Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що до [INFO] вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання в шлюбі мають сина [PERSON], [INFO] народження, який проживає разом із позивачкою, знаходиться повністю на її утриманні, відповідач проживає в одній квартирі з ними, але коштів на утримання дитини не надає. На даний час дитина являється неповнолітньою і навчається на третьому курсі денного відділення Вінницького коледжу Національного університету харчових технологій за рахунок державних коштів. Позивач забезпечити належне матеріальне утримання дитини сама не може, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. починаючи з [INFO] до моменту припинення дитиною навчання. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги позивачки за обставин, викладених в позовній заяві, підтримала. Просить суд стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини -сина [PERSON], 1991 року народження в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. починаючи з [INFO] до моменту припинення дитиною навчання у Вінницькому коледжу Національного університету харчових технологій. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково. Не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі 200грн., але починаючи з моменту звернення позивачки до суду. Ви­слу­ха­в­ши по­яс­нен­ня сторін, до­слі­ди­в­ши та оцінивши ма­те­рі­а­ли спра­ви у їх сукупності, суд вва­жає, що по­зов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка та відповідач до [INFO] перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.3). Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO] народження (а.с.4), який, згідно прописки проживає разом з матір'ю, де одночасно проживає і відповідач (а.с.10), але в повній мірі не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина. [PERSON] навчається на 3 курсі денного відділення Вінницького коледжу Національного університету харчових технологій. Термін навчання з [INFO] по [INFO](а.с.6). Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обов'язків утримувати дитину, судом не встановлено. Добровільно надавати допомогу в повній мірі він не бажає. Встановленим в суді фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ст.ст. 180, 181 ч.3, 183 ч.1 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 ч.2 СК України. При вирішенні питання про розмір аліментів, врахувавши стан здоров'я відповідача відповідно до витягу з амбулаторної карточки [PERSON] (а.с.20-29), матеріальне становище відповідача (а.с. 55-60), суд дійшов висновку про можливість стягнення з нього аліментів на користь позивачки в інтересах неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 370грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову, враховуючи вимоги СК України та виходячи з обставин справи. Право позивачки порушено невиконанням обов'язків по утриманню дитини відповідачем та підлягає судовому захисту. Слід допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, відповідно до вимог ст.367 п.1 ЦПК України. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, що має місце в даному випадку. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Однак, суд вважає необхідним залишити без задоволення вимогу позивача в частині стягнення аліментів на повнолітню дитину до закінчення навчання в Вінницькому коледжу Національного університету харчових технологій, оскільки стягнення аліментів на дочку, сина, які досягли повноліття, з підстав, передбачених статтями 198, 199 СК, здійснюється у судовому порядку за новою позовною заявою, про що роз'яснено у Постанові Пленуму ВС України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006р. №3. Крім того, суд вважає, що на момент досягнення [PERSON] повноліття матеріальний стан позивача та відповідача може змінитися. Вимогу позивачки про стягнення аліментів за минулий час починаючи з 01.10.2005 р. суд вважає необґрунтованою з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. В судовому засіданні позивачка не надала доказів того, що вона раніше зверталася до відповідача щодо одержання аліментів, надсилала йому листи з вимогою добровільно сплачувати аліменти на утримання дитини, крім того, як вбачається з копії трудової книжки (а.с.30-31) відповідач з [INFO] по [INFO] працював на посаді водія в приватному підприємстві «Олександр і К», з [INFO]по [INFO] працював на посаді водія доставки в ТОВ «Подільська тютюнова компанія», з [INFO] по [INFO] на посаді водія доставки в ТОВ «АТП - Гарант», однак, позивачка жодного разу не звернулася до керівників підприємств в яких працював відповідач з проханням вплинути на відповідача з приводу добровільної сплати аліментів. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, відповідач в міру своїх можливостей приймав фінансову участь в житті дитина, а саме відповідно до замовлення [NUMBER] від [INFO], коштами відповідача в кімнаті було встановлено пластикове вікно (а.с.15), [INFO] відповідач придбав для неповнолітнього сина телевізор «Самсунг» (а.с.16), [INFO] відповідач придбав для сина велосипед «Мустанг» (а.с.17), [INFO] відповідач придбав для сина [PERSON] мобільний телефон «Сіменс А57» (а.с.18), а [INFO] мобільний телефон «Соні Еріксон»(а.с.19), тому суд критично відноситься до тверджень позивача, що відповідач не приймав участі в утриманні неповнолітнього сина [PERSON]. Судові витрати з інформаційно - технічне забезпечення розгляду цивільної справи та витрати в розмірі державного мита, слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial