overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-31 00:00:00

26.06.2008 року КП Балаклійської районної Ради “Балаклійські теплові мережі” звернулося до суду з позовом до [PERSON]про стягнення заборгованості за користування тепловою енергією в сумі 1658 грн. 95 коп., вказуючи на те, що відповідач користувався тепловою енергією, але абонентську плату вносив несвоєчасно та не в повному обсязі, у зв'язку з чим утворилась заборгованість на вказану суму. В судове засідання представник позивача не з'явився, але надав заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності, просить стягнути заборгованість з [PERSON]в розмірі 1658,95 грн., судовий збір у прибуток держави та на користь позивача суму пов'язану зі сплатою витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи. Не заперечує проти винесення по справі заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, які знаходяться в матеріалах справи та від нього не надійшло повідомлення про причини неявки до суду. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача та відповідача у заочному порядку, та винести по справі заочне рішення, так як в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом з'ясовано та підтверджується матеріалами справи, що відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS]є абонентом КП Балаклійської районної ради “Балаклійські теплові мережі”, користується тепловою енергією, однак абонентську плату вносить несвоєчасно та не в повному обсязі, що і призвело до утворення заборгованості в сумі 1658 грн. 95 коп., яка підтверджується матеріалами справи. У відповідності до ст.68 ЖК України плата за комунальні послуги повинна вноситись квартиронаймачем своєчасно та в повному обсязі. Оскільки абонент несвоєчасно вносить плату за комунальні послуги, вона підлягає стягненню в судовому порядку. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача стягується судовий збір в прибуток держави та витрати з інформаційно - технічного забезпечення розгляду справи в суді на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-31 00:00:00

26.06.2008 року КП Балаклійської районної Ради “Балаклійські теплові мережі” звернулося до суду з позовом до [PERSON]про стягнення заборгованості за користування тепловою енергією в сумі 1974 грн. 61 коп., вказуючи на те, що відповідач користувався тепловою енергією, але абонентську плату вносив несвоєчасно та не в повному обсязі, у зв'язку з чим утворилась заборгованість на вказану суму. В судове засідання представник позивача не з'явився, але надав заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності, просить стягнути заборгованість з [PERSON]в розмірі 1974,61 грн., судовий збір у прибуток держави та на користь позивача суму пов'язану зі сплатою витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи. Не заперечує проти винесення по справі заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, які знаходяться в матеріалах справи та від нього не надійшло повідомлення про причини неявки до суду. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача та відповідача у заочному порядку, та винести по справі заочне рішення, так як в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом з'ясовано та підтверджується матеріалами справи, що відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS]є абонентом КП Балаклійської районної ради “Балаклійські теплові мережі”, користується тепловою енергією, однак абонентську плату вносить несвоєчасно та не в повному обсязі, що і призвело до утворення заборгованості в сумі 1974 грн. 61 коп., яка підтверджується матеріалами справи. У відповідності до ст.68 ЖК України плата за комунальні послуги повинна вноситись квартиронаймачем своєчасно та в повному обсязі. Оскільки абонент несвоєчасно вносить плату за комунальні послуги, вона підлягає стягненню в судовому порядку. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача стягується судовий збір в прибуток держави та витрати з інформаційно - технічного забезпечення розгляду справи в суді на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визначення частки в спільному сумісному майні у якому зазначає, що [ADDRESS] знаходиться квартира, власниками якої на праві спільної сумісної власності являються [PERSON] та її члени сім'ї - невістка [PERSON], внуки [PERSON], [PERSON] та її чоловік [PERSON]. Під час шлюбу дана квартира була оформлена між нею та її чоловіком на праві спільної сумісної власності. За сумісною згодою розділити квартиру вони не встигли. Просить визначити за нею і чоловіком по 1/5 частини квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги змінила і просить визначити частку [PERSON] у праві власності на квартиру [ADDRESS]. Представник відповідача проти позову не заперечує. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є чоловіком та дружиною згідно свідоцтва про одруження [NUMBER] (а.с. 3). Як вбачається з свідоцтва про право власності на житло № 1 від 22.01.1999 року (а.с. 4) [PERSON], її син [PERSON], невістка [PERSON], внук [PERSON] та внучка [PERSON] на праві спільної сумісної власності є власниками квартири [ADDRESS]. Частки згаданих осіб за вищевказаним свідоцтвом не визначені. Відповідно до ст. 368 ч. 1 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Зі ст. 370 ч. 2 ЦК України вбачається, що частки майна співвласників є рівними. Тому суд вважає, що [PERSON] належить 1/5 частка квартири [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] помер, що стверджено свідоцтвом про смерть [NUMBER](а.с. 8), після чого, згідно ст. ст. 1220, 1221 ЦК України, відкрилась спадщина на 1/5 частину квартири, що знаходиться [ADDRESS]. Позивачка, як дружина [PERSON] та його діти, відповідно до ст. 1261 ЦК України, являються спадкоємцями першої черги за законом. Згідно п. 224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року № 20/5 нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні. Оскільки в даному майні не визначена частка покійного, позивачка не може оформити права власності на спадщину за законом. Задовольняючі позовні вимоги, суд не стягує з Камінь-Каширської міської ради в користь позивачки витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, оскільки остання таких не заявляла. Суд також не стягує з міськради судовий збір, оскільки та вимог щодо її права на спадкове майно не заявляла.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-31 00:00:00

02 квітня 2008 року позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором кредиту в розмірі 16092 грн. 03 коп. та судових витрат. У судове засідання від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 26 січня 2007 року між Акціонерним-товариством „Індекс-Банк” та [PERSON] був укладений кредитний договір № 247/700246. Відповідно до умов договору відповідач отримав кредит в розмірі 15000 грн. 00 коп. з кінцевим терміном повернення до 25 січня 2010 року зі сплатою відсотків. Як убачається з матеріалів справи відповідач умови договору не виконує, систематично порушує умови кредитного договору по сплаті заборгованості по кредиту та нарахування відсотків за користування кредитом, внаслідок чого виникла заборгованість по кредиту в розмірі 16092грн. 03 коп., в тому числі залишок по кредиту в розмірі 13162 грн. 74 коп., прострочена заборгованість в розмірі 3739 грн. 74 коп., прострочені відсотки в розмірі 1504 грн. 46 коп., прострочена комісія в розмірі 1085 грн. 21 коп., нарахована пеня по простроченом кредиту, відсотків в розмірі 339 грн. 62 коп., яка підлягає стягненню. Також підлягають стягненню з відповідача судовий збір на користь позивача в розмірі 160 грн. 92 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. 00 коп..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з даним позовом, мотивуючи тим, що [INFO] померла його мати - [PERSON], яка проживала в [ADDRESS]. Після її смерті залишилося спадкове майно. Позивач являється спадкоємцем за заповітом на майно померлої. В установлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини він не звернувся з заявою в Дунаєвецьку держнотконтору по тій причині, що хворів. В даний час Дунаєвецька держнотконтора з цих підстав відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину, а тому і звернувся до суду. Відповідач в поданій заяві позов визнав повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі ст.ст.1270, 1272 ЦПК України. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON], яка проживала в [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після смерті матері залишилося спадкове майно і позивач являється спадкоємцем за заповітом на майно померлої, що підтверджується копією заповіту. Позивач пропустив строк, необхідний для прийняття спадщини по тій причині, що хворів, що підтверджується відповідною довідкою. Відповідно до ст.1272 ЦК України, у разі пропуску спадкоємцем строку для прийняття спадщини, встановленого ст.1270 ЦК України з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини і йому слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, а тому вимоги позову є обгрунтовані.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-31 00:00:00

позивачка в серпні 2008 року звернулася з позовом до відповідача, в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на грошові внески, які належали її сину, [PERSON], померлому [INFO]. Свої вимоги вона обґрунтувала тим, що прийняла спадщину, але у встановлений законом шестимісячний строк не подала нотаріальній конторі заяву про прийняття спадщини. Під час розгляду справи позивачка підтримала свій позов та просила його задовольнити. Представник відповідача, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, до суду не з*явився, про причини неявки не повідомив. У зв*язку з чим, за згодою позивачки, на підставі ст. ст. 224-225 ЦПК України суд ухвалив про заочний розгляд справи. Заслухавши позивачку, вивчивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Ст. 1217 ЦК України встановлює, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст.1261 ЦК України визначає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають батьки спадкодавця. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 ЦК України визначає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З копій свідоцтва про народження (а.с.5) вбачається, що позивачка є матір*ю [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] (а. с. 4). Згідно довідки М.- Новоросійської сільської ради Саратського району спадкодавець до дня своєї смерті проживав у [ADDRESS] (а. с. 8). Після його смерті відкрилась спадщина на належні йому грошові внески на особових рахунках [NUMBER] та [NUMBER], відкритих у філії № 6782/010 Саратського відділення Ощадбанку (а. с. 9-10). З відповіді Саратської державної районної нотаріальної контори вбачається, що заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не надходили та спадкова справа не заводилась (а.с.15). Як вбачається з довідки М.-Новоросійської сільської ради (а.с.7), позивачка, як спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті її сина, [PERSON], тому що до дня його смерті постійно проживала разом із ним у [ADDRESS] . З вищезазначених підстав суд вважає необхідним позов задовольнити, визнавши за позивачкою право власності на належні спадкодавцеві грошові внески.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-31 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що відповідач, який мешкає [ADDRESS] у відповідності до ст.68 ЖК України не здійснює оплату за квартиру ,тому за період з 01.10.1998 року по 01.07.2008 року, виникла загальна заборгованість в сумі 1038,99 коп., просив суд стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості та витрати по оплаті інформаційно-технічного обслуговування в сумі 30 грн. Позиція відповідача невідома у зв'язку з йогонеявкою у судове засідання. Представник позивача Шайкін В.Є. у судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, позові підтримує і просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Суду позивачем надано наступні докази: довідка ЛКП "Паспортна служба", розрахунок про суму заборгованості, копія рішення Лисичанської міської ради від 21.02.2008 року, платіжне доручення № 648 від 17.07.2008 року. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що відповідач , проживаючи в квартирі [ADDRESS], не своєчасно оплачує квартирну плату, має заборгованість по поточних платежах за період з 01.10.1998 року по 01.07.2008 року в сумі 1083,99 грн. Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартину плату. Згідно до п.6 Прикінцевих та перехідних положень правила ЦК України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред'явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності. Тому суд вважає за необхідне позов задовольнити частково та стягнути з відповідача заборгованість за період з 01.01.2004 по 01.07.2008 року в сумі 924,41 грн. на підстави ст. 526 ЦК України, відповідно до якої, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В позові про стягнення заборгованості за період з 01.10.1998 року по 01.01.2004 року в сумі 159(сто п»ятдесят дев»ять) грн.58 грн. грн. відмовити за пропуском строку позовної давності, Відповідно до рішення Лисичанської міської ради від 21.02.2008 року позивача звільнено від сплати державного мита у 2008 році. Оскільки рішення постановлене на користь позивача, позивача звільнено від сплати держмита, то відповідно до ст. 88 ч. 3 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню державне мито на користь держави у сумі 51 грн. З відповідача належить стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення на користь позивача в сумі 30грн. На підставі викладеного, відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. 68 ЖК України ,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що 17 квітня 1981 року він зареєстрував шлюб з відповідачем по справі у РАЦС по місту Павлограду , актовий запис № 229. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей немає. З 10 квітня 2002 року їх сім'я розпалася і збереження її неможливе, оскільки немає порозуміння. Тому просить шлюб розірвати. Розірвання шлюбу здійснюють уперше. Позивач у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав, просив розірвати шлюб з відповідачем. Пояснив, що відповідач виїхала за межі України в 2002 році, місце проживання її невідоме, відносини не підтримують. Відповідач в судове засідання не з'явилася. Суд виніс на обговорення питання про можливість заочного розгляду справи , і з урахуванням думки осіб, що приймають участь у судовому розгляді, виніс ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають повному задоволенню за наступними обставинами. У судовому засіданні встановлено, що сім'я розпалася остаточно, збереження сім'ї неможливе, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. За таких обставин у суду є всі підстави для повного задоволення позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-31 00:00:00

10.06.2008 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. У судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала і наполягав на задоволенні. Також повідомила, що протягом наданого судом строку примирення не відбулося. Відповідач не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. Про причини неявки не повідомив, у зв'язку з чим, суд за згодою позивачки постановив ухвалу про заочний розгляд справи. По справі встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20.11.1999 року, від якого мають малолітню дочку [PERSON], [INFO] народження. Подружнє життя не склалося. Сторони припинили шлюбні відносини і не ведуть спільне господарство. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивачки. Зазначені обставини є підставою для задоволення позову і розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-31 00:00:00

