Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-01 00:00:00

Позивачі звернулися з позовом до відповідачки, в якому просять визначити порядок користування земельною ділянкою по [ADDRESS], виділивши їм в користування земельну ділянку площею 253 кв.м., а відповідачці [PERSON]. виділити земельну ділянку розміром 563 кв.м. та зобов'язати відповідачку привести межу земельної ділянки у відповідність до правовстановлюючих документів та не чинити їм перешкод в користуванні земельною ділянкою В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі посилаються на те, що кожному з них належить по 31/300 домовладіння по [ADDRESS], вони проживають однією сім'єю, але користуються земельною ділянкою, що на 51 кв.м. аніж належить їм на їх ідеальну долю, На підставі цього просять виділити на належні їм 31/100 спірного домовладіння земельну ділянку площею 253 кв.м., що відповідає їх ідеальній долі в домовладінні і зобов'язати відповідачку не чинити їм перешкод в користуванні належною земельною ділянкою. В судовому засіданні позивачі підтримали заявлені позовні вимоги. Відповідачка та її представник проти позову заперечували з тих підстав, що земельна ділянка під належний позивачам жилий будинок не виділялася, а виділялися під будівництво жилого будинку, який зараз належить відповідачці, а тому земельна ділянка позивачам повинна виділятися тільки в розмірі санітарної норми, необхідної для обслуговування їх жилого будинку. Крім того, сторонами було визначено фактичний порядок користування земельною ділянкою, відповідно до якого і слід визначити порядок користування спірною земельною ділянкою. Суд, вислухавши сторони, представника відповідачки, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст..96 ЗК України землекостувачі зобов*язані дотримуватись правил добросусідства та не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок чи землекостивучів. Домовладіння по [ADDRESS] зареєстровано за: - позивачами [PERSON]., [PERSON]. та [PERSON]. в розмірі 31/300 частин за кожним відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.10.2000 року; - відповідачкою [PERSON]. в розмірі 69/100 частин на підставі договору купівлі-продажу від 05.12.1986 року. За спірним домовладінням зареєстрована земельна ділянка площею 816 кв.м. відповідно до рішення Орджонікідзевського РВК м.Харкова №151 від 10.07.1956 року, яка знаходиться в постійному користуванні сторін по справі. Оскільки позивачі проживають однією сім'єю і просять виділити їм в спільне користування земельну ділянку, то на належні позивачам 31/100 домовладіння припадає 253 кв.м. земельної ділянки, а на належні відповідачці 69/100 частин домовладіння припадає 563 кв.м. земельної ділянки. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №2249 від 04.06.2008 року запропоновано два варіанти визначення порядку користування земельною ділянкою відповідно до розміру ідеальних часток сторін/а.с.145-152/. При обранні варіанту визначення порядку користування земельної ділянки суд враховує думку позивачів, які просять визначити порядок користування земельною ділянкою по першому варіанту, конкретні обставини справи, можливість кожної з сторін слідкувати за технічним станом та санітарним станом своїх будівель, так як є підхід кожної з сторін до своїх будівель, та неприязненні відносини сторін між собою, і саме з цих причин суд відхиляє другий варіант , так як в ньому знову передбачено виділення частини земельної ділянки в загальне користування сторін, що виключає вирішення спору по суті. Таким чином суд визначає порядок користування земельною ділянкою між співвласниками будинку [ADDRESS], виділивши в користування [PERSON], [PERSON], [PERSON]на належні їм 31/100 частини домовладіння земельну ділянку площею 253 кв.м., що відповідає ідеальній частці та визначено у висновку судової будівельно-технічної експертизи № 2249 від 04.06.2008 року, додаток №1 синім кольором, а [PERSON]на належні їй 69/100 домовладіння виділити земельну ділянку площею 563 кв.м., що відповідає ідеальній частці та визначено у висновку судової будівельно-технічної експертизи № 2249 від 04.06.2008 року, додаток №1 зеленим кольором. Границя розподілу земельної ділянки поділяє земельну ділянку на ділянки: -від червоної лінії по провулку Іртишському, розділивши огорожу на ділянки з розмірами 6,3 м. Та 13,6 м; далі по прямій лінії довжиною 19,0м., потім повернувши під кутом 90 градусів направо по прямій лінії, далі повернувши під кутом 45 градусів до житлового будинку, відповідно до першого варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи № 2249 від 04.06.2008 року, додаток №1. Що стосується доводів відповідачки та її представника про те, що між сторонами склався конкретний порядок користування земельною ділянкою, то вони не були підтверджені в судовому засіданні, а позивачі заперечують цей факт. Що стосується доводів відповідачки та її представника про те, що позивачам слід виділити земельну ділянку відповідно до санітарних норм для обслуговування жилого будинку відповідно до висновку будівельної експертизи від 10.06.2003 року, то вони до уваги не приймаються, як і сам висновок з тієї причини, що він був зроблений неналежною особою, яка не мала права проводити експертизи. Більш того, сама відповідачка була не згодна з цим висновком, так як відповідно до нього вона повинна була знести літню кухню літ Л, щоб забезпечити позивачам доступ до санітарного та технічного обслуговування свого жилого будинку. Ці висновки суд не може визнати обґрунтованими, так як належна відповідачці літня кухня літ Л не є самочинною побудовою, вона побудована на законних підставах, вимоги про її знос не заявлялися та не розглядалися. Суд відмічає, що рішенням Орджонікідзевського райсуду м.Харкова від 27.05.1971 року було визначено, що [PERSON]. належить 31/100 частин, а [PERSON]. - 69/100 частин домовладіння [ADDRESS], власниками яких в подальшому стали сторони по справі. Ніяких змін в частках спільної часткової власності у зв'язку з пристойками, настройками після їх визначення не відбулося, в тому числі і особами, що в подальшому набули права власності на відповідні частки, а тому визначення порядку користування земельною ділянкою проводиться по первісним часткам. Та обставина, що земельна ділянка в 1956 році виділялися тільки [PERSON]., ніякого відношення до вищеназваного положення немає і його не спростовує. В частині позовних вимог про усунення перешкод відповідачкою в користуванні позивачами належною земельною ділянкою суд відмовляє за передчасністю і необґрунтованістю, оскільки не були визначені межі земельної ділянки позивачів, які б порушувала відповідачка.

Outcome: partial