Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-12 00:00:00

Позивач звернувся в суд з названою позовною заявою, в якій вказав, що 04.07.2005 року до Криворізької спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату № 3 за рішенням ОМПК № 852а від 18.05.2004 року та розпорядження голови Криворізької РДА за № 626-р від 11.06.2004 року був направлений на навчання неповнолітній[PERSON],[INFO]. Мати неповнолітнього зареєстрована на території Вільненської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, але фактично не проживає за вказаною адресою більше дев'яти років. Жодних відомомтей про неї не має. Адміністрація школи-інтернату звернулася до органів міліції для розшуку відповідача, проте позитивних результатів це не принесло. Враховуючи, що відповідач не виконує покладені на неї обов'язки по вихованню, утриманню та догляду за дитиною, позивач просив суд постановити рішення, яким позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON].,[INFO]. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки відповідача в судове засідання суду не відомі, від відповідача клопотання про перенесення судового засідання до суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи та прокурор позовні вимоги підтримали у повному обсягу та не заперечували проти їх задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] є матір'ю неповнолітнього [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про його народження серії [NUMBER] (а.с. 5). Згідно ст. 150 ч. 2 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Як встановлено в судовому засіданні показаннями представника позивача та підтверджено матеріалами справи відповідач життям та вихованням свого сина не цікавився, матеріальної допомоги на його утримання не надає, за останнім відомим місцем проживання тривалий час не проживає, місце її знаходження невідоме (а.с. 10,12). Згідно витягу із протоколу засідання Дніпропетровської обласної медико-педагогічної консультації № 852а від 19.05.2007 року було встановлено, що неповнолітній[PERSON],[INFO] має легку розумову відсталість та соціалізований розлад поведінки і комісією було рекомендовано направити його на навчання до спеціальної школи (а.с. 6„p). Розпорядженням голови Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області за № 626-р від 11.06.2004 року на підставі висновку опікунської ради було вирішено влаштувати неповнолітнього [PERSON],[INFO] в дитячий державний заклад на повне державне забезпечення (а.с. 7). Відповідно до вимоги ст. 164 Сімейного Кодексу батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. З пояснень учасників процесу та матеріалів справи підтверджено, що відповідач по справі, яка є матір'ю неповнолітнього [PERSON],[INFO] повністю самоусунулася від виховання, догляду та утримання свого неповнольітнього сина, не виявляє бажання з ним спілкуватися, дбати про його здоров'я, духовний та фізичний розвиток, що у своїй сукупності свідчить про недбале ставлення відповідача до покладених на неї батьківських обов'язків. Аналізуючи вищевикладене, суд вважає, що у судовому засіданні зібрано достатньо доказів, підтверджуючих факт ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків відповідачем по утриманню та вихованню її неповнолітньої дитини, що виразилося в повному усуненні від виховання сина, нехтуванні своїми батьківськими обов'язками щодо його виховання, утримання, догляду. Оскільки вказані дії у своїй сукупності та окремо суперечать інтересам неповнолітньої дитини, протиправна поведінка відповідача негативно впливає на життя, здоров'я та душевний стан хлопчика, суд вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до її неповнолітнього сина [PERSON],[INFO]. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 150, 155, 164, 166 Сімейного Кодексу України і

Outcome: approved