overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-21 00:00:00

У серпні 2008 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 2005 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. Сімейні стосунки припинені внаслідок не порозуміння один одного. Вважає, що шлюб носить формальний характер. Просила шлюб розірвати. Представник позивача до суду не з'явилася, надавши письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позову. Відповідач до суду не з'явився, надавши письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Дослідивши письмові докази, суд вважає необхідним позов задовольнити за наступних підстав. Між сторонами склалися правовідносини, урегульовані ст.ст.110,112 СК України. Відповідно до вимог ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, наявність малолітньої дитини і постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Судом встановлено, що сторони по справі з що з 2005 року перебувають у шлюбі. Від шлюбу дітей не мають. Сімейні стосунки припинені внаслідок не порозуміння один одного., примирення між сторонами неможливе, спільне господарство не ведеться. За вказаних обставин збереження шлюбу є недоцільним і його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та Михайлівської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області про визнання права власності на нерухоме майно. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що [INFO] року в [ADDRESS] померла її мати – [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина за законом, де спадкоємцем першої черги є вона. До складу спадкового майна входить житловий будинок з будівлями та спорудами господарського призначення, які розташовані по вулиці Шевченка, №11 в [ADDRESS] . Вона своєчасно прийняла спадщину, проте оформити свої права спадкоємця не має можливості через те, що житловий будинок був побудований нею та її батьками без належного дозволу та проекту на будівництво. Згідно ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути визнане за рішенням суду у разі, якщо земельна ділянка під уже збудоване нерухоме майно надана особі у встановленому законом порядку. Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з будівлями та спорудами господарського призначення, які розташовані по вулиці Шевченка, №11 в [ADDRESS] . На попередньому розгляді справи позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, підтвердила обставини викладені в позовній заяві та просила суд позов задоволити. Відповідач [PERSON] на попередньому розгляді справи позовні вимоги визнав в повному обсязі, підтвердив обставини викладені в позовній заяві та не заперечував проти визнання права власності на зазначене в позовній заяві майно за позивачкою. Представник відповідача Михайлівської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області на попереднє судове засідання не з’явився, однак сільська рада надіслала до суду лист №204 від 16 жовтня 2008 року, згідно якого Михайлівська сільська рада Глибоцького району Чернівецької області позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розглянути справу на попередньому судовому засіданні у відсутності представника сільської ради. Вислухавши пояснення позивачки [PERSON] , відповідача [PERSON] та ознайомившись із матеріалами справи, суд дійшов висновку, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем пред’явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. При таких обставинах суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження при розгляді справи. На підставі викладеного, ст. ст. 319, 328, 346, 376, 1216-1223, 1258, 1261,1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів, в якій зазначає, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі з 11.02.1990 р. по 12.11.2007 року, від якого вони мають сина [PERSON]. Позивачка стверджує, що їх син проживає разом з нею, знаходиться на її утриманні, в даний час він навчається, є повнолітнім, студентом денної форми навчання, потребує матеріальної допомоги батька. Відповідач працює в Бершадському РВ УМВС, має достатній доход, але на утримання сина ніякої допомоги не надає. У зв'язку з наведеним позивачка просить позов задовольнити, постановивши рішення, яким щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі ј частини його заробітку /доходу/ щомісячно на утримання їх спільної дитини на час навчання сина. Позивачка [PERSON] в попередньому судовому засіданні підтримує позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні позов визнав повністю, про що надав суду відповідну заяву. Суд роз'яснив відповідачу наслідки його процесуальних дій. