Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-28 00:00:00

У серпні 2008 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до Менської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме самовільно побудоване майно, мотивуючи позов тим, що домоволодіння в м. [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] та[PERSON] в рівних частках по Ѕ частині кожній. Чернігівським міжміським бюро технічної інвентаризації було встановлено, що позивачами без належних документів забудовані капітальні будівлі : Б-1 сарай та В-1 сарай, будівництво яких було завершено в 1991 році. Після завершення будівництва ніхто не звертався до БТІ за належним оформленням документів. Отримати свідоцтво про право власності на зазначені будівлі позивачки не можуть через відсутність правовстановлюючих документів. Тому виникла необхідність в узаконенні даних споруд через процедуру прийняття відповідного судового рішення про визнання права власності на нерухоме самовільно побудоване майно. У судовому засіданні позивачка [PERSON] уточнила заявлені позовні вимоги, а саме : визнати за [PERSON] та [PERSON]право власності по Ѕ частині кожній на нерухоме майно : сарай Б-1, сарай В-1, що розташовані в м. [ADDRESS] Позивачка [PERSON] В судове засідання не з”явилась, надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник Менської міської ради Чернігівської області в судове засідання не з”явився, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає, просить їх задовольнити. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Так, відповідно до ст.376 ч.3, 5 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи слідує, що половина будинку з відповідною частиною надвірних будівель в [ADDRESS]належить [PERSON]яка є дружиною [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, посвідченого нотаріусом Менської державної нотаріальної контори 14 червня 1974 року. Інша частина даного домоволодіння, яка складає Ѕ належить на праві власност[PERSON] яка прийняла його у спадщину після померлого батька - [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого нотаріусом Менської державної нотаріальної контори 02 червня 1999 року. Відповідно до ксерокопії акту від 17 квітня 1964 року, [PERSON] було в натурі відведено земельну ділянку в м. Мена по вул.. Робітнича Чернігівської області. Згідно довідки № 89, виданої Чернігівським міжміським бюро технічної інвентаризації 21 липня 2008 року слідує, що на земельній ділянці, що знаходиться в м.[ADDRESS]розташовані самовільно забудовані : сарай Б-1, сарай В-1, загальною вартістю 3970,00 грн. Відповідно до довідки КП „Менського районного архітектурно-планувального бюро” № 30/1-08, сарай Б-1 та сарай В-1 в м.[ADDRESS]забудовані без порушень будівельних норм. За таких обставин суд вважає за можливе визнати за [PERSON], яка проживає за [ADDRESS]та [PERSON], яка проживає за [ADDRESS] право власності по Ѕ кожній на нерухоме майно : сарай Б-1, вартістю 3658,00 грн. та сарай В-1, вартістю 312,00 грн., загальною вартістю 3970,00 грн., які знаходяться за [ADDRESS] На підставі викладеного,

Outcome: approved