overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-12 00:00:00

18.08.2008 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що вони з відповідачкою [INFO] між сторонами зареєстровано шлюб в Вінницькому міському РАЦС, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за [NUMBER]. [INFO] у них народився син [PERSON]. Шлюбні стосунки з відповідачкою не склались. Дружина безпричинно вчиняє сварки, скандали, не дає спілкуватись з дитиною, ображає позвача нецензурними словами, чим принижує його честь та гідність як чоловіка та батька. Сторони втратили почуття любові та довіри один до одного. Позивач приймав всі міри для збереження сім'ї, але це не дало позитивних результатів. Позивач вважає, що шлюб між ним та відповідачкою існує формально, подальше збереження сім'ї неможливе. В судовому засіданні позивач свій позов підтримав аргументуючи його мотивами, викладеними в позовній заяві, просив його задоволити. Відповідачка позов визнала, не заперечувала проти задоволення. Заслухавши пояснення, дослідивши докази по справі, суд прийшов до висновку: як встановлено по справі сторони зареєстрували шлюб [INFO] в міському відділі РАГС управління юстиції Вінницької області, актовий запис [NUMBER]. Від сумісного життя народився син [PERSON], [INFO] народження. Подружнє життя не склалося, вони втратили почуття поваги і любові одне до одного, із-за чого в сім'ї виникають сварки та непорозуміння. Тому вважають, що сім'я розпалась остаточно і зберегти її неможливо. Ст.4 Сімейного Кодексу України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки укласти шлюбні відносини та створити сім»ю. Ст.110 Сімейного Кодексу України вказує на право подружжя, подати до суду заяву про розірвання шлюбу в разі незгоди подальшого збереження шлюбних відносин. Враховуючи, що шлюб існує лише формально, а сторони не бажають поновлювати шлюбні стосунки, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення часток у спільній сумісній власності та визнання права власності на спадщину, що належала на праві власності її чоловікові, мотивуючи свої вимоги тим, що він та матір є спадкоємцями за законом квартири, яка знаходиться в [ADDRESS]. Дана квартира була приватизована всіма членами сім»ї: позивачем, його батьком [PERSON], який помер [INFO] та матір»ю [PERSON]. Він та відповідачка є спадкоємцями першої черги за законом зазначеної квартири в [ADDRESS]. На даний час не має можливості оформити право власності на зазначене спадкове майно через нотаріальну контору, в зв»язку з тим, що не були виділені частки співвласників у праві власності на квартиру. Просить в судовому засіданні визнати за ним 1/3 частину у квартирі в [ADDRESS] та право власності на 1/3 частину зазначеної квартири як на спадкове майно після смерті батька. Позивач в судовому засіданні позов підтримав з підстав зазначених в позовній заяві, просить його задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні проти позову не заперечила та згідна, щоб визнали право власності за позивачем на жиле приміщення будинку, яке знаходиться в [ADDRESS]. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюєься за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов»язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. 2 З свідоцтва про смерть від 20.04.2007 року 1-ЕГ №040385 вбачається, що [PERSON] помер 20.04.2007 року. З свідоцтва про народження від 21.07.1972 року 1-ЕГ №263502 вбачається, що [PERSON] є батьком [PERSON]. Із свідоцтва про право власності на житло вбачається, що будинок[ADDRESS] належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON] загальна площа квартири становить 31.1 кв.м. у спільній сумісній власності. Згідно довідки Волинського агенства нерухомості встановлено, що ринкова вартість однокімнатної картири на першому поверсі одноповерхового будинку, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] становить 30000 грн. Враховуючи вищевикладені обставини по справі, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити і визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину у квартирі в [ADDRESS] та право власності на 1/3 частину зазначеної квартири як на спадкове майно після смерті батька.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-12 00:00:00

[INFO] позивачка з цією позовною заявою звернулась до суду. В , якій просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі по 400 грн., що місячно, починаючи з дня реєстрації даної заяви до досягненням диною повноліття, та стягнути з відповідача на її користь витрати за надання їй юридичної допомоги в сумі 150 грн., посилаючись на те, що від подружнього життя із відповідачем у них народився син: [PERSON] [INFO] народження, батьком якого в свідоцтві про народження записаний відповідач. На даний час син проживає та знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно не виконує свій батьківський обов’язок не надає коштів на утримання сина, ніякої участі в його вихованні не приймає. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з’явився, надав суду заяву в якій просить справу розглянути за його відсутності, із позовними вимогами згоден, не заперечує стосовно стягнення з нього аліментів на утримання сина. Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню зі слідуючих підстав. Зазначені правовідносини регулюються статтею 180 Сімейного кодексу України відповідно до якої батьки зобов‘язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 184 ч.1 Сімейного кодексу України , якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні встановлено, що відповідач хоча й немає офіційно постійного місця роботи, але насправді займається торгівлею, його дохід має нерегулярний, мінливий характер, тому з урахуванням думки представника позивачки, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки на утримання сина [PERSON] я аліменти в розмірі 400 грн. щомісячно до його повноліття. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-12 00:00:00

