overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

29 липня 2008 року КП «Ромникомунтепло» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу за послуги з централізованого опалення. Свої вимоги мотивував тим, що в [ADDRESS] мешкає [PERSON] З 15.10.2005 року КП «Ромникомунтепло» надає послуги по опаленню житлового приміщення, в якому мешкає відповідачка. За весь період отримання послуг [PERSON] жодного разу не звернулася із заявою про відмову від послуг з централізованого опалення, та жодного разу не оплатила за фактично надані їй послуги. Згідно з вимогами нормативних документів чинного законодавства України відповідачка зобов*язана була своєчасно та в повному обсязі вносити оплату за комунальні послуги. КП «Ромникомунтепло» звернулось до неї з повідомленням про заборгованість за послуги з централізованого опалення та пропонувало укласти угоду на поступове погашення заборгованості. Проте у запропонований строк для погашення заборгованості відповідачка не з*явилася і суму заборгованості не погасила, яка станом на 10.04.2008 року становила 1824 грн. 62 коп., з них: 369,63 грн. - сума заборгованості за період з 15.10.2005 року по 15.04.2006 року, 706 грн. 26 коп. - сума заборгованості за період з 18.10.2006 року по 15.04.2007 року, 748 грн. 73 коп. - за період з 15.10.2007 року по 10.04.2008 року. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала і прохала їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з*явилася, хоча належним чином була повідомлена про день і час розгляду справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів при заочному розгляду справи відповідно до ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення сторони та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідачка дійсно заборгувала КП «Ромникомунтепло» за надані послуги з теплопостачання з 15 жовтня 2005 року по 10 квітня 2008 року 1824 грн. 62 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 5). Протягом цього періоду вона жодного разу не оплатила за фактично надані їй послуги з централізованого опаленння. Добровільно вказаний борг [PERSON] не погашає, тому порушене право позивача підлягає захисту шляхом стягнення суми боргу через суд. Позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. ст. 81, 88 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути на користь КП «Ромникомунтепло» 30 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи, а на користь держави судовий збір в розмірі 51 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

4 серпня 2008 року КП «Ромникомунтепло» звернулось до суду з позовом до[PERSON] про стягнення суми боргу за послуги з централізованого опалення. Свої вимоги мотивував тим, що в [ADDRESS] мешкає [PERSON]. З 15.10.2005 року КП «Ромникомунтепло» надає послуги по опаленню житлового приміщення, в якому мешкає відповідач. За весь період отримання послуг [PERSON]. жодного разу не звернувся із заявою про відмову від послуг з централізованого опалення. Згідно з вимогами нормативних документів чинного законодавства України відповідач зобов*язаний був своєчасно та в повному обсязі вносити оплату за комунальні послуги. КП «Ромникомунтепло» звернулось до нього з повідомленням про заборгованість за послуги з централізованого опалення та пропонувало укласти угоду на поступове погашення заборгованості. Проте у запропонований строк для погашення заборгованості відповідач не з*явився і суму заборгованості не погасив, яка станом на 10.04.2008 року становила 700 грн. 17 коп., з них: 114,51 грн. - сума заборгованості за період з 15.10.2005 року по 15.04.2006 року, 706 грн. 26 коп. - сума заборгованості за період з березня 2007 року по 15.04.2007 року, 585 грн. 66 коп. - за період з 15.10.2007 року по 10.04.2008 року. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала і прохала їх задовольнити. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з*явився, хоча належним чином був повідомлений про день і час розгляду справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів при заочному розгляду справи відповідно до ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення сторони та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач дійсно заборгував КП «Ромникомунтепло» за надані послуги з теплопостачання з березня 2007 року по 10 квітня 2008 року 700 грн. 17 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 5). Добровільно вказаний борг [PERSON]. не погашає, тому порушене право позивача підлягає захисту шляхом стягнення суми боргу через суд. Позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь КП «Ромникомунтепло» 30 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи, а на користь держави судовий збір в розмірі 51 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

