Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-18 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом в якому посилаються на ті обставини, що [PERSON] був власником житлового будинку з надвірними спорудами та будівлями [ADDRESS] . 06.05.1998р. він отримав у власність земельну ділянку по зазначеній адресі, цільове призначення земельної ділянки – обслуговування житлового будинку і господарчих споруд, про що свідчить Державний акт про право приватної власності на землю. 28 грудня 2004 року [PERSON] розпорядився своїм належним майном, а саме : подарував своїм синам [PERSON] та [PERSON] у рівних частках домоволодіння [ADDRESS] . 8 лютого 2005 року [PERSON] подарував своїм синам у рівних частинах земельну ділянку за вищевказаною адресою. Дані договори дарування домоволодіння та земельної ділянки були посвідчені приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Стаднік І.В. 21.11.2005р. [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на ? частину житлового будинку та земельної ділянки за адресою : [ADDRESS] . Спадкоємцями після померлого являлись вони – діти померлого та батько [PERSON] Після смерті їх батька [PERSON] – [PERSON] у 2006 р. отримав дублікат Державного Акту на право приватної власності на земельну ділянку з метою подальшого відчуження її. 23.02.2007р. [PERSON] дану земельну ділянку подарував відповідачеві за позовом – [PERSON] Даний правочин було посвідчено приватним нотаріусом [PERSON] . Вважають, що даний договір дарування земельної ділянки [ADDRESS] , укладеного між [PERSON] та [PERSON] є недійсним. Даний правочин порушує право власності їх на землю, як правонаступників після смерті батька. Про існування спірного договору дарування їм нічого не було відомо до часу коли не отримали у порядку спадкування за законом по 1/6 частині житлового будинку 31.01.2008р. вони отримали на підтвердження свого права на спадщину Свідоцтва про право на спадщину за законом. Згідно даних документів вони отримали у спадок лише сам житловий будинок з надвірними спорудами та будівлями. 24.03.2008 року відповідач на підставі договору дарування від 23.02.2007р. отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку. Просять в судовому порядку визнати недійсним договір дарування земельної ділянки №33 по вул.. Молодіжна в смт. Антонівка м.Херсона від 23.02.2007р., укладеного між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] . Визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку від 18.04.2007р., серія ЯД №724070, виданого [PERSON] , на підставі Договору дарування від 23.02.2007р., посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] ., реєстраційний №382, розташованої за адресою : [ADDRESS] . Визнати за Кисельовим А.П. та [PERSON] право власності по ? частині вищевказаної земельної ділянки. В судовому засіданні позивачі підтримали позов просять його задовольнити у повному обсязі вказавши на ті обставини, що спадкодавець за час життя зареєстрував в ХДБТІ договір дарування частини житлового будинку, що стосується договору дарування земельної ділянки, то вказаний договір зареєстрований не був оскільки [PERSON] передчасно тяжко хворів на онкозахворювання, тому не мав змоги займатися даною справою самостійно. Працівник Управління земельних ресурсів Херсонського міськвиконкому, не з’ясувавши всіх обставин незаконно видав [PERSON] дублікат Державного Акту на земельну ділянку, в результаті чого останній повторно подарував відповідачу спірну земельну ділянку в цілому. На даний час з відповідачем у них склалися неприязненні стосунки в результаті чого вони являючись власниками 1/3 частини житлового будинку не мають можливості ним користуватися, оскільки належна їм частина будинку знаходиться на земельній ділянці відповідача. Відповідач та його представник по довіреності позов не визнали посилаючись на ті обставини, що Договір дарування земельної ділянки від 08.02.2005 року підлягав реєстрації у Херсонському міськвиконкомі, що є підставою для одержання Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку. Однак вказаний договір зареєстрований не був, державні акти про право власності не отримані. Тому відповідно до ст.125 Земельного Кодексі України та відповідно до ст.220 ЦК України такий договір є не чинним. Отже, право власності на земельну ділянку до [PERSON] та відповідача не перейшло, лишилася у власності [PERSON] . Який на момент укладання договору дарування від 23.02.2007р. залишався власником спірної земельної ділянки. Договір дарування нотаріально посвідчений та зареєстрований у встановленому законодавством порядку. 18.04.2007р. [PERSON] був виданий Державний акт на право власності земельною ділянкою, згідно якого за ним зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0.1228 га, розташовану за адресою : [ADDRESS] . Вимоги позивачів визнати за ними право власності по ? частині земельної ділянки у порядку спадкування за законом є також безпідставними, оскільки на момент відкриття спадщини, спадкодавець не був власником спірної земельної ділянки. Просить в позові відмовити за необгрунтованністю. Третя особа – приватний нотаріус [PERSON] , в судовому засіданні пояснила, що дійсно вона посвідчувала договір дарування [PERSON] земельної ділянки за адресою : [ADDRESS] , [PERSON] Відчужувачем був наданий дублікат Державного акту на земельну ділянку та написана заява в якій він зазначив, що договорів, щодо передачі земельної ділянки у власність раніше не укладався ним. З цих підстав нею був посвідчений договір дарування 23.02.2007 року. Представник Управління земельних ресурсів у м.Херсоні в судовому засіданні пояснила, що вони видали [PERSON] дублікат Державного акту за спірну земельну ділянку, оскільки в їх установі не реєструвались договори відчуження по зазначеній землі, тому підстав відмовити Кисельову у видачі документу у них не було. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Кисельових підлягають задоволенню в повному обсязі з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] являвся власником житлового будинку з надвірними спорудами та будівлями [ADDRESS] та власником земельної ділянки за вказаною адресою, згідно Державного акту про право приватної власності на землю. Згідно договору дарування від 28 грудня 2004 року [PERSON] подарував своїм синам - [PERSON] та [PERSON] у рівних частках домоволодіння [ADDRESS] . 2. Згідно договору дарування від 8 лютого 2005 року [PERSON] подарував своїм синам у рівних частинах земельну ділянку за вищевказаною адресою. Дані договори дарування домоволодіння та земельної ділянки були посвідчені приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Стаднік І.В. Згідно свідоцтва про смерть від 21.11.2005р. помер [PERSON] . За час життя [PERSON] зареєстрував договір дарування частини будинку в державній установі. У зв’язку з тяжкою хворобою, договір дарування земельної ділянки в державній установі ним зареєстровано не було. Після смерті [PERSON] , позивачі одержали свідоцтво про право власності у порядку спадкування за законом від 31.01.2007 року, згідно якого вони одержали у спадок по 1/6 частині житлового будинку за вищевказаною адресою, також свідоцтво про право власності на 1/6 частину домоволодіння після померлого одержав його батько – [PERSON] При одержанні свідоцтва про право власності на спадок, позивачам стало відомо, що їх дід - [PERSON] , за час життя одержав дублікат Державного акту на землю і повторно, 23.02.2007 року передарував усю земельну ділянку відповідачу за позовом, даний правочин посвідчено приватним нотаріусом [PERSON] . Згідно представленої нотаріусом заяви, [PERSON] від 23.02.2007 року слідує, що дана земельна ділянка раніше ним не відчужувалась, договорів щодо передачі майна у спільну власність не укладалось. Таким чином [PERSON] був прихований від нотаріуса той факт, що на момент укладання договору дарування він не являвся власником земельної ділянки. Крім цього [PERSON] приховав від спадкоємців факт складання договору дарування належної їх батькові ? частини спірної земельної ділянки. На підставі договору дарування земельної ділянки від 23.02.2007 року, відповідач 18.04.2007 р. отримав Державний акт на право власності земельної ділянку площею 0.1228 га по [ADDRESS] . Відповідно до ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною /сторонами/ вимог, які встановлені ч.1,2 ст.203 цього Кодексу, а саме зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Зазначений правочин порушує право власності позивачів на землю, як правонаступників після смерті [PERSON] Оскільки на момент смерті [PERSON] , згідно договору дарування від8.02.2005року, являвся власником ? частини земельної ділянки, його право власності за час життя не було оспорено, договір дарування не скасовувався. Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Посилання відповідача на ті обставини, що договір дарування від 8.02.2005 року являвся недійсним оскільки не був зареєстрований в державній установі не може бути прийняте судом до уваги, оскільки власник міг реалізувати своє право в любий для нього час, оскільки законодавством не встановлений строк реєстрації права власності на майно. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] тяжко хворів і не міг самостійно реалізувати своє право на той період. Відповідно до ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування /зі збереженням її цільового призначення/ при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Оскільки позивачі являються спадкоємцями після смерті [PERSON] і одержали свідоцтво про право власності на спадок по 1/6 частині житлового будинку [ADDRESS] , вони фактично прийняли спадщину і на частину земельної ділянки, яка належала їх батькові за час життя, згідно договору дарування від 8.02.2005року. Суд вважає, що за позивачами необхідно визнати право власності на ? частину земельної ділянки, враховуючи те, що спадкоємець [PERSON] за час життя, після смерті сина не реалізував своє право на спадкове майно у вигляді частини земельної ділянки. Таким чином, суд вважає законними вимоги позивачів та такими які підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved