Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-08 00:00:00

14 серпня 2008 року позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем[PERSON]., який було зареєстровано 12 березня 1993 року у Пришибській сільській раді, Балаклійського району, Харківської області, актовий запис № 10, посилаючись на те, що даний шлюб у них перший, спільне життя не склалося з тих причин, що відповідач постійно влаштовує сварки, виганяє позивачку та їх малолітню доньку з квартири. В результаті подальше спільне проживання та збереження шлюбу вже стало неможливим і суперечить її інтересам. Від даного шлюбу вони мають доньку - [PERSON], [INFO], яка в даний час проживає з позивачкою та після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею, відповідач буде сплачувати аліменти на утримання доньки. Спору про розподіл спільнонажитого майна між сторонами немає. У зв'язку з викладеним позивачка звернулася до суду та просить, розірвати шлюб між нею на [PERSON]. У судовому засіданні позивачка прохала задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], пояснила, що відповідач постійно влаштовує сварки, виганяє її та їх малолітню доньку з квартири. Позивачка вважає, що за таких обставин подальше збереження сім'ї неможливе. Спір щодо утримання дитини та розподілу спільнонажитого майна сторони вирішили. Позивачка зазначила, що цей шлюб у неї перший. Від шлюбу у них є донька - [PERSON], [INFO], яка проживає та після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Відповідач позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу, підтвердив доводи позивачки. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 6), дійсно встановлено, що позивачка та відповідач перебувають у шлюбі, який зареєстровано 12 березня 1993 року у Пришибській сільській раді, Балаклійського району, Харківської області, актовий запис № 10. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину - доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 9) яка в даний час проживає з матір'ю. Спору про розподіл спільнонажитого майна між сторонами немає. Позивачка та відповідач проживають окремо, шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Виходячи із взаємовідносин сторін, які склалися на день розгляду справи між позивачем та відповідачем, небажання знайти спільну мову, враховуючи, що згідно ст. 111 Сімейного Кодексу України, судом були вжиті заходи щодо примирення подружжя та відповідно до ч. 5 ст. 191 ЦПК України, сторонам було надано строк для примирення, після закінчення якого примирення не відбулося, і позивачка наполягає на припиненні шлюбу, який фактично вже не існує. Суд, повно та всебічно з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, вважає за необхідне припинити шлюб внаслідок його розірвання, бо подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється у наслідок його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Враховуючи той факт, що неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO], залишається проживати з матір'ю, а також першого шлюбу сторін, суд вважає доцільним витрати, пов'язані з отриманням в органах РАЦС свідоцтва про розірвання шлюбу, покласти на відповідача, а позивачку - звільнити. Враховуючи викладене,

Outcome: approved