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено, що від спільного проживання сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO] р. народження, батьком котрого є і в свідоцтві про народження записаний відповідач. Син проживає разом з позивачкою, навчається на денній формі навчання у Вінницькому державному аграрному університеті за контрактом, потребує матеріальної допомоги. Відповідач працює в Бершадському РВ УМВС України у Вінницькій області, може надавати матеріальну допомогу сину. Згідно з ч.1 ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Таким чином визнання позову відповідачем відповідає вимогам закону, не порушує нічиїх прав та законних інтересів і підлягає прийняттю, а позов - задоволенню в повному об'ємі. На підставі ст.ст. 199, 200 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-21 00:00:00

Позивач просить встановити факт володіння жилим будинком [ADDRESS] на праві приватної власності за померлою [INFO] року [PERSON], а також визнати за нею, позивачем, право власності на спадкове майно - вказаний жилий будинок, посилаючись на те, що вона є спадкоємцем померлої за заповітом, фактично прийняла спадщину, подавши в установлений законом строк до держнотконтори заяву про прийняття спадщини, але із-за відсутності свідоцтва про право власності на будинок оформити спадщину після смерті [PERSON] позивач не може і встановити даний факт в позасудовому порядку неможливо. Позивач в попередньому судовому засіданні позов підтримала і просила його задовольнити. Представники Дівичківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району та Переяслав-Хмельницького БТІ в попереднє судове засідання не з'явилися, направили суду заяви, в яких просять розглядати справу без участі їх представників, проти задоволення позову не заперечують. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] є спадкоємцем померлої [INFO] року [PERSON] за заповітом. Після смерті останньої відкрилася спадщина, яка складається із будинковолодіння [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] позивач, як спадкоємець, прийняла спадщину, подавши в установлений законом строк заяву до держнотконтори, на що була заведена спадкова справа №409 за 2008 рік. Проте, спірне господарство відносилося до категорії колгоспного двору, а тому реєстрація права власності відбувалася в погосподарській книзі. В подальшому за життя спадкодавця свідоцтво про право власності на будинок не оформлялося. При таких обставинах, оформити спадщину після смерті [PERSON] позивач не може і встановити даний факт в позасудовому порядку неможливо. Відповідно до довідки виконкому Дівичківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району від 23.09.2008 р. за №928 померла [PERSON] була зареєстрована [ADDRESS], згідно погосподарської книги №2, особового рахунку [NUMBER]. Спірний будинок не взятий на облік як безхазяйне майно. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть, копією заповіту, довідками Дівичківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району, технічною документацією на будинок, копією паспорту, відмовою у вчиненні нотаріальної дії, рішенням реєстратора про відмову в реєстрації. Отже, суд визнає встановленим факт володіння жилим будинком [ADDRESS] на праві приватної власності за померлою [INFO] року [PERSON]. При таких обставинах, за [PERSON] необхідно визнати право на спадщину. На підставі ст.ст. 328; 1268-1270 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-21 00:00:00

Позивач просить встановити факт володіння жилим будинком [ADDRESS] на праві приватної власності за померлою [INFO] року [PERSON], а також визнати за нею, позивачем, право власності на спадкове майно - вказаний жилий будинок, посилаючись на те, що вона є спадкоємцем померлої за заповітом, фактично прийняла спадщину, подавши в установлений законом строк до держнотконтори заяву про прийняття спадщини, але із-за відсутності свідоцтва про право власності на будинок оформити спадщину після смерті [PERSON] позивач не може і встановити даний факт в позасудовому порядку неможливо. Позивач в попередньому судовому засіданні позов підтримала і просила його задовольнити. Представники Гайшинської сільської ради Переяслав-Хмельницького району та Переяслав-Хмельницького БТІ в попереднє судове засідання не з'явилися, направили суду заяви, в яких просять розглядати справу без участі їх представників, проти задоволення позову не заперечують. