Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-24 00:00:00

01.08.2008р. позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до Красноармійської міської Ради про визнання часток у спільній сумісній власності рівними та визнання права власності на спадкове майно - частину будинку. В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] помер її син [PERSON], який постійно мешкав за адресою: [ADDRESS] Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме ј частки житлового будинку за зазначеною адресою, ганку, ј частки кухні, ј частки сараю, ј частки погрібу, загальною площею - 49,5 кв.м, житловою - 35,2кв.м. В цій квартирі позивачка [PERSON] мешкала разом зі своїм сином - спадкодавцем [PERSON], вона належала їм на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого комісією по приватизації державного житлового фонду при Ясинуватській дирекції залізничних перевезень Донецької залізниці 12.03.2002р., зареєстрованого в Красноармійському БТІ за реєстром 11054. Позивачка є єдиним спадкоємцем на вказану ј частину житлового будинку після смерті сина і на цей час має намір оформити своє спадкове право на вказану частку квартири, але не може цього зробити оскільки у свідоцтві про право власності на житло не вказані частки квартири, які належали кожному з власників квартири, крім того у свідоцтві не вказані підсобні приміщення. Тому позивачка просить суд визнати частки у спільній сумісній власності її та її померлого сина [PERSON]рівними, а також визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті сина, на 1/4 частину зазначеного будинку. В судовому засіданні позивачка повністю підтримала свої позовні вимоги. Представник відповідача Красноармійської міської ради Донецької області в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 01.05.2007 року помер син позивачки [PERSON] (л.с.13, 15), з яким позивачка [PERSON] мешкала за адресою: [ADDRESS](л.с.11) на час відкриття спадщини та мешкає на цей час. Вказана квартира належала позивачу та її померлому сину на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого комісією по приватизації державного житлового фонду при Ясинуватській дирекції залізничних перевезень Донецької залізниці 12.03.2002р., зареєстрованого в Красноармійському БТІ за реєстром 11054, загальною площею - 49,5 кв.м, житловою - 35,2кв.м.(а.с.12) Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме ј частки житлового будинку за зазначеною адресою, ганку, ј частки літньої кухні, ј частки сараю, ј частки погрібу, загальною площею - 49,5кв.м, житловою - 35,2кв.м. Позивачка є спадкоємцем вказаного майна, але не може оформити своє спадкове право на частку вказаної квартири, оскільки у свідоцтві про право власності на житло не вказані частки квартири, які належали кожному з власників квартири а також підсобні приміщення (л.с.18). Інших спадкоємців на вказане майно немає. Відповідно до ст.357 ч.1 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю(ст.368 ЦК України). Таким чином, оскільки квартира [ADDRESS] належала позивачу [PERSON] та її померлому сину [PERSON] на праві спільної сумісної власності, суд визнає їх долі рівними, тобто складають по 1/4 частки. Судом встановлено, що позивачка є спадкоємцем першої черги за законом на майно [PERSON], що належало йому на законних підставах. Спадкове майно позивач прийняла відповідно до ст.1268 ч.3 ЦК України, оскільки постійно мешкала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, інших спадкоємців немає, тому суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити та визнати за позивачем [PERSON] право власності на 1/4 будинку [ADDRESS].

Outcome: approved