Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

27 серпня 2008 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини. Вимоги обґрунтовував тим, що за рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 22.08.2007 р. відповідач зобов'язана сплачувати на його користь аліменти в розмірі ј частки заробітку на утримання їх неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. З 01.09.2007 року донька навчається у Миколаївському медичному коледжі на комерційній основі. Згідно з укладеним контрактом позивач сплатив за 2007 учбовий рік 3100 грн, а за 2008 рік половину вартості, тобто 1550 грн. На підставі ст. 185 СК України просить стягнути з відповідача на його користь половину сплаченої суми за навчання доньки, а саме 2325 грн та постановити рішення, яким стягувати з відповідача щорічно вартість навчання у розмірі 1550 грн. В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги і просив суд їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні заявлені вимоги не визнала, посилаючись на те, що свої зобов'язання по сплаті аліментів за рішенням суду вона виконує і заборгованості не має, а сплачувати половину вартості за навчання доньки не має можливості. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON]. задоволенню не підлягає з таких підстав. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, за рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 22.08.2007 р. [PERSON] зобов'язано сплачувати на користь [PERSON]на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі ј частки заробітку щомісяця до її повноліття, тобто до 01.10.2009 року (а. с. - 5). Судом встановлено, що неповнолітня дитина сторін - [PERSON] , з 01.09.2007 р. і до цього часу навчається у Миколаївському базовому медичному коледжі на денній формі навчання, на комерційній основі на підставі угоди від 28.08.2007 р. укладеної між учбовим закладом та позивачем (а. с. - 3). У судовому засіданні позивач заявив, що направляючи дитину на навчання у вказаний учбовий заклад не узгоджував це питання з відповідачем, мотивуючи тим, що має можливість навчати дитину за власні кошти. Відповідач суду пояснила, що постійно працює і отримує заробітну плату, з якої відраховуються аліменти і не має можливості сплачувати грошові кошти за навчання доньки. Судом з'ясовано, що відповідач хворіє, за місцем роботи отримує мінімальну заробітну плату, що унеможливлює стягнення з неї грошових коштів на заявлені витрати (а. с. - 8, 9). З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність у дитини особливих здібностей, які необхідно розвивати, як це передбачено ст. 185 СК, і не вбачає правових підстав для задоволення вимог позивача щодо стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини із заявлених підстав.

Outcome: dismissed