Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-12 00:00:00

ТОВ “Агро-текс” звернулось до суду з вищезазначеним позовом посилаючись на те, що 5 квітня 2006 року та 8 січня 2007 року між ТОВ “Агропромислова компанія “Дніпро”” в особі директора [PERSON]та ТОВ “Агро-текс” було укладено договора купівлі-продажу № 008-2006 та № 001-2007. При укладені оспорюваних договорів позивачу не було надано документів, які підтверджували б повноваження Чорного О.В. підписувати оскаржувані договора від імені ТОВ “Агропромислова компанія “Дніпро””. Крім того, позивач наполягає, що тексти оспорюваних договорів купівлі-продажу не містять істотних умов договору купівлі-продажу, передбачених Цивільним кодексом України. Тому, позивач вважає, що оскаржувані договора не створюють для сторін правових наслідків, передбачених ст. 655 ЦК України. Позивач вважає, що дані договора купівлі-продажу, укладені між ТОВ “Агропромислова компанія “Дніпро”” та ТОВ “Агро-текс” , було укладено без наміру створення правових наслідків для позивача та відповідача і тому є фіктивними та удаваними. Позивач просить визнати договора купівлі-продажу № 008-2006 та № 001-2007 від 5 квітня 2006 року та 8 січня 2007 року відповідно, які були укладені між ТОВ “Агро-текс” та ТОВ “Агропромислова компанія “Дніпро”, недійсним. Представник позивача Карлюк В.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на обставини, викладені вище. Представник відповідача ТОВ “Агропромислова компанія “Дніпро” в судове засідання не з'явився, згідно поданої 4 серпня 2008 року заяви просить провести судовий розгляд справи за його відсутності та заперечує проти позову повністю, вважає позов заявлено безпідставно з нищенаведених підстав. Договора купівлі-продажу № 008-2006 та № 001-2007 від 5 квітня 2006 року та 8 січня 2007 року відповідно укладено уповноваженими особами ТОВ “Агро-текс” та ТОВ “Агропромислова компанія “Дніпро”, сторони досягли згоди з усіх істотних умов договорів, зазначені договора не протирічять законодавству України та моральним засадам суспільства, сторони мали на меті досягнення реальних правових наслідків, передбачених зазначеними договорами. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі із наступних підстав. Згідно з ч. 2 ст. 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. В судовому засіданні встановлено, що 5 квітня 2006 року та 8 січня 2007 року між ТОВ “Агропромислова компанія “Дніпро” в особі директора [PERSON]та ТОВ “Агро-текс” в особі директора Карлюка Віталія Івановича укладено договора купівлі-продажу № 008-2006 та № 001-2007. Від імені ТОВ “Агропромислова компанія “Дніпро” зазначені договора підписані Чорним Олександром Володимировичем. На момент підписання зазначених договорів останній був директором ТОВ “Агропромислова компанія “Дніпро”, про що свідчить протокол зборів учасників ТОВ “Агропромислова компанія “Дніпро” від 14 березня 2006 року, довідка статистичного управління від 21 березня 2006 року, а також підтвердження даного факту самим [PERSON].. У відповідності до п. 15.1 статуту ТОВ “Агропромислова компанія “Дніпро” генеральний директор товариста без доручення діє від імені товариства та в межах своєї компетенції укладає угоди, договора, контракти, в тому числі зовнішньоекономічні. Від імені ТОВ “Агро-текс” зазначені договора підписані Карлюком Віталієм Івановичем. На момент підписання зазначених договорів останній був директором ТОВ “Агро-текс”, про що свідчить протокол зборів учасників ТОВ “Агро-текс” від 18 квітня 2001 року, довідка статистичного управління від 23 березня 2005 року, а також підтвердження даного факту самим Карлюком В.І. У відповідності до п. 4.7 статуту ТОВ “Агро-текс” директор діє без доручення від імені підприємства, в тому числі укладає угоди. Суд встановив, що договора купівлі-продажу № 008-2006 та № 001-2007 від 5 квітня 2006 року та 8 січня 2007 року відповідно, підписані особами, які мали необхідний обсяг цивільної дієздатності. