Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-26 00:00:00

Позивачка звернулася в Шишацький районний суд з позовом до відповідача про визнання частково недійсним договору дарування житлового будинку, в позовній заяві зазначила, що в березні 2008 року після смерті її чоловіка - [PERSON], який помер [INFO], їй стало відомо, що в жовтні 2003 року померлий чоловік подарував домоволодіння, яке є їх спільною сумісною власністю, що розташоване по [ADDRESS] своєму внукові відповідачу по справі [PERSON], без її згоди, даний договір дарування був посвідчений, в Шишацькій державній наторіальній конторі. В зв'язку з тим, що позивачка не дарувала відповідачу свою частину домоволодіння, вона просила суд визнати частково недійсним договір дарування житлового будинку та господарських будівель, розташованого по [ADDRESS], та визнати за нею право власності на Ѕ частину цього домоволодіння. В судовому засіданні представники позивачки підтримали позов, просили суд задовольнити позовні вимоги позивачки. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, просив суд відмовити позивачці в позові, так як позивачка на час посвідчення договору дарування йому домоволодіння померлим [PERSON] була повністю згодна з цим і дала згоду державному нотаріусу на відчуження домоволодіння, яке було побудоване ними спільно в період шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, третьої особи, свідків ознайомившись з матеріалами справи, перевіривши та оцінивши наявні докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки в межах заявлених нею позовних вимог не підлягають до задоволення з слідуючих підстав. Судом встановлено, що громадянин [PERSON], 1928 року народження, який помер [INFO], був дійсно зареєстрований і проживав по [ADDRESS] з 1965 року разом зі своєю дружиною, позивачкою по справі [PERSON], 1925 року народження. За час спільного проживання, згідно записів по господарських книгах, в 1976 році вони побудували будинок, раніше на цій садибі стояв старий будинок, власником якого був брат померлого [PERSON]. - [PERSON], який вибув в будинок інвалідів у 1965 році, що підтверджується повідомленням Шишацької селищної ради на запит суду від 19.08.2008 року №182 (а.с.78). Станом на 01.07.1990 року домоволодіння по [ADDRESS] було робітничим двором і головою двору являвся померлий [PERSON], якому, на підставі рішення виконкому Шишацької селищної ради №33 від 13 березня 2002 року, 04 квітня 2002 року було видано свідоцтво про право власності на житловий будинок по [ADDRESS] і він став власником даного домоволодіння, позивачка [PERSON] з заявою про визнання за нею права власності на частину даного домоволодіння в Шишацьку селищну раду не зверталась. Згідно договору дарування від 01 жовтня 2003 року, посвідченого державним нотаріусом Шишацької державної нотаріальної контори за реєстром № 798, [PERSON] подарував, а відповідач [PERSON] прийняв у дар жилий будинок з господарчими спорудами, розташований на земельній ділянці держфонду, що знаходиться в [ADDRESS] при цьому позивачка [PERSON], як дружина даритиля, дала згоду на відчуження домоволодіння, про що свідчить її підпис на договорі дарування від 01.10.2003 року. В судовому засіданні третя особа - державний нотаріус Голубицька Н.І. суду пояснила, що дійсно [PERSON], який помер [INFO], 01.10.2003 року подарував належне йому як власнику домоволодіння, що розташоване по [ADDRESS], своєму внукові, відповідачу по справі [PERSON], на це була згода позивачки [PERSON], яка в той час знаходилась в лікарні і особисто підписалась в договорі дарування, що вона дає згоду на відчуження домоволодіння. В суда не виникає сумнівів щодо законності та правильності дій державного нотаріуса Голубицької Н.І. при посвідченні даного договору дарування, а тому цей правочин не може бути визнаний частково недійсним. Стосовно тверджень представника позивачки, її дочки [PERSON]., про те, що їй стало відомо про договір дарування домоволодіння відповідачеві [PERSON] її померлим батьком [PERSON] лише після його смерті тобто після [INFO], то ці доводи суд оцінює критично, так як вони спростовуються показами віцдповідача [PERSON], свідків [PERSON], [PERSON], які суду пояснили, що позивачці [PERSON] і всім іншим членам їх сім'ї було достовірно відомо, що померлий [PERSON] подарував в 2003 році належне йому домоволодіння відповідачеві [PERSON], в зв'язку з цим і виникли сварки між [PERSON]. та іншими членами родини, так як вона були із цим не згодна. Крім цього, в матеріалах справи (а.с.81) є постанова про відмову в порушенні кримінальної справи за заявами [PERSON] та [PERSON] від 07.01.2004 року про неправомірні дії [PERSON], в якій дільничний інспектор Шишацького РВ УМВС України в Полтавській області зазначає, що в ході перевірки було встановлено, що [PERSON]. в даний час проживає в будинку свого батька [PERSON]. по [ADDRESS] де прописана, а житловий будинок належить його внукові [PERSON], який був йому подарений гр. [PERSON] і із-за цього у них виникають сварки в ході яких вони ображають один одного, що також підтверджує той факт, що [PERSON]. знала, що даний будинок був подарований відповідачу [PERSON] уже на той час, а не після смерті батька, як вона стверджувала в судовому засіданні. У суда не виникає сумніву в тому, що на договорі дарування від 01.10.2003 року при дачі згоди на відчуження домоволодіння, що розташоване по [ADDRESS] стоїть підпис позивачки [PERSON], доводи представників позивачки про те, що це не її підпис не можуть бути прийняті судом до уваги, по скільки позивачка страждає на двохсторонню афонію обох очей, що підтверджується довідками Шишацької ЦРЛ ( а.с.16,17) і всі її підписи, які зроблені на документах, що є в справі на аркушах 3,4,9,46, є різними, а призначити та провести по справі почеркознавчу експертизу не має можливості в зв'язку з станом здоров'я позивачки. На підставі вищевикладеного

Outcome: dismissed