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] є спадкоємцем померлої [INFO] року [PERSON] за заповітом. Після смерті останньої відкрилася спадщина, яка складається із будинковолодіння [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] позивач, як спадкоємець, прийняла спадщину, подавши в установлений законом строк заяву до держнотконтори, на що була заведена спадкова справа №515 за 2008 рік та, отримавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом на грошові вклади. Проте, спірне господарство відносилося до категорії колгоспного двору, а тому реєстрація права власності відбувалася в погосподарській книзі. В подальшому за життя спадкодавця свідоцтво про право власності на будинок не оформлялося. При таких обставинах, оформити спадщину після смерті [PERSON] позивач не може і встановити даний факт в позасудовому порядку неможливо. Відповідно до витягу з погосподарської книги особовий рахунок [NUMBER] відкритий на померлу [PERSON], яка рахувалася в списках членів домогосподарства [ADDRESS], як його голова. Спірний будинок не взятий на облік як безхазяйне майно. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть, копією заповіту, довідками Гайшинської сільської ради Переяслав-Хмельницького району, свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, витягом з погосподарської книги, копією паспорту, відмовою у вчиненні нотаріальної дії, рішенням реєстратора про відмову в реєстрації. Отже, суд визнає встановленим факт володіння жилим будинком [ADDRESS] на праві приватної власності за померлою [INFO] року [PERSON]. При таких обставинах, за [PERSON] необхідно визнати право на спадщину. На підставі ст.ст. 328; 1268-1270 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-21 00:00:00

Позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим будинком [ADDRESS], посилаючись на те, що даний будинок належить йому на праві приватної власності, і відповідач, як член його сім`ї, не проживає в даному будинку з грудня 2005 року, тобто понад один рік без поважних причин. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала і просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав і не заперечив проти його задоволення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS]. В даному будинку разом з ним, як члени сім`ї, зареєстровані мати позивача - [PERSON], брати позивача та батько - відповідач по справі [PERSON]. В жовтні 2005 року батьки позивача розірвала шлюб, і [PERSON] з грудня 2005 року, забравши все належне йому майно, в спірному будинку не проживає, переїхавши на інше місце проживання. З того часу ніякої домовленості з позивачем, як власником житла, відповідач не встановлював. Доказів стосовно поважних причин непроживання відповідача в даному будинку в судовому засіданні не добуто. В суді встановлено, що відповідач є членом сім`ї позивача, так як є його батьком, і, постійно проживаючи в спірному будинку, вів з іншими членами родини спільне господарство. Тому між сторонами склалися правовідносини, які регулюються цивільним законодавством. Згідно ст.405 ч.2 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про розірвання шлюбу, копією паспорту, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, довідками Жовтневої сільської ради Переяслав-Хмельницького району. Таким чином, [PERSON] втратив право користування спірним житлом, не проживаючи в ньому без поважних причин понад один рік. На підставі ст.ст.405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеною заявою і вказала , що 04.10.1999 року вона одружилася з відповідачем. Від шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON] . Їх спільне життя склалося не дуже вдало , але наміру розлучитися поки-що немає. Вихованням дитини та її матеріальним забезпеченням її чоловік не переймається і їй доводиться утримувати дитину самій . Розмір її заробітної плати листоноші не дозволяє належним чином утримувати дитину , інших доходів у неї немає. Відповідач добровільно на утримання дитини матеріальної допомоги не надає. Майна , яке могло б бути передане чоловіком в рахунок сплати аліментів у чоловіка не має . Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі &frac14; частини з усіх видів його заробітку (доходу) , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подачі заяви до його повноліття . В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, просить позов задовольнити . Відповідач в судовому засіданні вимоги визнав повністю, згоден сплачувати аліменти на утримання сина . Виходячи з наведеного , суд вважає , що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання . Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку , встановленому ст. 174 ЦПК України . Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши позивачку , відповідача , дослідивши матеріали справи дійшов до висновку , що позов підлягає задоволенню . Судом встановлено , що сторони проживають у шлюбі з 04.10.1999 року по даний час. Наміру розлучитися поки-що немає. Від сумісного життя мають неповнолітнього сина[PERSON] [INFO] народження, який знаходиться на утриманні позивачки. Відповідно до ст. 180 СК України відповідач зобов'язаний утримувати дитину , але добровільно надавати матеріальну допомогу на її утримання відмовляється , тому з нього необхідно стягнути аліменти на утримання сина[PERSON]а. Викладене підтверджується копією свідоцтва про народження, а/с -2, копією свідоцтва про одруження , а/с - 2, довідками Наливайківської сільської Ради, а/с- 5, 6, довідка ми про доходи 3, 4, не викликає сумніву , є достовірним. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача державне мито в сумі 51 грн , витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В позовній заяві зазначила, що в жовтні 2006 року відповідачка [PERSON] позичила в неї за розпискою 10200 євро, що еквівалентно за курсом Нацбанку 68952 гривень і зобов'язалась повернути зазначену суму до 1 жовтня 2008 року. На пропозицію позивачки добровільно повернути борг відповідачка ухиляється, не відповідає на телефонні дзвінки, при зустрічі з позивачкою обіцяє розрахуватися, але до цього часу борг не повернула. 10 вересня 2008 року [PERSON]. надала позивачці довіреність на право продажу її житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями, що розташований в [ADDRESS] та земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель за цією ж адресою, кадастровий номер 05206828020020078, площею 0,1000 га, але правовстановлюючих документів на будинок та землю не надала. В судовому засіданні позивачка [PERSON]. позовні вимоги підтримала, просила стягнути з [PERSON]. на її користь за договором позики борг в сумі 68952 гривень, дала суду покази аналогічні які викладені в позовній заяві. Відповідачка [PERSON]. позовні вимоги визнала не заперечувала проти їх задоволення, а саме стягнення з неї 68952 гривень. Вирішуючи спір суд встановив факт отримання [PERSON] від [PERSON] в жовтні 2006 року позики на суму 10200 Євро строком до 01.10.2008 року. Даному факту відповідають правовідносини позики за договором якої одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей (ст. 1046 ЦК України). Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Оскільки факт повернення боргу відповідачем не доведено та право [PERSON] невиконанням зобов'язання порушено і підлягає судовому захисту.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-21 00:00:00

Сторони зареєстрували свій шлюб 18.04.2000р. в відділі РАЦС Чернігівського району Запорізької області. Від даного шлюбу мають малолітню доньку: [PERSON], [INFO]року народження. У сторін шлюб перший. Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON]. В судовому засіданні позивачка [PERSON] на вимогах наполягала , посилаючись на те , що відповідач зловживає спиртними напоями , не приділяє доньці батьківської уваги, в зв'язку з чим не могла більше продовжувати сімейно-шлюбні відносини. Відповідач [PERSON] проти позовних вимог не заперечував. Перевіривши матеріали справи, заслухавши сторони, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивачка та відповідач знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 18.04.2000р ., зареєстрований відділом РАЦС Чернігівського району Запорізької області, актовий запис № 07. Шлюб перший /а.с. 5/. Від даного шлюбу подружжя має доньку [PERSON] ,[INFO] р.н., яка проживає з позивачкою Подальше спільне життя вважають неможливим. Відповідно до ч.3,4 ст. 56 СК України , кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування на їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу. Витрати по оформленню розірвання шлюбу покласти на позивача, відповідача від витрат звільнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-21 00:00:00

[PERSON] просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі ј частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на кожну дитину , на утримання дітей: [PERSON], [INFO]р.н. та [PERSON], [INFO] р.н.. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги частково змінила, просила суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі ј частини усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] р.н.,оскільки відповідач відмовляється добровільно допомагати утримувати дитину, та не надає матеріальної допомоги. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]р.н. в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Оцінюючи докази, суд приходить до висновку. Так, сторони являються батьками дитини: [PERSON], [INFO] р.н.. згідно свідоцтва про народження, виданого Новополтавською сільською радою Чернігівськог району Запорізької області. /а.с.5 /. Дитина проживає з позивачкою в [ADDRESS]. Відповідач постійно проживає в [ADDRESS]. Оскільки, відповідач являється батьком неповнолітньої дитини і зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на його утримання, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved