Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-07 00:00:00

Позивач є власником квартири [ADDRESS]. За період з 1 жовтня 2006 року по 1 квітня 2008 року за відповідачем по справі утворилась заборгованість за надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території у розмірі 636 грн. 22 коп., яку позивач просить суд стягнути з відповідача, мотивує тим, що добровільно відповідач заборгованість не сплачує. Крім того, позивач просить суд визнати дійсним договір на адання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території між КП «ПКВ» та [PERSON] з 01.10.2006 року, мотивуя тим, що відповідач ухиляється від укладення письмового договору. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, та пояснив, що квартиру він приватизував 21.02.1994 року та з цього часу є власником квартири. Деякий час не був зареєстрований в квартирі, у зв'язку з чим вважає, що не користувався наданими послугами, а саме не викидав сміття, не користувався послугами прибиральниці, оскільки не смітив, та інше, тому вважає, що за ці послуги він не повинен сплачувати. Крім того, відповідач надав судові оригінал, та копію для доручення до справи договору між сторонами про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території від 12.01.2006 року. Тому вважає, що в задоволенні позовних вимог повинно бути відмовлено. Вислухавши пояснення, дослідував матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Так, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, «обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню». Виходячи з цієї норми закону, суд вважає, що обставини, а саме той факт, що квартира була приватизована 12.01.1994 року, та з цього часу відповідач є її власником, була визнана сторонами, та доказуванню не підлягає. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, «кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України». Так, відповідно до п. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власник квартири багатоквартирного будинку зобов'язаний брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утримання будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку. Згідно п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою КМУ від 08.10.1992 року № 572, власник квартири багатоквартирних будинків зобов'язаний, зокрема, оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Таким чином, суд вважає, що між сторонами було укладено договір на надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, що підтверджується як поясненнями сторін, так і договором оглянутому у судовому засіданні, та залученої копії до матеріалів справи. Таким чином, в цій частині в задоволенні позовних вимог повинно бути відмовлено, оскільки не має предмету спору. Що стосується стягнення заборгованості, то суд вважає, що в цій частині вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки підтверджуються довідкою про заборгованість, довідкою з міста проживання, копією особистого рахунка. Доводи відповідача, що він не був зареєстрованим, та не користувався послугами. не можуть бути взяті до уваги, оскільки як співвласник багатоквартирного будинку, він повинен приймати участь по підтриманню порядку та санітарних норм усього будинку, а не тільки своєї квартири. Крім того, відповідач не довів, які саме послуги не надавалися позивачем, а це тільки є його думка, як вірна, та ніякими документами та доказами не підтверджується.

Outcome: approved