6.10.2008 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що він перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 10.03.2004 року. Від даного шлюбу вони мають одну неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] . [PERSON] просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою у нього не склалось через різні характери та погляди на сімейне життя, внаслідок чого між ними виникали сварки та непорозуміння, що негативно впливають на його здоров'я та виховання дитини, однією сім'єю вони не проживають. В попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги, миритися не бажає, наполягає на розлученні, не заперечує, щоб справа була розглянута в попередньому судовому засіданні, про що надав суду письмову заяву. В попередньому судовому засіданні відповідачка [PERSON] позов визнала, миритися з позивачем не бажає, згодна на розірвання шлюбу, не заперечує, щоб рішення було ухвалене в попередньому судовому засіданні, про що подала суду письмову заяву. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності до того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10.03.2004 року (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину, сина [PERSON] , [INFO] (а.с.6), наполягають на розлученні, миритись не бажають, оскільки однією сім'єю не проживають, причиною розладу стали різні характери та погляди на життя, що призводили до сварок та непорозумінь, що негативно впливали на здоров'я сторін та їх неповнолітньої дитини. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам сторін. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.ст.105,110,112 СК України, відповідно до яких шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя , якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або їх неповнолітніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам сторін та їх неповнолітньої дитини, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-12 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах позивача в якому просить стягнути з відповідача 1 870 грн. спричиненої шкоди у зв'язку з тим, що відповідач 25 червня 2008 року у кварталі № 04 відділу 19 Олевського лісництва ДП «Олевське лісове господарство» незаконно /самовільно/ без лісорубного квитка /ордера/, зрізав 10 дерева породи сосна, чим спричинив збиток в сумі 1 870 грн., який прокурор просить стягнути з відповідача у примусовому порядку, так як добровільно збиток ним не відшкодований. Позивач надав заяву про слухання справи у відсутність представника. Позов підтримують. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про день, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, тому суд розглянув справу стосовно нього заочно. В судовому засіданні встановлено, що відповідач 25 червня 2008 року у кварталі № 4 відділу 19 Олевського лісництва ДП «Олевське лісове господарство» Житомирської області незаконно /самовільно/ без лісорубного квитка /ордера/, зрізав 10 дерев породи сосна, чим спричинив збиток на загальну суму 1870 грн., що стверджується, протоколом про адміністративне правопорушення, постановою про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності, розрахунком спричиненої шкоди, актом обстеження місця самовільної рубки. Дані правовідносини врегульовані ст.98 ч.2 п.1 Лісового кодексу України в якому зазначено, що відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників. З ст.100 Лісового Кодексу України слідує, що організації, підприємства, установи і громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду заподіяну лісу внаслідок порушення лісового законодавства у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Відповідно до ПКМ України № 1464 від 05.12.1996 року та додатку № 09 даної постанови розмір шкоди становить 1 870 грн., яка повинна бути, відповідно до ст.47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» відшкодована на рахунок міської ради за місцем заподіяння шкоди, за рахунок відповідача, так як факт заподіяння збитку відповідачем знайшов підтвердження в судовому засіданні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-12 00:00:00

