Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-11 00:00:00

В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати рішення Прилуцького міськрайонного суду від 16 липня 2008 року, яким відмовлено в задоволенні її позову до КП „Прилукитепловодопостачання” про захист прав споживача, скасування заборгованості за опалення та гаряче водопостачання і задоволено зустрічний позов КП „Прилукитепловодопостачання” та стягнуто з неї 1225 грн. 31 коп. заборгованості за надані послуги і судові витрати, та ухвалити нове рішення, посилаючись на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи та вимогам закону. Апелянт вказує, що повністю розрахувалась з відповідачем за спожиту теплову енергію, проте після самовільного відключення підприємство продовжує нараховувати платежі за спожиті послуги, яких вона взагалі не отримує, а тому відповідно до п.6 ст. 19 Закону України „Про теплопостачання” та ст. 714 ЦК України не повинна їх оплачувати. Також позивачка зазначає, що суд вийшов за межі позовних вимог, розглядаючи питання про незаконність проведення нею автономного опалення, оскільки таких вимог жодна із сторін не заявляла. В суді апеляційної інстанції представник позивача підтримав апеляційну скаргу. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав. Відмовляючи в задоволенні позову [PERSON] та задовольняючи позовні вимоги КП „Прилукитепловодопостачання”, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач правомірно нараховував позивачу оплату за надані послуги з водопостачання, враховуючи, що позивачка самовільно, без відповідного дозволу та технічної документації, відключилась від мережі теплопостачання, а тому відсутні законні підстави для припинення нарахувань за надані послуги. Судом встановлено, що КП „Прилукитепловодопостачання” надає, а [PERSON], яка зареєстрована та проживає в квартирі [ADDRESS], отримує послуги з опалення та гарячого водопостачання. Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630, в редакції, що була чинною на час, зазначений позивачем у позовній заяві 05 жовтня 2007 р. споживачеві було надане право на відмову від отримання послуг з централізованого опалення ( п. 25 Правил). Відключення споживача від мереж централізованого опалення, відповідно до п. 25 Правил, здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Такий Порядок затверджено наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 р. № 4. Згідно з п. 2.5 Порядку відключення приміщень від внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення здійснюється в присутності представника власника житлового будинку або уповноваженої особи, представника виконавця послуг з централізованого опалення і гарячого водопостачання та власника, наймача (орендаря) квартири. Названий вище Порядок вимагає складання акту про відключення квартири від мереж ЦО і ГВП та затвердження цього акту відповідною Комісією. Лише після цього споживач і виконавець послуг переглядають умови договору ( п. 2.7 Порядку). Посилання апелянта на п.6 ст. 19 Закону України „Про теплопостачання” не можуть бути підставою для задоволення апеляційної скарги, оскільки твердження позивача про відключення її помешкання від мереж централізованого опалення не підтверджені належним і допустимим доказом, яким, в даному випадку, є акт про відключення квартири, складений і затверджений відповідно до Порядку відключення окремих житлових приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 р. № 4. Дозволом № 10 на відключення від систем централізованого опалення і гарячого водопостачання, виданим позивачці виконкомом Прилуцької міської ради на підставі рішення комісії з розгляду питань, пов'язаних з відключенням споживачів від систем централізованого опалення і гарячого водопостачання (а.с. 7), також передбачено, що квартира вважається відключеною з моменту затвердження акту про відключення. Таким чином, доводи позивача не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для скасування його рішення, оскільки відповідач не має правових підстав вважати, що квартира позивачки відключена від мереж централізованого опалення саме 5 жовтня 2007 р. Проте, суд допустив помилку при вирішенні питання про розмір заборгованості, яка підлягає стягненню. Так, під час судового розгляду позивачем позовні вимоги були зменшені (а.с. 35) до 1012 грн. 83 коп., що судом не враховано. Отже, рішення суду належить змінити в частині розміру стягнення на користь позивача. Окрема ухвала постановлена судом відповідно до вимог ст. 211 ЦПК України і підстав для її скасування немає.

Outcome: partial