Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-10 00:00:00

В травні 2008 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила встановити їй право користування однокімнатною квартирою [ADDRESS], яка належить на праві приватної власності [PERSON]. В обґрунтування позову вона посилалася на те, що 09.09.2000 року вона уклала шлюб з [PERSON], який мешкав у квартирі [ADDRESS]. 24.05.2001 року вона як дружина була зареєстрована у даній квартирі. [INFO] її чоловік помер. Позивачка до смерті і після смерті чоловіка постійно мешкала в даній квартирі. В березні 2006 року вона дізналася, що дана квартира на підставі договору дарування від 04.09.1998 року належить [PERSON]. Але, позивачка вважає, що вона набула речове права на майно, а саме на квартиру яка належить відповідачці, оскільки у неї іншого житла немає, вона вимушена звернутися до суду для встановлення права користування (сервітуту) на дану квартиру. У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на підстави зазначені у позові. Відповідачка та її представник у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили в задоволенні позову відмовити та пояснили, що відповідачці належить на праві власності квартира [ADDRESS], згідно договору дарування від 04.09.1998 року. Позивачка була зареєстрована у квартиру незаконно, без її згоди, оскільки на час реєстрації вони була вже власницею квартири. Крім того, 24.04.2008 року рішенням апеляційного суду позивачку [PERSON] виселено з даної квартири без надання їй іншого житлового приміщення. Третя особа ЖКВ Дніпропетровського тепловозоремонтного заводу у судове засідання не з'явилася, але надали заяву про розгляд справи без їх участі. Третя особа Відділ громадянства, імміграції та паспортної реєстрації фізичних осіб Красногвардійського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають по наступним підставам. У судовому засіданні встановлено, що 09.09.2000 року між позивачкою [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності від 26.12.1996 року належала [PERSON]. 24.05.2001 року позивачка була зареєстрована у даній квартирі. Але 04.09.1998 року [PERSON] уклав договір дарування, згідно якого від подарив свою квартиру [PERSON]. Даний договір було зареєстровано в КП ДМБТІ 03.02.2000 року. [INFO]помер чоловік позивачки [PERSON]. В лютому 2006 року відповідачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення та зняття з реєстрації з квартири [ADDRESS] [PERSON] Рішенням Красногвардійського районного суду від 11.12.2007 року в задоволенні позову їй було відмовлено. Рішенням апеляційного суду від 24.04.2008 року рішення Красногвардійського районного суду скасовано, та позовні вимоги [PERSON]. про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення та зняття з реєстрації з квартири [ADDRESS] [PERSON] повністю задоволені. Дане рішення набрало законної сили та на час слухання даної справи виконано в повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Згідно до ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами З матеріалів справи вбачається, що позивачка на момент прописки та вселення до квартири [ADDRESS] не була членом сім'ї власниці квартири, крім того, згідно а тому суд на знаходить правових підстав в задоволенні позову. Крім того, рішенням апеляційного суду від 24.04.2008 року позивачка [PERSON] виселена з даної квартири та знята з реєстрації. Дане рішення набрало законної сили та вже виконано в повному обсязі. Таким чином суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed