overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-02 00:00:00

Позивач звернувся з позовною заявою до суду, просив розірвати шлюб з відповідачкою посилаючись на те, що вони уклали шлюб 26 жовтня 1996 року, який зареєстрований Томинобалківською сільською радою Білозерського району Херсонської області, актовий запис №10. Це їхній перший шлюб, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. З самого початку сімейного життя взаємовідносини у них були нормальні, але згодом стосунки погіршились, почались часті безпідставні сварки на побутовому ґрунті. Вони втартили почуття поваги та любові один до одного. З серпня 1999 року сторони проживають окремо, шлюбні відносини фактино припинені, спільне господарство не ведеться, налагоджувати стосунки позивач не бажає, поскільки має іншу сім»ю, в якій виховуються двоє його дітей. Шлюб носить формальний характер, просить його розірвати. В судовому засіданні позивач не з»явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить шлюб розірвати. Відповідачка в судовому засіданні не з»явилась також, надала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши надані докази та матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини : Із матеріалів справи вбачається, що 26 жовтня 1996 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Томинобалківською сільською радою Білозерського району Херсонської області за актовим записом №10, мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Між сторонами склалися неприязненні відносини, вони припинили сумісне проживання з серпня 1999 року, спільне господарство не ведуть більше 9 років, намірів поновити подружні стосунки сторони не мають. Позивач фактично має іншу сім»ю, в якій виховує двох дітей, має наміри оформити новий шлюб. Суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, сім"ю зберегти неможливо, вона остаточно розпалась, шлюб підлягає розірванню на підставах ст.ст.104,105,110,112 СК України. Спір про розподіл спільного майна відсутній. За погодженням сторін неповнолітня дитина залишається проживати з матір"ю. Витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАЦС, суд покладає на позивача за його проханням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-02 00:00:00

Позивачка звернулася з позовною заявою до суду, просила розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що вони уклали шлюб 08 жовтня 2004 року, який зареєстрований Радянською сільською радою Білозерського району Херсонської області, актовий запис №4. Це їхній перший шлюб, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. З самого початку сімейного життя взаємовідносини у них були нормальні, але згодом стосунки погіршились, почались часті безпідставні сварки на побутовому ґрунті. Вони втартили почуття поваги та любові один до одного. З жовтня 2008 року шлюбні відносини фактино припинені, спільне господарство не ведеться, налагоджувати стосунки позивачка не бажає, шлюб носить формальний характер, просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю, пояснила, що сім"я в них не склалась через різні погляди на життя та різні характери, з жовтня 2008 року фактично шлюбні відносини припинені, примирення неможливе, просить шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, пояснив, що сімейне життя в них не склалось, згоден на розірвання шлюбу. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази та матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини : Із матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що 08 жовтня 2004 року сторони уклали шлюб, мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Між сторонами склалися неприязненні відносини, вони припинили сумісне проживання з вересня 2007 року, спільне господарство не ведуть, намірів поновити подружні стосунки сторони не мають. Суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, сім"ю зберегти неможливо, вона остаточно розпалась, шлюб підлягає розірванню на підставах ст.ст.104,105,110,112 СК України. Спір про розподіл спільного майна відсутній. За погодженням сторін неповнолітня дитина залишається проживати з матір"ю. Витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАЦС, суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду в своїх інтересах та інтересах своїх дітей [PERSON]., [PERSON]. до Сакської міської ради про визнання права на проживання в квартирі[ADDRESS]. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що за вказаною адресою вона проживає з 2003 р. Вселилася вона в квартиру як внучка [PERSON]., яка померла [INFO]. Після смерті бабусі продовжує проживати в квартирі, зареєстрована в ній, оплачує комунальні послуги. Враховуючи викладене, просить визнати право на проживання в квартирі. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, але пояснити навіщо їй рішення суду про визнання ї права на проживання в квартирі пояснити суду не змогла. ЇЇ ніхто не виселяє з квартири, перешкод у користуванні квартири не чинить. Представник Сакської міської ради з позовом не погодився, вважає, що спору немає, оскільки позивачеві та її дітям міська рада не чинить перешкод у користуванні житлом, не виселяє їх з квартири. Представник третьої особи з позовом погодилася. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка разом з дітьми [PERSON]., [PERSON]. проживає в квартирі [ADDRESS]. Згідно з адресною довідкою позивачка зареєстрована за вказаною адресою з 31.05.2003 р. Відповідно до довідки ЖЕК м. Саки, яка видана [PERSON]., вона проживала в [ADDRESS] , до складу її сім'ї входили позивачка та її дочка [PERSON]. Як свідчать пояснення представника відповідача право на проживання позивачки та її дітей в квартирі [ADDRESS] виникло з моменту вселення до квартири у 2003 р. як членів сім'ї бабусі позивачки - [PERSON]., яка була наймачем вказаної квартири. Вказані доводи відповідають вимогам ст. 64 ЖК України. Після смерті [PERSON]. у 2003 р. право найму житлового приміщення залишилося у позивачки разом з дітьми згідно з ч. 3 ст. 64 ЖК України. Позивачка продовжує сплачувати комунальні послуги за квартиру, яка є власністю міської ради, перешкод у користуванні квартирою міська рада позивачеві не чинить. Вказаним поясненням представника відповідача підстав не довіряти судом не встановлено. Згідно зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України суди розглядають спори в межах заявлених вимог, кожна зі сторін зобов'язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Враховуючи вказані норми закону судом встановлено, що позивачка не надала суду доказів про порушення її житлових прав Сакською міською радою, а тому в позові має бути відмовлено за безпідставністю. У разі відмови комунальних органів в перереєстрації лицевого рахунку на позивачку вона вправі оскаржити вказану відмову в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-02 00:00:00

Сакська райдержадміністрація звернулася до суду з позовом до відповідачів про позбавлення батьківських прав відносно дітей - [PERSON], [INFO]., [PERSON], [INFO]., [PERSON], [INFO]., [PERSON], [INFO]., стягнення аліментів на їх утримання. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, не проявляють відносно дітей турботи і опіки, не виховують та не утримують їх. Враховуючи викладене, просить позов задовольнити, оскільки позбавлення батьківських прав необхідно для встановлення правового статусу дітей. У судовому засіданні прокурор, представник позивача та третьої особи позов підтримали в повному обсязі. Відповідачі до суду не з'явилися, повідомлялися про час та місце розгляду належним чином, про причини неявки не повідомили, а тому суд вважає можливим за згодою з представником позивача розглянути справу в заочному порядку. Передбаченому ст.. 224 ЦПК України Вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO]., [PERSON], [INFO]., [PERSON], [INFO]., [PERSON], [INFO]. Згідно з висновком органа опіки та піклування Сакської райдержадміністрації відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, не утримують та не виховують дітей. Відповідачка фактично проживає з дітьми одна в антисанітарних умовах. Раніше відповідачі вже були позбавлені батьківських прав відносно дітей - [PERSON],[INFO] . та [PERSON], [INFO]. Згідно з рішенням виконавчого комітету Добрушинської сільської ради № 119 від 10.06.2008 р. [PERSON]. призначено опікуном малолітньої [PERSON], [INFO]. Крім того, факт того, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків також підтверджується висновком органу опіки і піклування Сакської райдержадміністрації, актами обстеження матеріально-житлових умов, характеристикою на відповідачку, іншими матеріалами справи. За таких обставинах у суду є достатньо доказів, підтверджуючих, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, а тому згідно зі ст. ст. 164 СК України є підстави для позбавлення їх батьківських прав. Відповідно до ст. 166 СК| України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку утримувати дитину, тому суд має право одночасно з позбавленням батьківських прав вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-02 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача[PERSON]на його користь завдані йому збитки 200 грн. для проведення повного знімного протезування на нижню щелепу, стягнути з відповідача на його користь нанесені йому моральну шкоду в сумі 2000 грн, звільнити його від сплати судового збору при подачі позовної заяви до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Відповідач позовні вимоги не визнає . Суд, перевіривши в судовому засіданні докази вважає, що позовну заяву слід задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до постанови Овруцького районного суду від 10 липня 2007 року[PERSON]звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст.1 п.”ж” Закону України „Про амністію” від 19.04.2007 року, за вчинення злочину, передбаченого ст. 296 ч.1 КК України. Згідно акта судово-медичного дослідження (обстеження) №198[PERSON]у було спричинено ЛЕГКОГО ступеня тяжкості тілесні ушкодження , без короткочасного розладу здоров”я у вигляді: однієї гематоми правої скроневої ділянки, п”яти синців на лівій руці, генералізованого катарального гінгівіту. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її вчинила. В судовому засіданні встановлено, що згідно висновку комісійної експертизи №77 від 06.10.2008 року ушкодження хворобливо змінених органів та систем ( в даному випадку видалення коронки 3 зуба нижньої щелепи зліва), а також пов”язаний з ними розлад здоров”я й подальше протезування не можуть бути наслідками отриманих [PERSON].06.2007 року тілесних ушкоджень. Відповідно до ч.2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини, а тому в частині стягнення матеріальної шкоди позов не підлягає задоволенню за безпідставністю вимог. Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з ушкодженням здоров»я. Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Суд вважає, що винними діями відповідача позивачу заподіяна моральна шкода, оскільки останній зазнав душевних страждань внаслідок ушкодження здоров”я. Відповідачем не доведено, що моральна шкода заподіяна не з його вини, а тому, враховуючи обсяг страждань позивача, можливість їх відновлення а також відсутність доказів про те, що моральна шкода повинна складати 2000 грн., суд вважає, що з відповідача слід стягнути моральну шкоду в розмірі 470 грн., а врешті суми відмовити за безпідставністю вимог Від сплати судового збору позивача звільнено, а з відповідача слід стягнути витрати на інформаційно -технічне забезпечення судового розгляду справи в сумі 30 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON]., [PERSON] мотивуючи тим, що відповідачі мають заборгованість за спожиту теплову енергію та гаряче водопостачання в сумі 2341,78 грн., яку відповідачі добровільно не погашають. А тому позивач просить суд стягнути з відповідачів вказану суму заборгованості в примусовому порядку. В судовому засіданні представник позивача по дорученню уточнила позовні вимоги і просила суд стягнути тільки з [PERSON]. заборгованість в сумі 341,78 грн., оскільки частково відповідач борг сплатив. Відповідач в суді позов визнав, суму боргу не оспорює. Згідно п.