Позивачка 27 серпня 2008 року звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому прохала стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 170 грн. щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття. Свої вимоги мотивувала тим, що від шлюбу з відповідачем, який був зареєстрований 25.06.2005 року, народила сина. На даний час вони з чоловіком проживають окремо, відповідач офіційно не працює, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. В попередньому судовому засіданні позивачка підтримала свій позов і прохала його задовольнити. Відповідач позов визнав. Виходячи з наведеного , суд вважає , що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку , встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином , визнання відповідачем пред»явленого позову не суперечить закону, не порушує права , свободи чи інтереси інших осіб. Матеріалами справи встановлено, що сторони дійсно перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.06.2005 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Син проживає з позивачкою і знаходиться на її повному утриманні. Відповідач не працює, але має нормальний стан здоров`я, на його утриманні інших дітей, а також непрацездатних осіб не має, а тому повинен відповідно до вимог ст.ст. 180- 182 Сімейного кодексу України сплачувати аліменти на утримання дитини. В силу ст.ст. 81, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 51 грн. та 7.50 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що чоловік проживає окремо, матеріально сім'ю не забезпечує, а навпаки, ставить сім'ю у скрутне матеріальне становище. Відповідач не з'явився за викликом до суду, не повідомивши про причини неявки, хоча належним чином був повідомлений про день, час і місце розгляду справи. Відповідно до ч.4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України справа судом розглянута заочно, на підставі наявних у ній доказів. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05.11.2005 р. у відділі реєстрації актів цивільного стану Вовчанського районного управління юстиції Харківської області (а.с. 4). Подружжя має дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Згідно з ухвалою Великобурлуцького районного суду від 28 лютого 2008 року було закрито провадження у справі за аналогічним позовом [PERSON] у зв'язку з відмовою позивачки від позову, мотивованим наміром зберегти сім'ю заради дитини (а.с. 20-21). Позивачка за правилами допиту свідка пояснила, що з часу укладення шлюбу чоловік зловживав спиртним, матеріально сім'ю не забезпечував, що призвело до подачі нею позовної заяви про розірвання шлюбу у 2007 році. У лютому 2008 року вона відмовилася від позову, оскільки сподівалася зберегти сім'ю. Однак чоловік до цього часу проживає окремо, матеріально сім'ю не забезпечує, а навпаки, ставить сім'ю у скрутне матеріальне становище, оскільки заборгував значні суми за банківськими позичками та приватним особам, що остаточно переконало її у неможливості зберегти сім'ю. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін. Відповідач не надав доказів, які б спростовували докази, надані позивачем. Встановлені судом обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх сім'ї стали неможливими, оскільки відповідач своєю поведінкою виявляє повну байдужість до потреб сім'ї і не тільки не дбає про матеріальне забезпечення сім'ї, а, навпаки, ставить сім'ю у скрутне матеріальне становище, що суперечить інтересам позивачки і згідно з ст. 112 СК України шлюб підлягає розірванню. Відповідно до п. 5.4 Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України N 52/5 від 18.10.2000, згідно з п/п. б) п.5 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993 р. № 7-93 „Про державне мито”, суд покладає на сторони обов'язок оплатити держмито в розмірі по 8 грн. 50 коп. при реєстрації розлучення в органах РАЦС.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту його родинних відносин з [PERSON], 1924 р.н. та [PERSON], 1924 р.н., встановивши що зазначені особи були його батьками. Встановлення даного факту має для нього для встановлення його походження для оформлення закордонного паспорту. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщений. Визнаючи наявні матеріали справи про права і взаємостосунки сторін достатніми, суд знаходить можливим, згідно зі ст. 169 ч.4 ЦПК України, розглянути справу у відсутність представника заінтересованої особи, та постановити заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення заявника, показання свідку [PERSON], вивчивши матеріали справи, знаходить заяву підлягаючою задоволенню. Судом встановлено, що 20.12.2004 р. на ім'я заявника, який раніше за паспортом був вказаний як „[PERSON], Відділом РАЦС Ленінського РУЮ м.Севастополя було видане поновлене свідоцтво про його народження, в якому відомості про батьків заявника не зазначені (а.с.7). Згідно Висновку у справі про поновлення запису акту про народження або відмову в цьому, виданого Відділом РАЦС Ленінського РУЮ м.Севастополя відомості щодо батьків заявника : [PERSON] та [PERSON] документально не підтверджені, оскільки первинне свідоцтво про народження заявника видавалося відділом ЗАГС м.Сухумі, Абхазія (а.с.9). Однак, наданими суду документами, зокрема: засвідченою копією втраченого свідоцтва про народження заявника, в якому його батьками вказані [PERSON] та [PERSON](а.с.6), а також наявністю у заявника оригіналів свідоцтв про реєстрацію та розірвання шлюбу вказаних осіб (а.с.10,11), свідоцтв про реєстрацію їх смерті у 1992 р. та 2001 році, відповідно(а.с.12), записом в особистій справі заявника щодо даних про його батьків (а.с.13), копію свідоцтва про право на спадок на ім'я заявника після батька [PERSON] від 18.08.1992 р., об'єктивно підтверджується факт родинних відносин заявника із [PERSON], 1924 р.н. та [PERSON], 1924 р.н., яки були його рідним батьком та мати, відповідно. Встановлено, що після отримання поновленого свідоцтва про народження у 2004 році, заявник у 2007 році отримав новий паспорт, де його прізвище вказано як „[PERSON]”. Отже поновлене свідоцтво про народження, видане на ім'я „[PERSON]”, видане 20.12.2004 р. за актовим записом № 14-п Відділом РАЦС Ленінського району м.Севастополя належить заявнику по справі [PERSON]. Встановлення даного факту родинних відносин має для заявника юридичне значення, оскільки пов'язано із оформленням особистих документів. На підставі ст.256 ч.1 п.1 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

