Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-11 00:00:00

20 серпня 2008 року [PERSON] звернувся до Іллі-чівського міського суду Одеської області із позовом до Іллі-чівської міської ради Одеської області про визнання права власності на нерухоме майно (а.с.2-3). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що йому на підставі приватної власності належить земельна ділянка площею 0,075 га, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Через свою необізна-ність без належного дозволу та належно затвердженого проекту він (позивач) звів будинок з господарчими будівлями та спорудами за вказаною адресою, а саме двоповерховий житловий будинок загальною площею 136,6 кв.м., в тому числі житловою - 54,4 кв.м., який складається з: приміщення №1-1 - коридору площею 5,4 кв.м., приміщення №1-2 - коридору площею 13,4 кв.м., приміщення №1-3 - житлової кімнати площею 21,0 кв.м., приміщення №1-4 - кухні площею 12,4 кв.м., приміщення №1-5 - санвузлу площею 4,7 кв.м., приміщення №2-6 - коридору площею 13,5 кв.м., приміщення №2-7 - гардеробу площею 5,3 кв.м., приміщення №2-8 - житлової кімнати площею 9,2 кв.м., приміщення №2-9 - житлової кімнати площею 11,5 кв.м., приміщення №2-10 - житлової кімнати площею 12,7 кв.м., приміщення №2-11 - санвузлу площею 4,6 кв.м., приміщення І - веранди площею 22,9 кв.м. Так як зазначене нерухоме майно збудовано без належного дозволу та належно затвердженого проекту, отримати правовстановлюючі документи тепер можливо лише у судовому порядку. За таких обставин він (позивач) вимушений звернутися до суду із зазначеним позовом. Позивач в судовому засіданні підтримав позов та просить задовольнити його. Представник відповідача - представник Іллічівської міської ради Одеської області в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про визнання позову у повному обсязі і про розгляд справи за їхньою відсутністю. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, за наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідно-сини. Позивачу на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,075 га за адресою: [ADDRESS] що під-тверджується державним актом на право власності на земельну ділянку від 23 січня 2007 року, виданим на підставі договору купівлі - продажу від 10 жовтня 2006 року, зареєстрованого в реєстрі за №6564 (а.с.14). На земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] є само-чинно збудоване нерухоме майно, а саме: двоповерховий житловий будинок загальною площею 136,6 кв.м., в тому числі житловою - 54,4 кв.м., який складається з: приміщення №1-1 - коридору площею 5,4 кв.м., приміщення №1-2 - коридору площею 13,4 кв.м., приміщення №1-3 - житлової кімнати площею 21,0 кв.м., приміщення №1-4 - кухні площею 12,4 кв.м., приміщення №1-5 - санвузлу площею 4,7 кв.м., приміщення №2-6 - коридору площею 13,5 кв.м., приміщення №2-7 - гардеробу площею 5,3 кв.м., приміщення №2-8 - житлової кімнати площею 9,2 кв.м., приміщення №2-9 - житлової кімнати площею 11,5 кв.м., приміщення №2-10 - житлової кімнати площею 12,7 кв.м., приміщення №2-11 - санвузлу площею 4,6 кв.м., приміщення І - веранди площею 22,9 кв.м., що підтверджується технічним паспортом, виготовленим комунальним підприємством “Бюро технічної інвентаризації” станом на 08 лютого 2008 року, інвентарний №4513 (а.с.6-11). Згідно висновку будівельно - технічної експертизи №166 від 12 вересня 2008 року, зробленого експертом Дзінька А.І., самовільно зведене нерухоме майно за вищевказаною адресою, побудоване без порушення будівельних та інших норм і правил, та використовується за цільовим призначенням (а.с.29-34). У відповідності до ч.2 ст.319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не супере-чать закону. Нормою ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним, тобто ніхто не може бути протиправно позбавле-ний цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Нормою ст.376 ЦК України передбачено, що житловий буди-нок, споруди, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під збудоване нерухоме майно. На вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. За таких обставин позов підлягає задоволенню повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved