Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-25 00:00:00

[PERSON] пред'явила до суду позов до [PERSON] про розірвання шлюбу і стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати, вказуючи, що вони з відповідачем з 2004 року проживають роздільно, відповідач поїхав проживати на свою родину до Російської Федерації, причиною розпаду сім'ї були затримки відповідача на службі, зловживання алкоголем, позивач їздила до відповідача але в червні 2006 року повернулась, з того ж часу сторони подружні відносини не підтримують, спільно не проживають, загального господарства не ведуть, загального бюджету не мають, між ними втрачені відчуття любові і пошани один до одного. Вважає, що сім'я повністю розпалася, зберегти її не можливо, в часті стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, оскільки матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не надає. Відповідач в судове засідання не з'явився, Відповідно до вимог Мінської Конвенції про праву допомогу по цивільним, кримінальним і сімейним справам, компетентному суду РФ направлялося доручення про виконання окремих процесуальних дій для допиту його в якості відповідача за місцем проживання. Згідно протоколу допиту відповідач в судовому засіданні позов визнав, але не погодився з обставинами, викладеними позивачкою, вважає що підставою для втрати почуттів любові та пошани була подружня зрада дружини, зловживання алкоголем, не заперечував проти розірвання шлюбу, заявив клопотання про присутність на судовому засіданні, але у час призначений для розгляду справи вказаний в повідомленні про виклик до суду, не з'явився причин своєї неявки не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутність не подавав, у зв'язку з чим, враховуючи думку позивача, у відповідності до ст. 169 ч.4 ЦПК України, визнаючи наявні матеріали про права і взаємостосунки сторін достатніми, суд знаходить можливим розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15 липня 1989 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] [INFO], який проживає з позивачем, спору про його місце проживання між подружжям немає. Подружжя з червня 2006 року спільно не проживають, подружні відносини не підтримують, загального господарства не ведуть, загального бюджету не мають, сім'я розпалася унаслідок сварок, обумовлених взаємним нерозумінням, відчуженням, втратою один до одного відчуттів любові і пошани. Позивач вважає, що примирення і відновлення відносин неможливе. На підставі викладеного, суд вважає, що сім'я сторін повністю розпалася, зберегти її не можливо, шлюб існує формально, у зв'язку з чим, підлягає розірванню. Майнових претензій подружжям не пред'явлено. Суд виходячи з обставин справи, вважає, що витрати по реєстрації розірвання шлюбу необхідно покласти на позивача, відповідача від витрат звільнити. Також суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача до повноліття дитини. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. На підставі висловленого ст. ст. 104, 112, 180, 182, 183, 191 ч.1 СК України,

Outcome: approved