Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] заявила позов в інтересах своєї дитини до Ямпільського районного автодорожнього управління про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, посилаючись на те, що 25 квітня 2005 року [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, рухаючись на належному відповідачу Ямпільському райавтодору автомобілі ВАЗ 21093 [NUMBER], не справився із керуванням та вчинив наїзд на її малолітню доньку [PERSON], внаслідок чого дитина отримала тяжкі тілесні ушкодження. Вироком Ямпільського районного суду від 16 березня 2007 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України і звільнено від відбуття покарання на підставі Закону України «Про амністію». Позивачка посилається на те, що дитина отримала тілесні ушкодження у вигляді знівечення обличчя, у зв'язку із чим вона зверталася до медичних установ з метою поновлення нормального вигляду обличчя дитини. Відповідно до консультативного заключення лікарів лікування дитини буде коштувати 4600 гривень. Крім того, позивачка посилається на те, що нею витрачено 80 гривень на дорогу до інституту дерматології в м.Київ та 250 гривень за консультацію. Позивачка зазначає, що окрім завданої матеріальної шкоди їй завдано моральних страждань, порушено нормальний життєвий ритм, просить стягнути моральну шкоду у сумі 5000 гривень. Представник позивачки позов підтримав і пояснив, що у його довірительки на даний час немає коштів, щоб лікувати дитину, а кошти необхідні чималі. Добровільно відповідач не відшкодовує шкоду, тому вона звернулася до суду на захист своїх інтересів. Також пояснив, що внаслідок знівечення обличчя дівчинка страждає морально, оскільки ушкодження знаходиться на тій ділянці обличчя, яку неможливо приховати, порушено нормальний ритм життя позивачки та її дитини. Просить суд задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача Ямпільського районного автодорожнього управління в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про що у справі є розписка від 28.08.2008 року, про причини неявки суд не повідомив, заперечень не надав. Судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи. Третя особа на стороні відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву від 19.08.2008 року про розгляд справи без його участі, в заяві зазначив, що на момент заподіяння шкоди перебував у трудових відносинах із відповідачем, надав копії трудової книжки та паспорта. Судом встановлено такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Із копії вироку Ямпільського районного суду від16 березня 2007 року , матеріалів оглянутої судом кримінальної справи №1-2\ 2007 р. встановлено, що [PERSON] визнаний винним за ст.286 ч.2 КК України у тім, що 25 квітня 2005 року близько 21 години в м.Ямпіль по вулиці Дзержинського керував автомобілем ВАЗ-21093 [NUMBER], порушив вимоги ПДР, не справився із керуванням та вчинив наїзд на малолітню [PERSON], внаслідок чого вона отримала тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку та скальпованої рани в лобно-скроневій ділянці обличчя, які є невиправними без хірургічного втручання. Із повідомлення Ямпільського ВРЕВ ДАІ встановлено, що автомобіль, на якому рухався [PERSON], станом на 25 квітня 2005 року був зареєстрований за відповідачем філією «Ямпільрайавтодор». І вироку встановлено, що [PERSON] частково відшкодував шкоду позивачці, однак, не зазначено в якому розмірі і яку саме шкоду - майнову чи немайнову. Із копій свідоцтв про народження, про одруження, розірвання шлюбу та довідки Ямпільської міської ради вих. №2232 від 11.06.2008 року встановлено, що [PERSON] є донькою позивачки і перебуває на її утриманні. Із квитків відправлень потягів Вінниця-Київ та Київ-Вінниця, квитанції до прибуткового касового ордеру, консультативного заключення Інституту дерматології доктора Богомолець, що в м.Київ, встановлено, що позивачка та її дитина 20 листопада 2007 року виїздила до вказаної медичної установи для обстеження дитини з приводу травми обличчя, і дитині рекомендовано лікування. Вартість лікування становить згідно із медичним висновком 4600 гривень, витрати позивачки на проїзд становлять 80 гривень, витрати за консультацію лікаря - 250 гривень. Оцінюючи усі докази, суд вважає встановленим, що дійсно внаслідок дії належного відповідачу джерела підвищеної небезпеки - автомобіля ВАЗ -21093, 25 квітня 2005 року завдано майнової шкоди позивачці. Завдана шкода полягає у понесених та тих, які мають бути реально понесені, витратах на лікування дитини. Розмір завданої шкоди доведений повністю і знайшов своє підтвердження дослідженими письмовими доказами. Відповідно до ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, … тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. З урахуванням наведеного, а також на підставах, визначених ст.ст.22, 1166 ЦК України, суд вважає обґрунтованими доводи позивачки і має достатні підстави для стягнення із відповідача 4930 гривень майнової шкоди, завданої ушкодженням здоров'я малолітньої [PERSON] внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до ст. ст.23, 1167 ЦК України суд має підстави для відшкодування із відповідача моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд враховує ступінь, характер й обсяг моральних страждань позивачки та її дитини, тяжкість вимушених змін у її життєвих стосунках у зв'язку із спричиненням тілесних пошкоджень дитині. Зокрема, як встановлено судом - тілесні пошкодження нанесені на обличчя дитини, є непоправними і мають неестетичний вигляд, їх наявність спричинює особливі страждання дівчинці. Також суд враховує час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Виходячи із засад виваженості, розумності та справедливості, а також враховуючи, що збитки частково відшкодовані винною особою в ході розгляду кримінальної справи, суд вважає необхідним відшкодувати моральну шкоду позивачці у розмірі 1000 гривень, які є обґрунтованою компенсацією за заподіяну моральну шкоду внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. При вирішенні позовних вимог про відшкодування судових витрат, суд за правилами ст.88 ч.1 ЦК України, має підстави присудити позивачці понесені нею та документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, виходячи із мінімальних ставок судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення - у сумі 81 гривня, а також відповідно - 302 гривні 68 копійок (пропорційно до понесених нею 500 гривень) витрат на правову допомогу адвоката, який приймав участь у справі. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог [PERSON] і має підстави для стягнення із відповідача 4930 гривень 20 копійок майнової шкоди та 1000 гривень моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, 383 гривні 68 копійок судових витрат. В задоволенні іншої частини позову суд має підстави відмовити. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187 ЦК України.

Outcome: partial