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, а істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно положень глави 54 ЦК України істотними умовами при укладенні договору купівлі-продажу є предмет договору та ціна. Судом встановлено, що згода щодо вищезазначених істотних умов договору між сторонами була досягнута, що підтверджується договором купівлі-продажу та актом приймання-передачі. Що стосується форми договору, то згідно з ч. 1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно з ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі, сторони мають право обрати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ст. 657 ЦК України форма договору встановлена лише для певного переліку договорів купівлі-продажу, а саме: купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна. Предметом оспорюваних договорів не є земельна ділянка чи нерухомість, таким чином, сторони, заключивши дані договора в простій письмовій формі та скріпивши його підписами та печатками, дотрималися форми договору. Крім того, згідно з ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного-законодавства, а також моральним засадам суспільства Виходячи зі змісту договорів купівлі-продажу № 008-2006 та № 001-2007 від 5 квітня 2006 року та 8 січня 2007 року відповідно, зазначені договора містять всі істотні умови, передбачені актами цивільного законодавства, і не суперечать моральним засадам суспільства. Волевиявлення представників ТОВ “Агропромислова компанія “Дніпро” та ТОВ “Агро-текс” було вільним і відповідало їх внутрішній волі, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 203 ЦК України. Суд не може прийняти до уваги як підставу для визнання договорів недійсними на якій наполягає позивач, ту обставину, що при укладенні договорів купівлі-продажу № 008-2006 та № 001-2007 від 5 квітня 2006 року та 8 січня 2007 року відповідно, уповноваженим представником ТОВ “Агропромислова компанія “Дніпро” [PERSON]. не було підтверджено його повноважень на укладення договору, оскільки встановлено, що оспорювані договора визнавались та реально виконувались кожною із сторін. Так, факт виконання договору купівлі-продажу № 008-2006 від 5 квітня 2006 року, підтверджується тим, що в період з 5.04.2006 року по 17.04.2007 року ТОВ “Агропромислова компанія “Дніпро” поставило у власність ТОВ “Агро-текс” товари загальною вартістю 44505711,95 грн., в т.ч. ПДВ, що підтверджується відповідними актами приймання-передачі за підписами та печатками сторін. Також судом встановлено, що ТОВ “Агро-текс” сплатило за поставлений за договором купівлі-продажу № 008-2006 від 05.04.2006 року товар ТОВ “Агропромислова компанія “Дніпро” 28582017,88 грн, в т.ч. ПДВ. Факт виконання договору купівлі-продажу № 001-2007 від 8 січня 2007 року підтверджується тим, що в період з 9.02.2007 року по 5.07.2007 року ТОВ “Агропромислова компанія “Дніпро” поставило у власність ТОВ “Агро-текс” засоби хімічного захисту рослин загальною вартістю 12987857,30 грн., в т.ч. ПДВ, що підтверджується відповідними актами приймання-передачі за підписами та печатками сторін. Також судом встановлено, що ТОВ “Агро-текс” сплатило за поставлений за договором купівлі-продажу № 001-2007 від 8 січня 2007 року товар ТОВ “Агропромислова компанія “Дніпро” 12896087,40 грн, в т.ч. ПДВ. Судом встановлено, що дії кожної із сторін зазначених договорів були направлені на виконання договорів купівлі-продажу № 008-2006 та № 001-2007 від 5 квітня 2006 року та 8 січня 2007 року відповідно і свідчать про наявність наміру кожної із сторін цих договорів створити своїми діями відповідні права і обов'язки та досягти реальних цивільно-правових наслідків, обумовлених договорами. Згідно з ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України, якщо недійсність правочину встановлена законом (нікчемний правочин) або якщо одна із заперечує його дійсність на підставах встановлних законом (оспорюваний правочин). Судом встановлено, що при укладенні оспорюваних договорів купівлі-продажу, сторонами було дотримано вимоги ст. 203 ЦК України, законодавсмтвом не встановлено недійсність даного виду договору, а також, встановлено відсутність ознак фіктивності чи удаваності договорів купівлі-продажу № 008-2006 та № 001-2007 від 5 квітня 2006 року та 8 січня 2007 року відповідно, передбачених ст. ст. 234, 235 ЦК України. Суд встановив, що договора купівлі-продажу № 008-2006 та № 001-2007 від 5 квітня 2006 року та 8 січня 2007 року відповідно, укладені між ТОВ “Агропромислова компанія “Дніпро” та ТОВ “Агро-текс”, є дійсними.

Outcome: dismissed