Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-24 00:00:00

В серпні 2008 року позивачі звернулися до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 22.02.1995 року їм було видано свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS], яка належить їм на праві спільної сумісної власності у зв'язку з приватизацією житла згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Оскільки частки співвласників не визначені та не повністю вказана адреса квартири, не зазначено, що вона розташована в [ADDRESS], у них виникають складнощі в укладенні різного роду правочинів щодо нерухомого майна. У зв'язку з наведеним позивачі просять уточнити адресу квартири, визнати за ними право спільної часткової власності та визначити розмір часток кожного зі співвласників в розмірі 1/3. В судовому засіданні позивач [PERSON]. свої вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, позивачі [PERSON]. та [PERSON] . в судове засідання не з»явилися, але направили заяви, в яких просять справу розглянути без їх участі, позовні вимоги підтримують, представник відповідача покладається на рішення суду. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS], яка належить їм на праві спільної сумісної власності ( а.с. 6-21 ) Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України - у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Аналізуючи докази по справі, суд приходить до висновку, що оскільки за змістом норм законодавства, частки у праві спільної сумісної власності є рівними, спір між співвласниками квартири про розмір їх часток відсутній, а тому позов в цій частині безпідставний і задоволенню не підлягає. Крім цього, позивачі просять уточнити адресу їхньої квартири №50, з зазначенням того, що вона знаходиться в [ADDRESS]. Відповідно до п. 1 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» - приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Згідно п. 7 ст. 8 цього Закону - органи приватизації, що здійснюють приватизацію державного житлового фонду, мають право на діяльність по оформленню та реєстрації документів про право власності на квартиру (будинок). За змістом п. 15, 16 Положення про порядок передачі квартир ( будинків ) у власність громадян, затвердженого наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 56 від 15.09.1992 року - підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир (будинків) може бути покладено на спеціально створювані агентства, бюро та інші організації, і передача квартир (будинків) у власність громадян оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення. Таким чином, питання оформлення свідоцтва про право власності на житло, в тому числі зазначення адреси квартири позивачів, відноситься до компетенції органів приватизації, які видали це свідоцтво, що свідчить про те, що зазначене питання не підлягає розгляду в суді, а тому суд вважає, що в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed