Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та Валякузьмінської сільської ради про визнання права власності на самочинне будівництво та спадкове майно. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що вона є спадкоємницею за заповітом після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] року в [ADDRESS] . Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарсько-побутовими спорудами. Спадщину вона прийняла, але отримати свідоцтво про право на спадщину не може, оскільки при житті спадкодавець не оформив та не зареєстрував за собою право власності на дане нерухоме майно. Окрім того, вона в межах цього двору для власних потреб в 2000 році розпочала, а в 2008 році завершила будівництво літньої кухні, відміченої в плані будови літерою «Б», при цьому дану споруду побудувала без належного дозволу та будівельно-технічної документації. Просить суд позов задоволити та визнати за нею право власності в цілому на житловий будинок з господарсько-побутовими спорудами, розташованих по вул. 8-го березня № 12 в [ADDRESS] . В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала в повному обсязі, підтвердила обставини викладені в позовній заяві та просила визнати право власності за нею на будинковолодіння в цілому. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з’явилися, однак надали до суду заяви, згідно яких позовні вимоги визнають в повному обсязі та просять справу розглянути без їх участі. Представник відповідача Валякузьмінської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області в судове засідання не з’явився, однак сільська рада надіслала до суду лист, згідно якого Валякузьмінська сільська рада Глибоцького району Чернівецької області позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розглянути справу у відсутності представника сільської ради. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Так, судом встановлено, що [INFO] року в [ADDRESS] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-МИ № [INFO] . Згідно свідоцтва про народження серії ІІ-МИ № [INFO] позивачка [PERSON] є дочкою померлого [PERSON] Відповідно до заповіту [PERSON] , посвідченого 17.10.2006 року приватним нотаріусом Кінащук Н.М., не зміненого і не відміненого на даний час, спадкоємцем майна померлого є позивачка [PERSON] , яка своєчасно прийняла спадщину, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 11.06.2008 року. Як вбачається з технічного паспорту на житловий будинок та свідоцтва про одруження серії І-АБ № [INFO] , померлому [PERSON] та його дружині [PERSON] , яка є відповідачкою по справі, на праві спільної сумісної власності належав житловий будинок з господарськими спорудами, що побудовані в 1965-1975 роках та розташовані в [ADDRESS] . Зважаючи на викладене, суд вважає, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом тільки на ? частини даного нерухомого майна. Інша ? частини житлового будинку з господарськими спорудами залишилася не заповіданою і належить на праві спільної сумісної власності відповідачці [PERSON] Згідно ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частка кожного співвласника є рівною. Відповідачка [PERSON] в силу своєї непрацездатності також має право на обов’язкову частку в спадщині, але наданим суду листом підтверджується, що вона спадщину не прийняла і від своєї частки відмовляється. Окрім того, позивачка [PERSON] в 2000 році розпочала, а в 2008 році завершила будівництво літньої кухні, відміченої в плані будови літерою «Б», в межах цього двору для власних потреб, при цьому дану споруду побудувала без належного дозволу та будівельно-технічної документації. Згідно ч.3 та ч.5 ст.376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була відведена їй для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно та за умови, що таке рішення не порушує права інших осіб. Рішенням ХІХ сесії V скликання Валякузьмінської сільської ради від 10 липня 2008 року позивачці [PERSON] була надана земельна ділянка розміром 0,31 га для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарськими спорудами, у тому числі 0,0969 га під вже самочинно збудовану літню кухню літ. «Б», що підтверджується кадастровими планами земельної ділянки, переданої у власність позивачці [PERSON] Відповідно до технічного висновку будівельно-технічного дослідження від 03 липня 2008 року, будівництво літньої кухні літ. «Б» в будинковолодінні, що знаходиться по [ADDRESS] проведено з дотриманням державних будівельних, протипожежних, санітарних норм і подальша його експлуатація за призначенням можлива. Відповідно ч.2 та ч.3 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар та на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки на висоту і на глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд. При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, оскільки вартість спадкового майна та самочинно збудованої літньої кухні разом складають ? частин нерухомого майна, що розташовані по [ADDRESS] . На підставі викладенного, ст.ст. 328, 368, 370, 376, 1217, 1218, 1223,1241,1268-1270 ЦК України,

Outcome: partial