Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] і [PERSON] про стягнення боргу за договором позики в розмірі 19777 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач стверджує, що 8 червня 2006 року відповідачка [PERSON] позичила в нього грошові кошти в розмірі 2630 ЄВРО, що є еквівалентним 19777 гривням відповідно до офіційного курсу гривні до іноземних валют, встановленого НБУ 11 червня 2008 року. В підтвердження договору позики відповідачка видала позивачу розписку, в якій зобов'язалася повернути отриману нею суму коштів протягом семи днів після укладення договору, проте свого зобов'язання не виконала і суму позики не повернула. Поручителем по вказаному договору позики є відповідач [PERSON], а тому позивач просив стягнути солідарно на його користь з відповідачів 19777 грн. заборгованості, а також понесені ним судові витрати в розмірі 227 грн. 77 коп. В судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги і просить стягнути заборгованість в розмірі 19777 грн., а також понесені ним судові витрати з [PERSON], оскільки вважає, що саме вона є належним відповідачем по справі. Відповідачка позову не визнала і пояснила, що в жовтні 2004 року вона отримала від позивача за договором позики грошові кошти в розмірі 300 ЄВРО, проте розписку на підтвердження укладення договору позики вона видала позивачу в лютому 2006 року. При цьому вона зобов'язалася повернути позивачу суму позики до 8 червня 2006 року. Вона ж стверджує, що до вказаного строку нею було в повному обсязі погашено заборгованість за цим договором перед позивачем. Із наведених підстав відповідачка просить відмовити в задоволенні позову. Вислухавши доводи сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Згідно із ст. ст. 1046, 1047 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається в письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Факт передачі відповідачці позивачем 2630 ЄВРО 8 червня 2006 року підтверджується розпискою, виданою відповідачкою, яка мається в матеріалах справи. Зі змісту розписки вбачається і зобов'язання відповідачки повернути позивачу суму позики по збігу семи днів після укладення договору. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні визнала той факт, що наведену розписку видала позивачу вона. Що ж стосується доводів останньої в оспорювання договору позики в тій частині, що вона позичила у позивача суму коштів значно меншу аніж та, яка вказана в розписці, то суд їх не приймає до уваги, оскільки вони не підтверджуються будь-якими доказами. Разом із тим, суд бере до уваги пояснення позивача в обґрунтування позовних вимог, оскільки вони нічим не спростовуються. Вирішуючи питання розміру коштів, котрі підлягають стягненню, суд враховує письмове повідомлення Філії - Деражнянського відділення Ощадбанку №3204, згідно з яким станом на 2 жовтня 2008 року офіційний курс ЄВРО до української гривні, встановлений НБУ, становить за 100 ЄВРО 684,5478 гривень. Тому при розрахунку (2630 х 6,84 = 17989,20) до стягнення з відповідачки на користь позивача підлягає 17989 грн. 20 коп. Суд також вважає, що за даним позовом належним відповідачем є [PERSON] Що ж стосується відповідача [PERSON], котрий, як вбачається зі змісту розписки, гарантував повернення боргу його дружиною Мушинською Г.З., то він не може нести відповідальність перед кредитором за порушення зобов'язання боржником, оскільки гарантом згідно із ст. 560 ЦК України може виступати лише юридична особа.

Outcome: partial