21.11.2007 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання договору найму жилого приміщення - кімнати [ADDRESS], укладеного з відповідачем. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач не є працівником Закритого акціонерного товариства виробничо-торгова фірма "Сіверянка", а тому не має права користуватися гуртожитком, що належить позивачу. Крім того, в даний час, позивач не має можливості забезпечити жилою площею в гуртожитку осіб, які перебувають з ним у трудових відносинах, що є додатковою підставою для задоволення позову. У судовому засіданні представник позивач заявлені вимоги підтримала і наполягала на задоволенні. Відповідач позов не визнав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. За клопотанням головного лікаря Чернігівського обласного центру радіаційного захисту та оздоровлення населення, 13.03.2003 року відповідач був вселений в кімнату [ADDRESS], що належить на праві власності позивачу. З цього часу, він постійно проживає в гуртожитку, і своєчасно сплачує за користування ним. Зазначене підтверджується матеріалами справи та відміткою про реєстрацію в паспорті відповідача, які в сукупності узгоджуються між собою. Як убачається з пояснень представника позивача, при вселенні відповідача в гуртожиток спеціальний ордер не видавався і договір найму у письмовій формі з ним не укладався. Відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як на підставу розірвання договору найму жилого приміщення позивач посилається на статті 2, 48 Закону України "Про власність" (захист права власності) та статтю 825 ЦК України (розірвання договору найма житла). Втім, позивачем не враховано, що згідно Закону України від 27.04.2007 року № 997-5 Закон України "Про власність" вважається таким, що втратив чинність. В силу статті 812 ЦК України, предметом договору найму житла можуть бути помешкання, зокрема квартира або її частина, житловий будинок або його частина. Таким чином, кімната в гуртожитку не може бути предметом договору найму жилого приміщення, оскільки порядок надання жилої площі в гуртожитку, користування нею та виселення з гуртожитку регулюється главою 4 ЖК УРСР, який взагалі не передбачає можливість укладення з мешканцями гуртожитків договорів найму. Таким чином, положення статті 825 ЦК України на спірні правовідносини не поширюються. За викладених обставин у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-31 00:00:00

Позивач звернувся в суд із зазначеним позовом до відповідача вказуючи на те, що на підставі договору купівлі-продажу він являється власником квартири [ADDRESS] Зазначає, що згідно рішення Уманського міськвиконкому № 175 від 10.04.2003 р. йому дозволено побудувати балкон до вказаної квартири, однак без зазначення його розмірів. Вказує, що, так як він не знав яких розмірів має бути балкон, згідно з вимогами закону, то побудував його розміром 1,42х5,50 кв.м., що є збільшених розмірів. Просить визнати за ним право власності на вказаний балкон. У судовому засіданні позивач підтримав свій позов. Представник відповідача не заперечує проти задоволення позову. Судом встановлено, що на підставі рішенням Уманського міськвиконкому від 10.04.2003 р. № 175 [PERSON] дозволено побудувати балкон по[ADDRESS] без зазначення його розмірів. Згідно даних технічного паспорта на [ADDRESS] [PERSON]побудував балкон збільшеного розміру 1,42 х 5,50 кв.м., а тому він вважається самочинним будівництвом. Сусіди позивача претензій щодо будівництва балкону не мають. Будівництво балкону прав та інтересів інших осіб не порушує. Вислухавши сторони процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-31 00:00:00

14.08.2008 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачки про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 06.01.1998 року № 98/002, та визнання за нею права власності на вказану квартиру. У судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала і наполягала на задоволенні. В обгрунтування позову зазначила, що відповідачка ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу квартири. Відповідачка не з'явилася, про час і місце розгляду справи сповіщалася належним чином. Про причини неявки не повідомила, у зв'язку з чим, суд за згодою позивачки постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. 06.01.1998 року сторони уклали у письмовій формі договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] № 98/002, який посвідчено Товариством з обмеженою відповідальністю "Чернігівська універсальна товарна біржа "Джі-Ай-Пі". На виконання умов договору відповідачка передала позивачці у власність вказану квартиру, а позивачка прийняла її, сплативши при цьому 7836 грн. Під час укладення договору купівлі-продажу сторони домовилися щодо усіх істотних умов та фактично виконали його. Проте, відповідачка ухиляється від нотаріального посвідчення договору. Відповідно до частини 2 статті 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Outcome: approved