overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-26 00:00:00

Позивач, уточнивши свої позовні вимоги, просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS], шляхом зняття їх з реєстраційного обліку. На його обґрунтування зазначала, що вона є власником вказаної квартири на підставі договору купівлі-продажу від 04.11.2004 року. У спірній квартирі є прописаними попередні її власники , проте з 2004 року в ній не проживають, з обліку добровільно не знялись, що на даний час перешкоджає їй володіти, користуватись та розпоряджатись власністю. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, на їх обгрунтування послалась на обставини, які викладені у позовній заяві. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON]в судове засідання не з”явились, повідомлялись по останньому відомому місцю проживання через оголошення в газеті Кіровоградська правда за 19.08.2008 року. ВГІРФО надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. КРЕП №10 причини неявки суду не вказав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON]на підставі договору купівлі-продажу від 04.11.2004 року є власником квартири [ADDRESS]. Зазначене підтверджено і витягом КО ООБТІ про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 29.11.2004 року. На даний час у квартирі проживає позивач зі своєю сім»єю та є зареєстрованими відповідачі, які не перебувають у родинних стосунках із [PERSON]. та після продажу квартири добровільно не знялись із реєстраційного обліку. В порушення вимог статей 317, 319 ЦК України власник не взмозі вільно володіти, розпоряджатись своїм майном, тобто прописка відповідачів в справі обумовлює оплату послуг, тощо, що становить позивачу перешкоди в розпорядженні та володінні належним йому житловим приміщенням. Відповідно до ст.7 Закону України “Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні” та п.14 Тимчасового порядку реєстрації фізичних осіб за місцем проживання, затвердженого постановою КМУ №35 від 16.01.03 р. - зняття з реєстраційного обліку місця проживання здійснюється на праві заяви фізичної особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання, рішення суду, свідоцтва про смерть. Суд вважає, що оскільки відповідачі не мають яких-небудь юридичних прав на належну позивачці квартиру і безпідставно перешкоджають їй нею розпоряджатись та володіти, тому вони в примусовому порядку підлягають зняттю з реєстраційного обліку .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-26 00:00:00

Позивач у липні 2008 року звернувся в суд із позовом, яким просить стягнути із відповідача на його користь - 2 354 грн. 01 коп. боргу за кредитним договором та понесені ним судові витрати. На його обгрунтування зазначає, що відповідач 20.04.2006 року подав до ВАТ КБ « Надра» заявку на отримання кредиту на купівлю товару. На підставі заявки 20.04.2006 року між відповідачем та ВАТ КБ « Надра» було укладено договір кредиту № 22/09310000/1036/02, згідно умов якого ВАТ КБ « Надра» надав відповідачу кредит в сумі 2081 грн. 25 коп. та відповідно до вимог п.1.3 договору перерахував кошти , що підтверджується меморіальними ордерами. В обумовлений договором строк кредит позичальником не погашений , умови договору порушувались, що призвело до заборгованості . Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі , на їх обгрунтування послався на обставини, які викладені у позові. Відповідач до суду не з”явився, про день та час розгляду справи повідомлявся , причини неявки суду не відомо . Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 27 Закону України « Про страхування», ст. 993 ЦК України, страхування кредитів , після виплати страхового відшкодування до страховика в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Встановлено, що між відповідачем та ВАТ КБ « Надра» укладено договір кредиту № № 22/09310000/1036/02 від 20.04.2006 року, згідно умов якого останній надав позичальнику кредит в сумі - 2081 грн. 25 коп., зі сплатою процентів за користування кредитом з розрахунку 25% річних на умовах, визначених в договорі, з остаточним терміном повернення кредиту та сплати процентів не пізніше ніж 20 квітня 2008 року . Згідно пункту 1.3. договору банк перерахував кошти на вказану суму , що підтверджується платіжним дорученням та меморіальними ордерами. В обумовлений в договорі строк кредит позичальником не погашений , що призвело до виникнення вказаної вище заборгованості. Станом на 13.07.2007 року заборгованість відповідача перед банком становить 2354 грн.01 коп. На підставі Генерального договору страхування кредитів б/н від 20.06.2006 року та акту про страхові випадки ЗАТ « Страхова компанія « Догмат-Страхування» сплатила ВАТ КБ « Надра» страхове відшкодування в розмірі понесених витрат, а саме: 2354 грн.01 коп., що підтверджено платіжним дорученням та витягом з реєстру сплати страхового відшкодування. Листом від 17.07.2007 року відповідачу направлена вимога про дострокове погашення заборгованості, однак борг не погашено, а тому він підлягає стягненню в примусовом у порядку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати ( судовий збір, ІТЗ ). На підставі ст. 993 ЦК України , ст. 27 ЗУ « Про страхування» та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-26 00:00:00

