Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-07 00:00:00

16 жовтня 2006 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], третя особа - КВЖРЕП Самарського району м. Дніпропетровська про усунення перешкод в користуванні власністю, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та скасування реєстрації. Свої позовні вимоги позивачі обґрунтували тим, що їм на праві власності належить квартира [ADDRESS]. У вересні 2003 року [PERSON] (син [PERSON] та [PERSON]) уклав шлюб з відповідачем, після чого її було зареєстровано у вказаній квартирі. Але постійно подружжя стало мешкати за адресою: [ADDRESS]. [INFO] у подружжя народився син, [PERSON]. Згодом взаємини між подружжям погіршилися і у листопаді 2005р відповідач переїхала на постійне місце проживання до своїх батьків за адресою: [ADDRESS]. Реєстрація відповідача у квартирі перешкоджає позивачам повноцінно здійснювати їхнє право користування, що явилося причиною звернення до суду з позовом про визнання відповідача такою, що втратила право користування спірною квартирою у порядку ст.ст. 70, 71 ЖК України, зобов'язання Самарського РВ ДМУ УМВС України скасувати її реєстрацію (т. 1 а.с.а.с. 3, 4). 7 грудня 2006р.позивачі уточнили позовні вимоги і просили суд зобов'язати відповідача не перешкоджати їм у користуванні квартирою шляхом зняття її з реєстраційного обліку (т. 1 а.с. 35). 1 жовтня 2007р позивачі знову уточнили позовні вимоги та просили визнати відповідача такою, що втратила право користування спірною квартирою і просили скасувати її реєстрацію . 24 квітня 2008р позивачі уточнили свої вимоги, зазначивши в якості третьої особи Виконавчий комітет Самарської районної в м. Дніпропетровську ради (орган опіки і піклування) та обґрунтувавши позов нормами ЦК України та ЖК України, які регулюють відносини наймача житлового приміщення з власником приміщення (т. 1 а.с.а.с. 141 - 144). 6 травня 2008р. [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про вселення в спірну квартиру. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що вона періодично проживала у спірній квартирі. Після погіршення стосунків з чоловіком вона з дитиною були вимушені покинути квартиру і переїхати до батьків у Кіровоградську область. Відповідачі постійно перешкоджають їй та дитині у користуванні квартирою, що явилося причиною звернення до суду із зустрічним позовом (т. 1 а.с.а.с. 152, 153). 16 травня 2008 року позивачі за первісним позовом доповнили позовні вимоги, додавши вимогу про визнання таким, що втратив право користування спірною квартирою, малолітнього [PERSON] (т. 1 а.с.а.с. 160 - 165). 6 червня 2008р. позивачі за первісним позовом знов уточнили свої вимоги та просили визнати відповідача та її дитину такими, що втратили право користування спірною квартирою у зв'язку з переїздом до іншого постійного місця проживання, усунути перешкоди у користуванні квартирою, скасувавши реєстрацію відповідача та її дитини у квартирі. При цьому позивачі зазначили, що після одруження та реєстрації у спірній квартирі [PERSON] мала інше постійне місце проживання, а саме квартиру [ADDRESS](т. 1 а.с.а.с. 184, 185). У судовому засіданні позивачі за первісним позовом та їхні представники свій позов підтримали і просили суд відмовити [PERSON] у зустрічному позові. [PERSON] наполягала на задоволенні зустрічних позовних вимог і просила суд залишити первісний позов без задоволення. Вона стверджувала, що іншого постійного міяця проживання немає. Із грудною дитиною їй було дуже важко, вона боялася втратити молоко, відповідач їй не допомогав і відвіз її до матері в Кіровоградську обл. А коли у березні 2006р. вона приїхала з 5-ти місячною дитиною, то в квартирі по вул.Новоселівська були замінені замки, а із спірної квартир позивачі її вигнали.У м.Дніпропетровську вона проживає з 1997р. і має постійну роботу. Окрім того, вона пояснила, що одним із співвласників спірної квартир є її колишній чоловік тобто рідний батько її сина [PERSON], а тому суд зобов»язанний захистити її інтереси та дитини. Представник третьої особи, органу опіки та піклування, просив суд розглянути справу згідно з чинним законодавством та ахистити інтереси дитини.. Представники КВ ЖРЕП та Самарського РВ вважали первісний позов правомірним( т.1 а.с.98, т.2 а.с.12). Вислухавши пояснення сторін, представників, покази свідків, дослідивши матеріали справи, матеріали цивільної справи № 2-2331/06 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, матеріали цивільної справи № 2-605/07 за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про вселення, суд дійшов висновку про те, що первісний позов підлягає задоволенню, а у задоволенні зустрічних позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав. Судом було встановлено, що позивачам [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS], про що свідчить копія свідоцтва про право власності на житло від 27.10.1998 р., виданого на підставі розпорядження Дніпропетровського державного підприємства по перевезенням вантажів та пасажирів Придніпровської залізниці від 27.10.1998 р. № 5682 (т. 1 а.