповідно до ст.387 ЦК України власник має право витребувати майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави, заволоділа ним. Відповідно до ст.391 Цивільного Кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оцінюючи усі докази та беручи до уваги, що викладені в позові обставини визнані сторонами, суд вважає, що дійсно відповідачка утримує належне позивачу особисте майно індивідуального користування. Права позивача як власника вказаного майна порушені і відновлення порушеного права можливе шляхом зобов'язання відповідачки повернути позивачу його особисте майно. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для задоволення позову в повному обсязі. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані ст.41 Конституції України, ст.48 ЗУ «Про власність» ст.ст.386, 387, 391 ЦК України. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач як інвалід другої групи звільнений від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому в порядку ст. 88 ч.3 ЦПК України є підстави стягнути із відповідачки в дохід держави судовий збір у сумі 51 гривня. Оскільки позивачем при подачі позову до суду понесено і документально підтверджено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, суд в порядку ст.88 ч.1 ЦК України має підстави присудити позивачу із відповідачки вказані судові витрати у розмірі згідно квитанцій - 30 гривень. Оскільки судом спір між сторонами вирішено, суд в порядку ст.154 ч.3 ЦПК України має підстави скасувати захід забезпечення позову, обраний ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області від 05 серпня 2008 року, а саме - зняти арешт із майна, а саме - пальто осіннього, костюмів чоловічих - 4 шт., сорочок різних - 37 шт., двох спортивних костюми, двох джемперів, шапки норкової, куртки шкіряної, куртки простого покрову - 6 шт., білизни натільної - 18 шт., спортивних брюк - 4 шт.

Outcome: approved