Позивач звернулась12.08.08р. з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 200 грн. щомісячно на утримання дитини -[PERSON] [INFO]. народження, до його повноліття. В суді на позов інаполягає. Відповідач в судовому засіданні погоджується з позовом. За правилами ст..ст. 130, 174 ЦПК суд може розглянути справу. Заслухавши сторони та вивчивши матеріали по справі, приходить до наступного. Так, [PERSON]. є батьком дитини -[PERSON] [INFO]. народження, відповідно до свідоцтва про народження яке видано В`ячеславською сільрадою Приморського району Запорізької області (а.с.4). Дитина проживає з позивачкою за довідкою В`ячеславської сільради (а.с.5). Відповідач проживає окремо, працює вчителем в Маринівській ОШ, може сплачувати аліменти ( а.с. 11). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття. Суд присуджує утримання дитині з окремо проживаючого батька в долі від заробітку або твердій грошовій сумі. При призначені аліментів суд враховує обставини перераховані в ст. 182 СК України. За ст. 191 СК України суд присуджує аліменти від дня пред'явлення позову. Суд вважає достатньою суму аліментів в 200грн, яку відповідач спроможний сплачувати, так як працює. Всі судові витрати: судовий збір 51 грн., інформаційно-технічне забезпечення - 30 грн. покладаються на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON]про стягнення аліментів, вказуючи, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 11 червня 1992 року. Від шлюбу мають двоє дітей: дочку [PERSON],[INFO]та сина [PERSON], [INFO]. З відповідача в користь позивача на утримання дочки стягуються аліменти в розмірі ј частини всіх видів його заробітку на підставі рішення Борщівського районного суду від 18.06.1992 року, а син [PERSON] перебуває на її повному утриманні. Просить стягувати аліменти на утримання дочки [PERSON] і сина [PERSON] в розмірі 200 грн. на кожного, щомісячно, до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні позивач свій позов підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, погоджується виплачувати аліменти натуроплатою, а саме зерном, яке він отримує як орендна плата за земельні ділянки. В судовому засіданні досліджено такі докази. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано в відділі реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області 11 червня 1992 року, актовий запис № 64. Від шлюбу мають двоє дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], який перебуває на повному матеріальному утриманні позивача. З відповідача на утримання дочки в користь позивача стягуються аліменти в розмірі ј частини зі всіх видів його заробітку на підставі постанови судді Борщівського районного суду від 18.06.1992 року. Як вбачається з довідки № 5601/04-19 виданої відділом державної виконавчої служби Борщівського районного управління юстиції в Тернопільській області, [PERSON]. неналежним чином сплачує аліменти, а саме, допустив заборгованість в сумі 3605 грн. 40 коп. за період з лютого 2007 по вересень 2008 року. Відповідач неналежно займається питаннями матеріального утримання дітей, абсолютно самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач ніде не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, а саме має у власності три земельні ділянки, які він здає в оренду, що він підтвердив в судовому засіданні, а тому розмір аліментів слід визначити у твердій грошовій сумі. Враховуючи всі обставини справи, суд вважає, що суму аліментів слід визначити в розмірі 200 грн. на утримання сина [PERSON], [INFO] та 200 грн. на утримання дочки [PERSON], [INFO] На підставі ст.ст. 180,182,184 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-12 00:00:00

Позивач [PERSON]звернулася в суд з позовом до відповідачів Борщівської міської ради, [PERSON]про визнання права власності на Ѕ частину автогаража, розташованого в домоволодінні по [ADDRESS] загальною дійсною вартістю 21972 грн. на суму 10986 грн. як за спадкоємцем після смерті [PERSON] за законом, вказуючи, що вона не може оформити своїх спадкових прав через відсутність правовстановлюючих документів на час смерті спадкодавця. 3.10.2008 року позивач [PERSON]звернулася в суд з додатковою позовною заявою до відповідачів Борщівської міської ради, [PERSON] про зміну позовних вимог, в якій просить визнати право власності на автогараж, розташований в домоволодінні по [ADDRESS], загальною дійсною вартістю 21972 грн., як за спадкоємцем після смерті [PERSON]за законом. В судовому засіданні позивач [PERSON]. змінені позовні вимоги підтримала. Представник Борщівської міської ради Крочак О.Л. в судовому засіданні змінені позовні вимоги визнав та не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача. Відповідач [PERSON]. в зал суду не з"явився, від нього поступила письмова заява, в якій просить справу слухати у його відсутності та відмовляється від прийняття спадщини в користь позивача. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. В домоволодінні по [ADDRESS] проживали та були зареєстровані [PERSON]з дружиною [PERSON]. 29.01.2004 року рішенням виконавчого комітету Борщівської міської ради № 50, за заявою [PERSON], йому надано дозвіл на приведення до вимог проектної документації побудованого гаражу розміром в плані 5,64 м. на 4,24 м., корисною площею 19,22 м.кв. в [ADDRESS]. Після завершення будівництва гаража, [PERSON]. право власності на нього не оформив. [INFO] [PERSON] помер ( свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ). Після його смерті, дружина [PERSON]. фактично прийняла спадщину, що виразилось у видачі їй свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок, земельну ділянку та грошові вклади, однак права власності на автогараж не оформила. Окрім позивача, її син [PERSON] вважається спадкоємцем першої черги за законом на майно покійного, однак він відмовився від прийняття спадщини в користь позивача, про що подав письмову заяву. Інших спадкоємців немає. Заповіту він не залишив. 29.08.2008 року [PERSON] звернулася до Борщівської державної нотаріальної контори по питанню оформлення спадщини на майно покійного чоловіка [PERSON], однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на автогараж через відсутність правовстановлюючих документів на час смерті спадкодавця. З огляду на наведене суд вважає, що позов слід задовольнити і визнати право власності на автогараж, розташований в домоволодінні по [ADDRESS] за [PERSON] як за спадкоємцем за законом після смерті [PERSON]. На підставі ст.ст. 331, 392, 1216, 1223, 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-12 00:00:00

