Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-10 00:00:00

Відповідач при попередньому розгляді справи позов по суті та за обставинами справи визнав повністю, про що надав суду письмову заяву. Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 18 серпня 2001 року, від шлюбу мають одну неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]; з липня 2008 року вона разом з дочкою проживає у своєї матері, в зв'язку тим, що відповідач постійно ображав її, застосовував до неї фізичне насилля, а на теперішній час відповідач не пускає її та дочку проживати до квартирі [ADDRESS], власником якої є відповідач у справі. Тому сімейно-шлюбні відносини між ними припинені, вони проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують, вважає, що сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому вона просить суд розірвати шлюб, тим самим задовольнити позов. Майнові питання щодо розподілу спільного сумісного майна подружжя між нею та позивачем на цей час не вирішені, оскільки відповідач не погоджується на добровільний поділ спільного майна, і утримує його у своїй квартирі, тому в подальшому вона має намір звернутися до суду з позовом про розподіл спільного сумісного майна подружжя. Дочка після розірвання шлюбу залишиться на її вихованні, і вона має намір отримувати від відповідача матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідач при попередньому розгляді справи позов по суті та за обставинами справи визнав у повному обсязі, про що надав суду відповідну заяву, не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачкою, та проти ухвалення рішення при попередньому розгляді справи. Позивачка при попередньому розгляді справи свій позов по суті та за обставинами справи підтримала у повному обсязі, просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, не заперечує проти ухвалення рішення при попередньому розгляді справи. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ст. ст. 130 ч.4 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ст. 174 ЦПК України. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зі згоди сторін суд ухвалює рішення при попередньому розгляді справи. Судом були досліджені такі докази, надані позивачем на підтвердження свого позову: Свідоцтво про реєстрацію шлюбу, свідоцтво про народження дитини. Дослідивши матеріали цивільної справи та вивчивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом були встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: Відповідно до свідоцтва про реєстрацію шлюбу, актовий запис № 496 (а.с. 8), сторони дійсно заходяться у зареєстрованому шлюбі з 18 серпня 2001 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис № 153 ( а.с. 9). У липні 2008 року сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з тих причин, що відповідач ображав позивачку, застосовував до неї фізичне насилля, і тому позивачка була вимушена залишити квартиру, де вони проживали з відповідачем та дочкою, і власником якої є відповідач у справі, та з липня 2008 року проживають у квартирі, що належить матері позивачки. На цей час відповідач не дозволяє позивачці проживати у належній йому квартирі. Тобто на час звернення до суду з позовом та на час ухвалення рішення у справі сторони проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть, сімейно-шлюбні відносини не підтримують, на примирення не згодні, наполягають на розірванні шлюбу. Майнові питання щодо розподілу спільного сумісного майна подружжя між сторонами у добровільному порядку не вирішені. Дочка після розірвання шлюбу зі згоди відповідача залишиться на вихованні та утриманні позивачки, аліменти на утримання дитини позивачка має намір стягувати з відповідача за рішенням суду. Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок Його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, який згідно ст. 112 ч.2 СК України ухвалює рішення про розлучення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Суд вважає, що збереження та відновлення сім'ї сторін не доцільно, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу сторін неможливе, і даний шлюб підлягає розірванню, а позовна заява задоволенню; витрати, пов'язані з отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС, належить стягнути з відповідача. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved