Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом вказуючи, що 20 травня 2008 року між нею та відповідачкою було досягнута усна згода про купівлю нею її житлового будинку, розташованого в [ADDRESS]. При цьому вона повинна була передати відповідачці гроші у сумі 12000 (дванадцять тисяч) гривень, а відповідачка повинна була передати їй у власність свій житловий будинок. Вони також узгодили, що після передачі нею грошей відповідачці, вони оформлять угоду купівлі-продажу житлового будинку - нотаріально. Передача грошей у сумі 12000 (дванадцять тисяч) гривень, підтверджується розпискою відповідачки, від 25 травня 2008 року. Згідно укладеного між ними договору, за вказаний житловий будинок позивачка сплатила 12000 (дванадцять тисяч) гривень, що підтверджується отриманою від відповідачки розпискою. В свою чергу відповідачка повинна була оформити договір купівлі-продажу нотаріально. Відповідачка свої зобов'язання виконала частково (передала технічну документацію та ключі від житлового будинку). Неодноразові вимоги позивачки оформити угоду нотаріально, відповідачка ігнорує, посилаючись на зайнятість. На теперішній час позивачка користується вказаним будинок, обробляє присадибну ділянку, однак вона не може здійснювати цивільно-правові угоди, а також угоди пов'язані з комунальними службами та енергопостачальною компанією ВАТ «Одесаобленерго». Враховуючи вищевикладене, позивачка просила суд визнати договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS], та визнати за нею право власності на нього. Представник позивачки - [PERSON] в судовому засідання, позов підтримала повністю та просила суд його задовольнити. Від відповідачки також надійшла заява, в якій вона просила слухати справу у її відсутність, позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Заінтересована особа, в судове засідання не з'явилася, але від неї надійшла заява, в якій вона просила суд слухати справу в її відсутність, позов визнала частково, оскільки договір купівлі-продажу проводився без дозволу і узгодження з сільською радою, проти його задоволення не заперечувала. Заслухавши представника позивачки, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами склалися зобов'язальні правовідносини, що випливають з договору купівлі-продажу житлового будинку, регульовані Цивільним Кодексом України. Згідно ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону (ст. 328 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 655, 657, ч. 2 ст. 220 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір купівлі - продажу... укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Як видно з копії технічного паспорту на будинок реєстраційний номер № 2-155, (а.с.6-9), видно, що [PERSON] є власницею будинку, який розташований в [ADDRESS]. З копії рішення Саратського районного суду Одеської області, справа № 2-418-2008 р., від 08 квітня 2008 року, (а.с.13-14), видно, що за [PERSON] визнано право власності на житловий будинок № 102, який розташований [ADDRESS]. Згідно розписки, (а.с.21), 25 травня 2008 року, [PERSON] отримала від [PERSON] гроші в сумі 12000 (дванадцять тисяч) гривень, в рахунок продажу житлового будинку [ADDRESS], який належав їй на праві приватної власності. [PERSON], зобов'язалася оформити укладену угоду нотаріально. Відповідно до довідки № 183, від 24 квітня 2008 року, (а.с.17), виданої Миколаївка-Новоросійською сільською Радою Саратського району Одеської області, сім'я [PERSON], проживає в [ADDRESS]. Суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт, що після укладення угоди позивачка розрахувалася з відповідачкою, і вона передала їй придбаний будинок, але при цьому між сторонами була досягнута усна домовленість про те, що відповідачка оформить в нотаріальній конторі договір купівлі-продажу. Проте, відповідачка лише частково виконала свої зобов'язання, від виконання зазначеної домовленості ухилилася, а на вимоги позивачки здійснити нотаріальне посвідчення договору відмовилася, посилаючись на зайнятість. Але, відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами, а право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 334 ЦК України). Оскільки відповідачка ставить під сумнів дійсність укладеного між сторонами договору купівлі-продажу будинку, але він придбаний позивачкою у встановленому законом порядку і при цьому сторони договору діяли в межах наданих їм повноважень, будинок вже прийнятий позивачкою і вона за це майно розрахувалася, тому виходячи з вищевикладених положень діючого законодавства України, суд вважає, що позивачка є добросовісним набувачем спірного майна і воно може бути витребувано у відповідачки тільки з підстав, зазначених у ст. 390 ЦК України. Позивачка правомірно набула право власності на будинок і це право, в силу ст. 386 ЦК України, підлягає судовому захисту шляхом визнання за нею права власності на житловий будинок.

Outcome: approved