Позивач [PERSON]звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON]про визнання права власності на домоволодіння по [ADDRESS], загальною дійсною вартістю 40750 грн., як за спадкоємцем після смерті [PERSON] на підставі заповіту, вказуючи, що вона не може оформити своїх спадкових прав через відсутність правовстановлюючих документів на час смерті спадкодавця. В судовому засіданні представник позивача [PERSON]. позовні вимоги підтримав. Адвокат [PERSON]. просить позовні вимоги позивача задовольнити. Відповідач [PERSON]. в судовому засіданні позов визнає та не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. В домоволодінні по [ADDRESS]станом на 15.04.1991 року проживали та були зареєстровані [PERSON]з онукою [PERSON]. Домоволодіння відносилося до двору робітника. [INFO] [PERSON]померла ( свідоцтво про смерть серії [NUMBER]). Ще за життя, а саме 29.10.1980 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося своїй онуці [PERSON], яка після її смерті спадкових прав на себе не оформила а тільки вступила в оперативне управління майном. За заявою [PERSON]., рішенням 14 - ї сесії 22 - го скликання Горошівської сільської ради № 1 від 05.01.1998 року, їй передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0, 75 га., з них 0,15 га. для обслуговування житлового будинку та 0, 60 га. для ведення особистого селянського господарства. Окрім позивача, [PERSON] вважається спадкоємцем першої черги за законом на майно покійної, однак він відмовився від прийняиття спадщини в користь позивача. Інших спадкоємців на майно покійної немає. 10.09.2008 року [PERSON]звернулася до Борщівської державної нотаріальної контори по питанню оформлення спадщини на майно покійної [PERSON]., однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на домоволодіння через відсутність правовстановлюючих документів на час смерті спадкодавця. Визнання права власності підлягає домоволодіння по [ADDRESS], загальна дійсна вартість якого становить 40750 грн. З огляду на наведене суд вважає, що позов слід задовольнити і визнати право власності на домоволодіння по [ADDRESS] за [PERSON] . як за спадкоємцем на підставі заповіту після смерті [PERSON]. На підставі ст.ст.16, 25, 26, 1233, 1235, ЦК України , ст.ст . 48, 49 Закону України “Про власність”, п.4 Постанови ВР України від 26.03.1991 року “Про введення в дію закону України “Про власність”, п.6 а) г) постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року “Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності” та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. На підтвердження позовних вимог позивач зазначив, що 14.01.2002 року придбав житловий будинок [ADDRESS] у [PERSON] Договір купівлі-продажу між ними був посвідчений на Азовській універсальній товарній біржі м. Маріуполя по біржовому контракту № НР - 24. З цього часу позивач проживає в будинку, користується ним і вважає своєю власністю. На наступний час йому стало відомо, що договір куплі-продажу оформлений на біржі не надає права власності,бо потребує тільки нотаріального посвідчення. Представник позивача просив визнати за позивачем право власності на житловий будинок [ADDRESS]. Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений про розгляд справи, у судове засідання не з”явився, надіслав заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, не заперечує проти задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено що 14.01.2002 року позивач придбав житловий будинок [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу на Азовській універсальній товарній біржі м. Маріуполя, біржовим контрактом № НР - 24 зареєстрованим в БТІ за № 300 від 14.01.2002 року /а.с. 7,8 /. Відповідно до вимог ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.334 ЦК України право власності у набувача майна виникає з моменту передання майна. Судом встановлено, що спірний будинок позивач придбав у [PERSON],остання передала його, позивач проживає в будинку, тому вважає можливим визнати за позивачем право власності на цей будинок.

Outcome: approved