Позивач у липні 2008 року звернувся в суд із позовом, яким просить стягнути із відповідача на його користь - 2425 грн. 75 коп. боргу за кредитним договором та понесені ним судові витрати. На його обгрунтування зазначає, що відповідач 16.05.2006 року подала до ВАТ КБ « Надра» заявку на отримання кредиту на купівлю товару. На підставі заявки 16.05.2006 року між відповідачем та ВАТ КБ « Надра» було укладено договір кредиту №03/01810000/3876/02, згідно умов якого ВАТ КБ « Надра» надав відповідачу кредит в сумі 1965 грн. 71 коп. та відповідно до вимог п.1.3 договору перерахував кошти , що підтверджується меморіальними ордерами. В обумовлений договором строк кредит позичальником не погашений , умови договору порушувались, що призвело до заборгованості . Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі , на їх обгрунтування послався на обставини, які викладені у позові. Відповідач до суду не з”явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась , причини неявки суду не відомо . Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 27 Закону України « Про страхування», ст. 993 ЦК України, страхування кредитів , після виплати страхового відшкодування до страховика в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Встановлено, що між відповідачем та ВАТ КБ « Надра» укладено договір кредиту № 03/01810000/3876/02 від 16.05.2006 року, згідно умов якого останній надав позичальнику кредит в сумі - 1965 грн. 71 коп., зі сплатою процентів за користування кредитом з розрахунку 25% річних на умовах, визначених в договорі, з остаточним терміном повернення кредиту та сплати процентів не пізніше ніж 20 листопада 2007 року . Згідно пункту 1.3. договору банк перерахував кошти на вказану суму , що підтверджується платіжним дорученням та меморіальними ордерами. В обумовлений в договорі строк кредит позичальником не погашений , що призвело до виникнення вказаної вище заборгованості. Станом на 11.03.2008 року заборгованість відповідача перед банком становить - 2 425 грн. 75 коп. На підставі Генерального договору страхування кредитів б/н від 20.06.2006 року та акту про страхові випадки ЗАТ « Страхова компанія « Догмат-Страхування» сплатила ВАТ КБ « Надра» страхове відшкодування в розмірі понесених витрат, а саме: 2425 грн.75 коп., що підтверджено платіжним дорученням та витягом з реєстру сплати страхового відшкодування. Листом від 19.04.2007 року відповідачу направлена вимога про дострокове погашення заборгованості, однак борг не погашено, а тому він підлягає стягненню в примусовом у порядку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати ( судовий збір, ІТЗ ). На підставі ст. 993 ЦК України , ст. 27 ЗУ « Про страхування» та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-26 00:00:00

Позивач у липні 2008 року звернувся до суду з позовом, яким просив стягнути із відповідача - 965 грн. 83 коп. боргу за теплову енергію за період з 01.09. 2007 року по 01.06.2008 року , 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 51 грн. судового збору. В попереднє судове засідання представник позивача подала заяву про зменшення розміру основних позовних вимог, в зв"язку з чим просила стягнути з відповідача борг в розмірі- 12 грн. 44 коп., 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 51 грн. судового збору. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, на їх обгрунтування послалась на обставини, які викладені у позові. Відповідач до суду не з”явилась , про день та час розгляду справи повідомлялась, причини неявки суду не вказала ( а.с. 20). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє , із наступних підстав: Шляхом відкриття особового рахунку [NUMBER] та видачею абонентської книжки між сторонами склались договірні відносини, згідно яких підприємство зобов"язалось надавати послуги з теплопостачання, а відповідач своєчасно здійснювати оплату послуг. Власником квартири [ADDRESS]є відповідачка, яка відповідно до ст. 162 ЖК України зобов"язана своєчасно вносити квартирну плату за комунальні послуги, в т.ч. і за послуги з теплопостачання. Станом на 01.06.2008 року борг відповідача перед позивачем, з врахуванням часткових проплат, становить - 12 грн. 44 коп.( а.с. 13), який і підлягає до стягнення в примусовому порядку. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються чинним ЦК України, п.35 ''Правил надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення'', затв. Постановою КМУ від 30.12.1997 року №1497. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов"язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться.Одностороння відмова від виконання зобов"язання і одностороння зміна умов договору не допускається, за винятком випадків, передбачених законом. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та судовий збір . На підставі ст. 162 ЖК України, ст.ст. 525, 526 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-26 00:00:00

Позивач у липні 2008 року звернувся до суду з позовом, яким просив стягнути із відповідача - 2202 грн. 72 коп. боргу за теплову енергію за період з 01.09. 2007 року по 01.06.2008 року ( з врахуванням заборгованості по договору реструктуризації від 19.10.2007 року в сумі 1523 грн. 06 коп.), 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 51 грн. судового збору. В попереднє судове засідання представник позивача подала заяву про зменшення розміру основних позовних вимог, в зв"язку з чим просила стягнути з відповідача борг в розмірі- 1384 грн. 08коп., 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 51 грн. судового збору. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, на їх обгрунтування послалась на обставини, які викладені у позові. Відповідач до суду не з”явилась , про день та час розгляду справи повідомлялась, причини неявки суду не вказала ( а.с. 19). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє , із наступних підстав: Шляхом відкриття особового рахунку [NUMBER]та видачею абонентської книжки між сторонами склались договірні відносини, згідно яких підприємство зобов"язалось надавати послуги з теплопостачання, а відповідач своєчасно здійснювати оплату послуг. Власником квартири [ADDRESS]є відповідачка, яка відповідно до ст. 162 ЖК України зобов"язана своєчасно вносити квартирну плату за комунальні послуги, в т.ч. і за послуги з теплопостачання. Станом на 01.06.2008 року борг відповідача перед позивачем, з врахуванням часткових проплат, становить - 1384 грн. 08 коп.( а.с. 12). Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються чинним ЦК України, п.35 ''Правил надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення'', затв. Постановою КМУ від 30.12.1997 року №1497. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та судовий збір . На підставі ст. 162 ЖК України, ст.ст. 525, 526 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою про стягнення аліментів по тих підставах, що від сумісного життя із відповідачем є неповнолітній син [PERSON], [INFO] народження. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина, у зв'язку з чим, позивачка просить стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітків щомісячно, до досягнення сином повноліття В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. За згодою позивачки суд ухвалює заочне рішення по справі. Вивчивши матеріали справи, заслуховуючи пояснення позивачки, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] народження, який проживає спільно із позивачкою. Відповідач не проживає з позивачкою, та не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. В даний час, позивачка не має можливості забезпечити сина, а також себе, оскільки доглядає за дитиною. Відповідно до вимог ст.ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою про стягнення коштів на утримання дружини по тих підставах, що від сумісного життя із відповідачем є неповнолітній син [PERSON], [INFO] народження. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина, а також її як матері дитини, у зв'язку з чим, позивачка просить стягнути з відповідача кошти на своє утримання у розмірі 350 гривень щомісячно, до досягнення сином трьох років. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. За згодою позивачки суд ухвалює заочне рішення по справі. Вивчивши матеріали справи, заслуховуючи пояснення позивачки, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] народження, який проживає спільно із позивачкою. Відповідач не проживає з позивачкою, та не надає позивачці матеріальну допомогу, а також кошти на утримання дитини. В даний час, позивачка не має можливості забезпечити сина, а також себе, оскільки доглядає за дитиною. Статтею 75 Сімейного Кодексу України встановлено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Частиною 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 03.09.2005р., який був зареєстрований Першим відділом РАЦС Суворовського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 740. Від сумісного життя сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивачка стверджує, що із чоловіком вони припинили подружні відносини, спільного господарства не ведуть. Примирення, за твердженням позивачки неможливо. Вона вважає, що шлюб із відповідачем розпався, подальше сімейне життя і збереження сім'ї неможливо, оскільки вони втратили один до одного почуття любові і поваги. Майнового спору немає. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, та пояснила, що шлюб фактично розпався, подружні відносини не підтримуються, і збереження сім'ї неможливо. Відповідач в судове засідання з'явився, позов визнав. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку про те, що в сім'ї склалися ненормальні відносини. Сторони подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Збереження сім'ї, за твердженням сторін, неможливе, оскільки вони втратили один до одного почуття любові і поваги. При таких обставинах суд вважає, що сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена, в зв'язку із чим позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-26 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернувся в суд з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, який був укладений між ним та відповідачкою [PERSON]. 7 червня 1980 року у відділі РАЦС Кельменецького РУЮ Чернівецької області, актовий запис за №29. Позивач в судове засідання не з'явився, проте в телеграмі адресованій суду повідомив, що підтримує позов повністю і просить справу слухати у його відсутності. Відповідачка [PERSON]. викликалася до суду в порядку, встановленому ЦПК України, проте в судове засідання не з'явилася. В ході судового засідання судом були досліджені такі докази: свідоцтво про укладення шлюбу між [PERSON]. та [PERSON]. серії [NUMBER] від 7 червня 1980 року, копія свідоцтва про народження [PERSON]. серії [NUMBER] від 2.02.1994 року, копія довіреності на [PERSON]. Судом встановлено, що позивач [PERSON]. та відповідачка [PERSON]. зареєстрували шлюб 7 червня 1980 року у відділі РАЦС Кельменецького РУЮ Чернівецької області, актовий запис за №29 та спільно подружнім життям проживали до 2002 року. Під час шлюбу у сторін народилася дитина [PERSON][INFO] , який проживає біля відповідачки. Сторони тривалий час спільно не проживають та не підтримують подружні відносини, шлюб носить формальний характер. Подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Враховуючи наведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позовні вимоги [PERSON] . слід задовольнити. Суд вважає, що судові витрати та витрати по сплаті державного мита при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС слід покласти на позивача. При цьому суд враховує те, що неповнолітня дитина подружжя проживає біля відповідачки, а позивач в позовній заяві не вимагав стягнення з відповідачки судових витрат. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-26 00:00:00

