Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-29 00:00:00

Позивач 13 жовтня 2008 року звернулась до Добровеличківського районного суду з позовом до[PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи позовні вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем мають сина [PERSON][INFO] року народження. Син на даний час проживає з позивачем, знаходиться на повному її утриманні. Відповідач не будучи обтяженим іншими аліментними обов»язками в добровільному порядку будь-якої матеріальної допомоги позивачу та неповнолітній дитині не надає. В первинному позові просила суд стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 250 гривень щомісячно . Позивач в судовому засіданні зменшила позовні вимоги і просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі щомісячно в розмірі 100 грн. до виповнення повноліття дитині. Означені позовні вимоги позивачв судовому засіданні підтримала повністю, обґрунтувала їх поясненням, яке відповідає по суті мотивації позовної заяви. Відповідач в судовому засіданні зменшені позивачем позовні вимоги визнав повністю, пояснив що згоден сплачувати аліменти в розмірі остаточно відшукуваному позивачем. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини сторін по справі. Згідно до свідоцтва про народження серії І-ОЛ № 092156 (а.с.5) відповідач записаний батьком [PERSON][INFO] року народження. Відповідач, не обтяжений іншими аліментними обов”язками, являється працездатною особою, не має місця роботи, постійного сталого заробітку, періодично має дохід від роботи по найму, в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надавав. Позов визнає в повному обсязі. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов”язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров”я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.2 ст.25 Міжнародної Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року ратифікованої 27.02.1991 року батько або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аналізуючі зібрані по справі докази, оцінюючи їх в сукупності суд вважає, що позовні вимоги [PERSON]до[PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню повністю, оскільки відповідач не виконує покладені на нього законом та моральними засадами в суспільстві обов»язки, щодо виховання та матеріального забезпечення своїх неповнолітніх дітей. При ухваленні процесуального рішення у справі суд базується на межах позовних вимог та приймає визнання відповідачем позову в повному обсязі. З огляду на викладене,

Outcome: approved