В липні 2008 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання сина [PERSON], мотивуючи тим, що відповідач [PERSON] сплачує аліменти на утримання сина за рішенням суду у розмірі 20 % від усіх його доходів, проте в даний час змінилася обстановка і син став часто хворіти і перебуває на диспансерному обліку у Варвинський ЦРЛ, що потребує лікування. Все це вимагає додаткових затрат, але вона не в змозі сама нести всі затрати по вихованню дитини, а тому просить збільшити розмір аліментів до 30% заробітної плати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] змінила позовні вимоги і просить стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 300 гривень щомісячно, мотивуючи тим, що відповідач в даний час звільнився з роботи і працює по окремих цивільно-правових договорах, отримує нерегулярний заробіток. Відповідач [PERSON] заявлений позов визнав у судовому засіданні і згоден сплачувати зазначену суму на утримання сина. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Встановлено, що сторони від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Згідно довідки Варвинської селищної ради [PERSON] проживає і перебуває на утриманні своєї матері - позивачки по справі [PERSON] Батьком дитини є відповідач по справі [PERSON] ( а.с. 4). За рішенням Варвинського районного суду від 18 вересня 2007 року з [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 20 % від усіх його доходів щомісячно. ( а.с. 5, 6). Як вбачається з трудової книжки, відповідач [PERSON] звільнився з роботи і на час розгляду справи в суді він ніде не працює (а.с.26,27). Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, суд вважає, що з відповідача [PERSON] слід стягувати аліменти у твердій грошовій сумі, яку визнає відповідач, - 300 гривень щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

В серпні 2008 року до суду звернулась [PERSON] з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів у розмірі 50 грн. на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], мотивуючи тим, що його батько не виділяє коштів на утримання дитини. Також позивачка [PERSON] зазначила, що зараз перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років і коштів, які вона отримує на дитину, недостатньо для належного виховання та матеріального забезпечення дитини. Крім того, їх син часто хворіє, що також потребує додаткових затрат В судовому засіданні позивач [PERSON] змінила позовні вимоги і просить суд стягнути на її користь з [PERSON] 500 гривень аліментів щомісячно. В судове засідання позивачка [PERSON] не з”явилася, проте звернулася з письмовою заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з”явився, хоча був повідомлений про час і місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з таких підстав. Встановлено, що від шлюбу позивач та відповідач мають сина [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні матері - позивача по справі. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Батько дитини - відповідач по справі [PERSON] працездатний і має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Інших дітей відповідач не має, утримання по виконавчих документах з нього не провадиться. Тому суд вважає, що з відповідача [PERSON] слід стягнути аліменти на утримання дитини. При цьому суд враховує стан здоров”я дитини, те, що позивач не працює і не має самостійного заробітку, а тому вважає, що позов слід задовольнити повністю. Оскільки відповідач по справі має непостійний, мінливий дохід, тому з нього слід стягнути аліменти у твердому грошовому розмірі. Судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

[PERSON]звернулася до суду із заявою про встановлення юридичного факту, яку мотивує тим, що вона народилася [INFO] року народження в селі Середнє Водяне, Рахівського району, Закарпатської області. У трудовій книжці, що була їй видана 11 квітня 1989 року, заявниця значиться як [PERSON], [INFO] року народження. Крім того, у 1987-1989 роках заявниця працювала у колгоспі «Красногорский», Варнавинського району, Нижегородської області та у 1989-1992 роках - у колгоспі «Антонихинский» с.Кулигино, Варнавинського району Нижегородської області, про що їй було надано довідки, в яких заявниця значиться як [PERSON]. В даний час [PERSON] звернулася в управління пенсійного фонду у Рахівському районі із заявою про призначення пенсії, однак вказані розбіжності у документах є підставою для неврахування до трудового стажу відпрацьованого часу у вказаних колгоспах. Оскільки вирішення цього питання іншим правовим шляхом не являється можливим, тому просить встановити юридичний факт, за яким визнати, що [PERSON], [INFO] року народження, [PERSON] [INFO] року народження та [PERSON] є одна і та ж особа - [PERSON], [INFO] року народження, уродженка с.Середнє Водяне, мешканка с.[ADDRESS] і їй належать трудова книжка [NUMBER] видана 11 квітня 1989 року на ім'я[PERSON] та у довідках адміністрації Варнавського району Нижегородської області, №№52,53 від 01.02.2008 року, №№1516, 1515 від 04.08.2008 року зазначено відомості про її роботу. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала та просить вимоги наведені в заяві задовольнити. Представник управління ПФУ в Рахівському районі - Черничко Є.Й. заперечень щодо заявлених вимог немає. Заслухавши сторін та дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з паспорта громадянина України, заявниця [PERSON] народилася [INFO] року в селі Середнє Водяне, Рахівського району, Закарпатської області. У трудовій книжці, що була видана заявниці 11 квітня 1989 року, вона значиться як [PERSON] [INFO] року народження. Довідки №№1515,1516 від 04.08.2008 року та №№52,53 від 01.092.2008 року свідчать про те, що у 1987-1989 роках заявниця працювала у колгоспі «Красногорский», Варнавинського району, Нижегородської області та у 1989-1992 роках - у колгоспі «Антонихинский» с.Кулигино, Варнавинського райну Нижегородської області, однак у вказаних довідках заявниця значиться як [PERSON]. У відповідності до п.6 ч.1 ст.256 Цивільного процесуального кодексу України слідує, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти належності правовстановюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті. [PERSON]надала суду дакази на підтвердження своїх вимог, дослідивши які, суд дійшов до висновку, що заява є підставною та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