[PERSON]. подав до суду позовну заяву, в якій просить визнати за ним право власності на самочинно збудовані споруди, а саме: прибудову позначену в інвентарній справі доданій до позовної заяви літерою „А′” вартістю 1916 гривень, житловий будинок позначений літерою „А-І” вартістю 5360 гривень, сарай позначений літерою „Б” вартістю 3793 гривні, гараж позначений літерою „В” вартістю 2361 гривень, сарай позначений літерою „Г” вартістю 1712 гривень, сарай позначений літерою ,,Д'' вартістю 709 гривень, убиральня позначена літерою „Е” вартістю 126 гривень, ворота позначені №1 вартістю 457 гривень, огорожа позначена № 2 вартістю 961 гривня, огорожа позначена № 3 вартістю 1099 гривень, що знаходяться по [ADDRESS], загальна дійсна вартість яких становить 17249 гривень. Представник відповідача Солодюк М.І. позов визнала з тих підстав на які позивач позивається у своїй позовній заяві і не заперечує що до задоволення позову. Представник позивача [PERSON]. в судовому засіданні уточнив позовні вимоги та просить визнати за позивачем право власності на нерухоме майно, як самочинне збудоване з тих підстав, що викладені в позовній заяві. Судом встановлено, що 29 січня 2008 року позивач [PERSON]. уклав з Бернівською сільською радою Кельменецького району Чернівецької області договір оренди земельної ділянки розміром 0,15 га для обслуговування житлового, який розташований в [ADDRESS], строком на один. Таким чином позивач згідно ст. 93 ЗК України є її користувачем. На даній земельній ділянці знаходяться прибудова позначена в інвентарній справі доданій до позовної заяви літерою „А′”, житловий будинок -„А-І” житловою площею 21,70 кв.м. загальною площею 39,9 кв.м., сарай - „Б”, гараж - „В”, сарай - „Г”, сарай - ,,Д'', убиральня - „Е”, ворота - №1, огорожа - № 2, огорожа - № 3, загальна дійсна вартість яких становить 17249 гривень, які були побудовані без належного дозволу та належно затвердженого проекту, тобто самочинно. Дане самочинне будівництво не суперечить суспільним інтересам, не порушує права інших осіб, а також санітарні та екологічні норми і правила та правила пожежної безпеки. Визнання представником відповідача позову не суперечить закону, не порушує права та інтереси інших осіб. Згідно ч.5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов [PERSON] . слід задовольнити та визнати за [PERSON] . право власності на житловий будинок та господарські і побутові споруди, які розташовані в [ADDRESS]

Outcome: approved