с.а.с. 29, 37). 20 вересня 2003р. [PERSON] уклав шлюб із відповідачкою [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про одруження [NUMBER], виданого 20.09.2003 р. відділом РАГС Бабушкінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська - актовий запис № 815. Після укладення шлюбу [PERSON] зареєструвалася у спірній квартирі як дружина позивача за згодою всіх проживаючих членів сім»ї , про що свідчить довідка КВЖРЕП Самарського району м. Дніпропетровська № 253 від 31.01.2006 р. (т. 1 а.с.а.с. 15, 26). Водночас подружжя з дозволу матері колишнього чоловіка відповідачки, [PERSON] тимчасово вселилися у квартиру [ADDRESS], яка належить [PERSON] на праві власності. Проживало подружжя у вказаній квартирі до листопада 2005р. тимчасово. Зазначені обставини підтверджуються рішенням від 30.08.2007 р. Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська, ухваленим у цивільній справі № 2-605/07 за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про вселення, яке набрало законної сили (т. 1 а.с. 75, а.а. 64 - 66 цивільної справи № 2-605/07). 18 жовтня 2005р. у подружжя народився син, [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 02.11.2005 р. Самарським відділом РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської обл.(т. 1 а.с.а.с. 56, 154). 29 грудня 2006р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у цивільній справі № 2-2331/06 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу ухвалив рішення, яким задовольнив позов (а. 18 цивільної справи № 2-2331/06). 14 березня 2007р.було зареєстровано розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER], виданого 14.03.2007 р. Самарським відділом РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області (актовий запис № 89) (т. 1 а.с. 70, а. 51 цивільної справи № 2-605/07). Теперішнього часу у спірній квартирі зареєстровані сторони та малолітній [PERSON], про що свідчить довідка КВЖРЕП Самарського району м. Дніпропетровська № 2441 від 12.05.2008 р. (т. 1 а.с. 167). Вказані вище спірні правовідносини регулюються Житловим кодексом України. В силу ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Ураховуючи положення приведеної норми, суд доходить висновку про те, що обставини та факти, які були встановлені рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська, ухваленим у цивільній справі № 2-605/07, не потребують додаткового доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Судовим рішенням від 30.08.2007 р. було встановлено, що з часу реєстрації і до листопада 2005 року [PERSON] з чоловіком мешкали у квартирі [ADDRESS]тимчасово, а тому доводи позивачів щодо переїзду [PERSON] до іншого постійного місця проживання є безпідставними. В судовому засіданні також встановлено, що у відпвідачки немає іншого постійного місця проживання у м.Олександрія Кіровоградської обл. Там у своїх батьків вона проживає тимчасово. Ці обставини підтвердив в судовому засіданні свідок [PERSON] Крім того, судом було встановлено, що у [PERSON] з позивачами склалися стійки неприязні стосунки. Дотепер вони не примирилися, про що свідчать їх пояснення, зміст позовних заяв та матеріали справи. У свою чергу позивачі не підтвердили належним чином свої твердження про бажання, а не вимушеність [PERSON] проживати за іншою адресою, зокрема, в м. Олександрія, у своїх батьків. Пояснення свідків [PERSON] та [PERSON] про те, що вони не бачили відповідачки у спірній квартирі, суд не приймає до уваги, оскільки вона була відсутня там з поважних причин. Ураховуючи встановлені судом обставини, оцінивши всі докази та приймаючи до уваги вказані норми, суд вважає за необхідне у задоволенні первісного позову відмовити. Разом з тим, суд вважає за необхідне зустрічну вимогу про вселення [PERSON] та її малолітньої дитини у спірну квартиру задовольнити, оскільки вони зареєстровані в цій квартирі в якості членів сім»ї і це право ними відповідно до закону не втрачено. Згідно ст.47 Конституції України, кожен громадянин України має право на житло. У відповідності до ст.8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (1950р.) кожен має право на повагу до його приватного, сімейного життя та до житла. Крім того, в силу ч.1 ст.2 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні” від 11 грудня 2003р. громадянам України гарантується свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території.

Outcome: approved