Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому зазначив, що 08.06.2000 р. він був прийнятий на роботу контролером ВОХР цех № 29 Казенного підприємства «Шосткинський казенний завод «Зірка». 27.05.2008 р. він був звільнений з даного підприємства за власним бажанням. На день звільнення підприємство нарахувало але не виплатило йому заробітну плату в сумі 2715 грн.72 коп. Крім цього, у зв'язку з не проведенням повного розрахунку при звільненні, підприємство повинно сплатити йому середній заробіток за час затримки розрахунку, що з 28.05.2008 р. і по 28.07.2008 р. (на час звернення до суду) становило 1559 грн. 36 коп. У судовому засіданні позивач[PERSON] змінив свої позовні вимоги, відмовившись від стягнення невиплаченої заробітної плати в сумі 2715 грн. 72 коп., пояснивши, що після звернення до суду, відповідач сплатив йому всю суму нарахованої але не виплаченої заробітної плати. Просить суд стягнути з відповідача тільки середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 28.05.2008 р. по 28.08.2008 р. (по день фактичного розрахунку) в сумі 2374 грн. 48 коп. Представник відповідача юрисконсульт казенного підприємства Шосткинський казенний завод «Зірка» [PERSON] позовні вимоги не визнала і показала, що нарахована позивачу заробітна плата не була виплачена при звільненні, оскільки на підприємстві не було коштів. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як було встановлено у судовому засіданні, 08.06.2000 р., позивач був прийнятий на роботу контролером ВОХР в цех № 29 Казенного підприємства «Шосткинський казенний завод «Зірка». 27.05.2008 р., позивач був звільнений з даного підприємства за власним бажанням. /а.с.3/ Згідно довідки казенного підприємства «Шосткинський казенний завод «Зірка», на момент звільнення, позивачу була нарахована але не виплачена заробітна плата в сумі 2715 грн. 72 коп. /а.с.4/ Вказана сума заборгованості по заробітній платі була перерахована підприємством на банківську картку позивача 28.08.2008 р., що підтверджується довідкою відповідача та банківською довідкою про рух коштів по картці позивача. Відповідно до вимог ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Як було встановлено у судовому засіданні позивачу на момент звільнення була нарахована але не виплачена заробітна плата в сумі 2715 грн.72 коп. Спору про розмір даної суми заборгованості між позивачем і відповідачем не існує і не існувало на час звільнення. Представник відповідача у судовому засіданні показала, що вини підприємства в тому, що позивачу несвоєчасно була виплачена заробітна плата не має, оскільки рахунки підприємства арештовані державною виконавчою службою, крім цього у підприємства не було достатніх коштів для погашення заборгованості по заробітній платі. Але у судовому засіданні представник відповідача також пояснила, що за вказаний позивачем час затримки розрахунку, підприємство вело свою господарську діяльність, на рахунках підприємства були грошові кошти, крім цього заробітна плата працюючим працівникам підприємства виплачувалась частково. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що нарахована позивачу на момент звільнення заробітна плата не була йому виплачена саме з вини підприємства, тому на його користь підлягає стягненню середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Позивач був звільнений 27.05.2008 р., а заборгованість по заробітній платі йому була перерахована на банківську картку 28.08.2008 р., тобто 28.08.2008 р. позивач мав можливість зняти ці грошові кошти, що підтверджується банківською довідкою про рух коштів по картці позивача. Тому підлягає стягненню на користь позивача середній заробіток за весь час затримки розрахунку за період з 28.05.2008 р. по 27.08.2008 р., що становить 63 дні. Згідно довідки відповідача середньоденна заробітна плата позивача складає 35 грн. 44 коп. і ця сума ніким не оспорюється. Таким чином, підлягає стягненню на користь позивача середній заробіток в сумі 2232 грн. 72 коп. (35 грн.44 коп. х 63 дні прострочки). Позивач просив стягнути середній заробіток за 67 робочих днів прострочки, але стягненню підлягає середній заробіток за 63 дні затримки розрахунку, оскільки у зазначені позивачем 67 днів, він включив загально державні вихідні дні: трійцю, день конституції, та день Незалежності України), крім цього, позивач просить стягнути середній заробіток за 28.08.2008 р., але згідно банківської довідки, йому на банківську карту заборгованість по заробітній платі була зарахована 28.08.2008 р. і в цей день він вже міг зняти гроші з карточки, тому середній заробіток за цей день стягненню також не підлягає. У відповідності з вимогами ч.3 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави судові витрати у виді судового збору в сумі 51 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн., оскільки при подачі позову, позивач був звільнений від сплати судових витрат.

Outcome: partial