Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-16 00:00:00

У вересні 2008 року [PERSON]. звернувся до суду з позовом до [PERSON] -відповідач-1, Незалежного аналітичного агентства «Главред» - відповідач-2 та Інформаційного агентства «УНІАН» - відповідач-3, у якому просило визнати недостовірною інформацію, оприлюднену народним депутатом України [PERSON] на прес-конференції в УНІАН та інформацію, оприлюднену Незалежним агентством «Главред» щодо причетності позивача до підготовки матеріалів для фальшивої газети «Вечірні Вісті» та зобов'язати відповідачів спростувати поширену ними інформацію. Також позивач просив суд стягнути з [PERSON] завдану йому моральну шкоди у розмірі 50000, 00 грн. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 19.05.2008 в проміжок часу між 10:00 та 11:00 год. [PERSON] на прес-конференції в УНІАН поширив інформацію, що [PERSON] готував до друку матеріали фальшивої газети «Вечірні Вісті», підпільну типографію якої виявлено в Оболонському районі м. Києва. Того ж дня аналогічна інформація була розміщена на сайті «Главред» [INFO]. Оскільки така інформація не відповідає дійсності та за своїм змістом є такою, що принижує честь, гідність, ділову репутацію позивача та якою завдано йому моральну шкоду, [PERSON]. звернувся до суду за захистом своїх особистих немайнових прав людини і громадянина. Під час розгляду справи представник позивача позов підтримав у повному обсязі та, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві просив суд його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - адвокат [PERSON] заперечувала проти задоволення позову, вказуючи, що на прес-конференції в УНІАН народний депутат України [PERSON] повідомив, що на даний час «з'ясовується, що матеріали були підготовлені журналістами на прізвище [PERSON] та [PERSON]», тобто було висловлено оціночні судження, які по своїй суті не є такими, що принижують честь, гідність та ділову репутацію позивача. Також представник відповідача-1 вказує на недоведеність завдання [PERSON] моральної шкоди діями чи бездіяльністю [PERSON] Представник відповідача ТОВ «Главред-Медіа» - [PERSON] позов також не визнав та, посилаючись на відсутність правових підстав для його задоволення, просив відмовити в його задоволенні. Суд, вислухавши думку представників сторін, вивчивши і оголосивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в частині позовних вимог виходячи з наступного. Судом встановлено, що на прес-конференції в УНІАН, яка відбулася 19.05.2008, обговорювалася поряд з іншими й проблема щодо виявлення підпільної типографії та випуску і розповсюдження фальшивої газети «Вечірні Вісті». У висвітленні даного питання брав участь народний депутат України [PERSON], який надав коментар, зокрема, і з приводу причетності осіб до участі в даному злочині ним. Під час судового засідання, з метою встановлення точно змісту висловлювань [PERSON] на прес-конференції в УНІАН, було здійснено прослуховування відповідного аудіозапису. Так, народний депутат України [PERSON] повідомив наступне: «з'ясовується, що матеріали були підготовлені журналістами на прізвище [PERSON] та [PERSON]». Згідно зі ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. За ст. 47 Закону України «Про інформацію» відповідальність за порушення законодавства про інформацію несуть особи, винні у вчиненні таких порушень, як, зокрема, поширення відомостей, що не відповідають дійсності, ганьблять честь і гідність особи. Відповідно до ст. 47-1 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Оціночними судженнями є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема вживання гіпербол, алегорій, сатири. Відтак, припущення, висловлення інформації, яка перевіряється, судження та міркування з певних питань, які висловлені публічно, не можеть тлумачитися як інформація, що ганьбить честь, гідність та ділову репутацію особи, навіть в тому разі, якщо вона виявить неправдивою чи помилковою. Як встановлено судом, відповідач-1 висловив оціночні судження із зазначенням, що на даний час проходить їх зясування, а не повідомив фактичні, беззаперечні, стверджуючі дані, що саме позивач здіснював підготовку матеріалів для випуску фальшивої газети. Отже, [PERSON] не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки позивачем не надано доказів завдання йому моральної шкоди саме діями відповідача-1, то суд відмовляє і в задоволенні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди. Суд, взявши до уваги викладене, вважає, що позов [PERSON] в частині позовних вимог до народного депутата України [PERSON] є надуманим та ґрунтується на помилкових уявленнях позивача про тлумачення змісту інформації в світлі законодавства України, а, отже, не підлягає задоволенню. Розглядаючи підстави звернення [PERSON] з позовом до ТОВ «Главред-Медіа» слід зазначити наступне. У відповідності до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. За ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Відповідно до ч. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28 вересня 1990 року за № 7 «Про застосування судоми законодавства, що регулює захист честі, гідності та ділової репутації громадян та організацій» (з подальшими змінами та доповненнями) під поширенням відомостей слід розуміти опублікування їх у пресі, передачу по радіо, телебаченню, з використанням інших засобів масової інформації, викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам, повідомлення в публічних виступах, а також в іншій формі невизначеному числу осіб або хоча б одній людині. До відомостей, що ганьблять особу, слід відносити ті з них, які принижують честь, гідність і ділову репутацію громадянина або організації в громадській думці чи думці окремих громадян з точки зору додержання законів, загальновизнаних правил співжиття та принципів людської моралі. Згідно з ч. 17 наведеної постанови відповідач повинен довести, що поширені ним відомості відповідають дійсності. На позивача покладається обов'язок довести лише факт поширення відомостей, які його ганьблять, особою, до якої пред'явлений позов. Судом досліджено інформацію, розміщену 19.05.2008 на сайті [INFO]., а саме: «Як повідомив депутат, з'ясувалося, що матеріали готували до друку журналісти [PERSON] та [PERSON]. За дивним збігом обставин саме так звуть людей, котрі є головними редакторами комунальних газет «Вечірній Київ» і «Хрещатик», що входять до холдингу, контрольованого Черновецьким.» Наведений текс було повідомлено невизначеному колу осіб шляхом надання відкритого доступу до нього через глобальну мережу «Інтернет», що підпадає під ознаки поширення відомостей. Тому суд вважає, що позивачем доведено факт поширення відповідачем-2 вищезазначених відомостей. Аналізуючи зміст опублікованого тексту суд вбачає, що він мітить пряму вказівку на те, що громадянин [PERSON]. діяв всупереч закону, журналістській етиці та принципам моралі, а саме - готував до друку матеріали фальшивої та підпільно виготовленої «Вечірні Вісті». Поширення таких відомостей, на думку суду, ганьбить ділову репутацію позивача як журналіста та принижує його честь та гідність як законослухняного громадянина. Відповілно до ст. 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Отже, ТОВ «Главред-Медіа» може бути звільнено від відповідальності за поширення таких відомостей у разі надання доказів достовірності такої інформації. Представник відповідача-2 на підтвердження достовірності опублікованих відомостей посилався на офіційне джерело - виступ народного депутата України [PERSON] Проте, судом про розгляді даної справи встановлено, що висловлювання відповідача-1 носили оціночний характер, в той час як інформація, поширена відповідачем-2 носить стверджувальних характер та містить фактичні дані, тобто мало місце перекручення та спотворення слів [PERSON] Інших доказів на підтвердження правдивості поширених відомостей ТОВ «Главред-Медіа» не надано, тому суд,

Outcome: partial