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як вбачається з розрахункового листа абонента, копія якого надана позивачем, відповідач нерегулярно і не в повному розмірі вносив плату за послуги з опалення та гарячого водопостачання, що надавалися позивачем, в зв”язку з цим у нього утворилася заборгованість за вказані послуги в сумі 341 грн.78 коп. за період з грудня 2005 року по серпень 2008 року включно. Згідно ст.20 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” від 24.06.2004 року споживач зобов”язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.18 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно ст.68 ЖК України наймач зобов”язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Суд вважає за можливе позов задовольнити, оскільки доданими до позовної заяви доказами підтверджується наявність у відповідача вказаної вище суми боргу, отже, визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі рішення Білоцерківської міської ради від 27.03.2008 року за № 671 позивач звільнений від сплати держмита на користь держави, відповідач звільнений від сплати держмита на підставі ст.4 п.18 Декрету КМ України “Про державне мито”. Згідно ст.ст.81,88 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача оплачені ним витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. згідно платіжного доручення № 3421. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що відповідач має заборгованість за спожиту теплову енергію та гаряче водопостачання в сумі 3625,23 грн., яку відповідач добровільно не погашає. А тому позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості в примусовому порядку. В судовому засіданні представник позивача по дорученню підтримав позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з”явилася, про час розгляду справи попереджалася належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи в її відсутності не надала, а тому суд згідно ст.ст.224,225 ЦПК України за згодою позивача вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, що відповідач, яка проживає в[ADDRESS] і є наймачем цієї квартири, згідно наданого позивачем розрахунку має заборгованість за послуги з опалення та гарячого водопостачання перед КП “Білоцерківтепломережа” в сумі 3625 грн.23 коп. за період з січня 2005 року по серпень 2008 року включно. Згідно ст.20 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” від 24.06.2004 року споживач зобов”язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.18 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно ст.68 ЖК України наймач зобов”язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Як вбачається з розрахункового листа абонента, копія якого надана позивачем, відповідач нерегулярно вносила плату за послуги з опалення та гарячого водопостачання, що надавалися позивачем, в зв”язку з цим у неї утворилася заборгованість за вказані послуги в сумі 3625 грн.23 коп. Суд вважає за можливе цю суму заборгованості стягнути з відповідача, як споживача вказаних вище послуг, на користь позивача, оскільки відповідач не виконує свої зобов”язання щодо своєчасної оплати наданих послуг. На підставі рішення Білоцерківської міської ради від 27.03.2008 року за № 671 позивач звільнений від сплати держмита на користь держави. Відповідно до п.5 Прикінцевих та перехідних положень до ЦПК України /в редакції 2004 року/ до набрання чинності законом, який регулює порядок сплати і розміри судового збору, судовий збір при зверненні до суду сплачується у порядку і розмірах, встановлених законодавством для державного мита. На підставі ст.ст.81,88 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути з відповідача витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. відповідно до платіжного доручення № 3403. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що відповідач має заборгованість за спожиту теплову енергію та гаряче водопостачання в сумі 2436,07 грн., яку відповідач добровільно не погашає. А тому позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості в примусовому порядку. В судовому засіданні представник позивача по дорученню підтримав позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з”явився, про час розгляду справи попереджався належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутності не надав, а тому суд згідно ст.ст.224,225 ЦПК України за згодою позивача вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, що відповідач, який проживає в[ADDRESS] і є наймачем цієї квартири, згідно наданого позивачем розрахунку має заборгованість за послуги з опалення та гарячого водопостачання перед КП “Білоцерківтепломережа” в сумі 2436 грн.07 коп. за період з лютого 2005 року по серпень 2008 року включно. Згідно ст.20 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” від 24.06.2004 року споживач зобов”язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.18 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно ст.68 ЖК України наймач зобов”язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Як вбачається з розрахункового листа абонента, копія якого надана позивачем, відповідач нерегулярно вносив плату за послуги з опалення та гарячого водопостачання, що надавалися позивачем, в зв”язку з цим у нього утворилася заборгованість за вказані послуги в сумі 2436 грн.07 коп. Суд вважає за можливе цю суму заборгованості стягнути з відповідача, як споживача вказаних вище послуг, на користь позивача, оскільки відповідач не виконує свої зобов”язання щодо своєчасної оплати наданих послуг. На підставі рішення Білоцерківської міської ради від 27.03.2008 року за № 671 позивач звільнений від сплати держмита на користь держави. Відповідно до п.5 Прикінцевих та перехідних положень до ЦПК України /в редакції 2004 року/ до набрання чинності законом, який регулює порядок сплати і розміри судового збору, судовий збір при зверненні до суду сплачується у порядку і розмірах, встановлених законодавством для державного мита. На підставі ст.ст.81,88 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути з відповідача витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. відповідно до платіжного доручення № 3446. Враховуючи наведене та

Outcome: approved