03 червня 2008 року ЖКП №2 звернулося до суду з позовом до [PERSON]., [PERSON]. що зареєстровані за адресою: вулиця Перемоги, будинок № 24, кімната № 10, сел.Жовтневе м. Нововолинська, про визнання їх такими, що втратили право на користування даним житловим приміщенням. Позивач вимоги мотивує тим, що відповідно до рішення Нововолинської міської ради від 21.09.2007 року № 14/20 гуртожиток ВП «Шахта №5 НВ», що по [ADDRESS], з 01.12.2007 року переданий в комунальну власність міста. Згідно акта приймання - передачі гуртожиток поставлений на баланс ЖКП №2 ЖКО Нововолинської міської ради. При перевірці осіб, які проживають в гуртожитку було встановлено, що у кімнаті №10 відповідачі не проживають та особистих речей там не має. Відповідачі тривалий час не вносять плату за проживання в гуртожитку. Позивач просить визнати [PERSON]., [PERSON]. такими, що втратили право на користування житловою кімнатою в гуртожитку, так як вони не проживають в ній без поважних причин понад шість місяців. В судовому засіданні представник ЖКП №2 позовні вимоги підтримала, просить визнати відповідачів [PERSON]., [PERSON]. такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, кімнатою №10 в будинку [ADDRESS] Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, а саме шляхом поміщення судового оголошення в газету в «Волинь Нова». Про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, показання свідків [PERSON]., [PERSON]., які вказали, що в кімнаті №10 по [ADDRESS], відповідачі не проживають понад сім років без поважних причин, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення в зв'язку з наступним. Як зазначено в актах від 24 січня 2008 року, від 21 квітня 2008 року, від 30 травня 2008 року, складених працівниками ЖКП№2 (а.с.8-10) відповідачі за місцем реєстрації [ADDRESS], не проживають з 2001 року. З довідки з місця проживання про склад сім'ї і прописку слідує, що у кім. №10 що в [ADDRESS] зареєстровані [PERSON]., [PERSON].. (а.с. 6 ). Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідачі [PERSON]., [PERSON] . понад шість місяців без поважних причин не проживають в кімнаті [ADDRESS], а тому їх слід визнати такими, що втратили право на цю житлову площу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

03 червня 2008 року ЖКП №2 звернулося до суду з позовом до [PERSON].. що зареєстровані за адресою: [ADDRESS], про визнання його таким, що втратив право на користування даним житловим приміщенням. Позивач вимоги мотивує тим, що відповідно до рішення Нововолинської міської ради від 21.09.2007 року [ADDRESS], з 01.12.2007 року переданий в комунальну власність міста. Згідно акта приймання - передачі гуртожиток поставлений на баланс ЖКП №2 ЖКО Нововолинської міської ради. При перевірці осіб, які проживають в гуртожитку було встановлено, що у кімнаті №6 відповідач не проживає і його особистих речей там не має. [PERSON]. тривалий період часу не вносить плату за проживання в гуртожитку. Позивач просить визнати [PERSON]. таким, що втратив право на користування житловою кімнатою в гуртожитку, так як не проживає в ній без поважних причин понад шість місяців. В судовому засіданні представник ЖКП №2 позовні вимоги підтримала, просить визнати відповідача [PERSON] . таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, кімнатою [ADDRESS] Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, а саме шляхом поміщення судового оголошення в газету в «Волинь Нова». Про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, показання свідків [PERSON]., [PERSON]., які вказали , що в кімнаті[ADDRESS], відповідач не проживає близько останніх двох років підряд, особистих його речей в кімнаті немає, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення в зв'язку з наступним. Як зазначено в актах від 24 січня 2008 року, від 05 травня 2008 року, від 30 травня 2008 року, складених працівниками ЖКП№2 (а.с.8-10) відповідач за місцем реєстрації [ADDRESS] , не проживає з 2006 року. Як вбачається з довідки з місця проживання про склад сім'ї і прописку у[ADDRESS] зареєстрований [PERSON]. (а.с. 6 ). Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON]. понад шість місяців без поважних причин не проживає в кімнаті [ADDRESS] , а тому його слід визнати таким, що втратив право на цю житлову площу.

Outcome: approved