Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-01 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом про визнання права спільного користування земельною ділянкою, вказавши, що 06 липня 2007 року вони придбали на підставі договору купівлі-продажу у спільну часткову власність нежитлові будівлі, а саме: столову цегляну літ.А площею 488,1 м.кв., гуртожиток цегляний літ.Б площею 717,3 м.кв., мостіння І, дорогу ІІ, що знаходяться на території Садівської сільської ради Білозерського району Херсонської області, комплекс будівель. В договорі купівлі-продажу засвідчено, що відчужувані житлові будівлі продавцю [PERSON] належали на підставі договору купівлі-продажу від 29.03.2001 року. За чинною на той час 2001 рік нормою ЦК УРСР право власності на дані нежитлові будівлі Босакевич набув з моменту укладення ним, як покупцем, вищевказаного договору купівлі-продажу від 29.03.2001 року. З моменту набуття Босакевичем В.В права власності на вищевказане нерухоме майно, він також набув право постійного користування земельною ділянкою, на якій дане майно розташоване, загальна площа якої становить 6335м.кв. Згідно до п. 2 ст. 120 Земельного кодексу України до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Позивачі, набувши право власності на дане нерухоме майно, одночасно набули і право спільного постійного користування, як тією частиною земельної ділянки, на якій розміщено це нерухоме майно, так і частиною ділянки, яка необхідна для обслуговування цього майна. Однак, право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами та позивачі звернулися до Садівської сільської ради Білозерського району з заявою про оформлення і видачу їм Державного акту про право спільного постійного користування земельною ділянкою. Листом-відповіддю з Садівської сільської ради позивачам було відмовлено у видачі такого акту з причин невизнання відповідачем їхнього права на спільне постійне користування земельною ділянкою. Просили визнати право спільного постійного користування земельною ділянкою, що знаходиться на території Садівської сільської ради, на якій розташовані нежитлові будівлі і споруди. В судовому засіданні представник позивачів позовну заяву підтримав, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні не з”явився, хоча про місце, дату та час слухання справи повідомлений в установленому законом порядку, про що свідчать поштові повідомлення. Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши позивачів, дослідивши матеріали справи судом встановлено, що: Згідно договору купівлі-продажу від 06.07.2007 року [PERSON] продав, а [PERSON], [PERSON], [PERSON]купили в рівних частинах по 1/3 частині кожному в спільну часткову власність нежитлові будівлі, а саме: столову цегляну літ.А загальною площею 488,1 м.кв., гуртожиток цегляний літ.Б загальною площею 717,3 м.кв., мостіння І, дорогу І І, що знаходиться на території Садівської сільської ради Білозерського району Херсонської області, комплекс будівель. Відчужувані нежитлові будівлі належали [PERSON]на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Білозерського районного нотаріального округу 29.03.2001 року за реєстровим №497, зареєстрованого в ХДБТІ 22.06.2001 року за реєстровим записом [NUMBER] в книзі [NUMBER]. Згідно витягу з Державного реєстру правочинів за [NUMBER] від 06.07.2007 року підтверджується, що відчужувачем являвся [PERSON]., а набувачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] На підставі витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно ХДБТІ від 11.07.2007 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частинах по 1/3 частині на підставі виникнення права власності в спільну часткову власність відійшли нежитлові будівлі. Заявою позивачів до Садівської сільської ради про оформлення і видачу Державного акту про право постійного користування земельною ділянкою та листом-відповіддю Садівської сільської ради, підтверджується, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON]зверталися з вказаною заявою, а Садівська сільська рада відмовила в задоволенні даної заяви. Згідно до п. 2 ст. 120 Земельного кодексу України якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, на ту частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Outcome: approved