overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про визнання дійсним договору про купівлю - продаж житлового приміщення та визнання права власності на нього. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до Біржового контракту № 148 укладеного між відповідачем та позивачем 23.02.1999 року на Регіональній товарній біржі “ЧАС” (договір купівлі-продажу), позивачем [PERSON] набута у приватну власність квартира, розташована за адресою: [ADDRESS]. Всі обов`язки за договором купівлі продажу сторонами були виконані в повному обсязі, але виявилося, що зареєстрований на біржі договір купівлі-продажу є недійсним, так як він не посвідчений нотаріально. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої позовні вимоги, їх мотивування та просила задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву, про розгляд справи у його відсутності, позов визнав, не заперечував проти його задоволення в повному обсязі. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Біржового контракту № 148 укладеного між відповідачем та позивачем, 23.02.1999 року на Регіональній товарній біржі “ЧАС” (договір купівлі-продажу) у приватну власність позивач набув квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. У судовому засіданні встановлено, що умови Біржового контракту сторонами були виконані повністю, проте договір не було посвідчено нотаріально, як вимагає того ст. 657 ЦК України, а тому відповідно до ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення такий договір є нікчемним. У відповідності зі ст. 334 ЦК України, право власності у одержувача майна за договором виникає з моменту передачі майна. Право власності на майно за договором, що підлягає нотаріальному посвідченню, виникає в набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою про визначення часток у майні, яке знаходиться в спільній сумісній власності. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачами [PERSON], [PERSON] ним, та їх батьками [PERSON] і [PERSON], шляхом приватизації була набута у власність трикімнатна квартира [ADDRESS]. [INFO][PERSON] помер не залишивши заповіту. Так як при житті [PERSON] частки у праві спільної сумісної власності не визначені, позивачі не мають можливості належним чином оформити спадщину. Позивачі просять суд визначити право власності на частки в квартирі [ADDRESS], яка була спільною сумісною власністю сім'ї на [INFO], наступним чином: [PERSON] - право власності на 1/4 частку квартири, вартістю 3250 грн.; [PERSON]- право власності на 1/4 частку квартири, вартість 3250 грн.; [PERSON] - право власності на 1/4 частку квартири, вартістю 3250 грн.; [PERSON] - право власності на 1/4 частку квартири, вартістю 3250 грн. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтвердила свої позовні вимоги та їх обґрунтування, викладені в позовній заяві. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву з проханням розглянути справу в її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі Відповідач [PERSON] визнала позов в повному обсязі, не заперечувала проти визначених позивачами розмірів часток в квартирі [ADDRESS]. Прохання про розгляд позову в попередньому судовому засіданні викладено в письмовій формі та долучено до матеріалів справи. Заслухавши в судовому засіданні пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про право власності № 03168 від 26.09.2003 року, виданого Фондом комунальної власності міської ради позивачам та членам їх сім'ї на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. Під час життя [PERSON], який помер [INFO], частки у майні спільної власності не визначались. Згідно ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Згідно ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Згідно ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Так як в судовому засіданні не встановлено, що при житті [PERSON]. існували інші домовленості між померлим та членами його сім'ї щодо поділу спільної сумісної власності - квартири [ADDRESS], суд вважає доцільним встановити, що частки в спільній сумісній власності на [INFO] були рівними. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про виділ частки у майні спільної сумісної власності. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачем та його дружиною - [PERSON], яка померла [INFO] не залишивши заповіту, шляхом приватизації була набута у власність двокімнатна квартира [ADDRESS]. Так як при житті [PERSON] частки у спільній сумісній власності не визначались, позивач не має можливості належним чином оформити спадщину. Позивач просить суд визначити частки в квартирі [ADDRESS], яка була спільною сумісною власністю сім'ї станом на [INFO] та право власності на них, наступним чином: [PERSON] - право власності на 1/2 частку квартири; [PERSON] - право власності на 1/2 частку квартири. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтвердив свої вимоги та їх обґрунтування. Від третьої особи - Бюро технічної інвентаризації м. Вугледару надійшла письмова заява про розгляд справи у відсутності представника, заперечень проти позову [PERSON] не мають. Заслухавши в судовому засіданні пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про право власності № 02856 від 30.05.2002 року, виданого Вугледарським управлінням житлово - комунального господарства, позивачу та його дружині на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. (а.с.9) [PERSON], померла [INFO], про що в книзі реєстрації смертей Відділу РАЦС Вугледарського управління юстиції Донецької області 04.01.2008 року зроблено актовий запис за № 01. (а.с.8) Згідно ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Згідно ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Згідно ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Так як в судовому засіданні не встановлено, що при житті [PERSON] існувала інша домовленість про поділ спільної сумісної власності - [ADDRESS] між позивачем та померлою, суд вважає доцільним встановити, що частки в спільній сумісній власності станом на [INFO] були рівними. На підставі викладеного, у відповідності до ст.ст.357, 372, 1223, 1226,1267 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу до свого чоловіка - [PERSON] посилаючись на те, що в червні 2007 року їх сім'я розпалась, оскільки відповідач зловживав спиртними напоями, вчиняв свари та бійки в присутності дитини. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач позов визнав. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, оцінив надані сторонами докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, який було зареєстровано 11 вересня 2004 року. Шлюб у обох перший. Від спільного життя вони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]року народження. Під час спільного життя між подружжям виникали свари з різних питань, відповідач зловживав спиртними напоями, матеріально сім'ю не забезпечував, що привели до неприязні одне до одного, втрати любові та взаєморозуміння. З червня 2007 року шлюбні стосунки подружжя не підтримують, разом не проживають, поновлювати їх позивач не вважає за можливе. Ці обставини визнані відповідачем і відповідно до ст. 61 ЦПК доказування не потребують. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, які мають істотне значення, тому шлюб між подружжям слід розірвати. Відповідно до ст. ст. 160, 161 СК України місце проживання неповнолітньої дитини подружжя слід визначити за її фактичним місцем проживання, а саме - з її матір'ю. Обов'язок сплатити державне мито за реєстрацію розірвання шлюбу в органах РАГСу слід покласти на відповідача. Відповідно до ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 224 - 226 ЦПК України, ст. ст. 110 - 112, 160, 161 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу до своєї дружини - [PERSON] посилаючись на те, що в 1996 році їх сім'я розпалась, оскільки відповідачка залишила сім'ю, покинула двох дітей і з цього часу усякі відносини з нею перервано. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчить корінець судової повістки з її підписом, причину неявки суду не повідомила, заперечень проти позову суду не надала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, оцінив надані позивачем докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, який було зареєстровано 15.06.1991року. Шлюб у обох перший. Від спільного життя вони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] року народження, і [PERSON], [INFO] року народження. В 1996 році відповідачка залишила чоловіка та дітей і перейшла жити до іншого чоловіка. З цього часу шлюбні стосунки подружжя не підтримують, разом не проживають, і поновлювати їх позивач не вважає за можливе. Ці обставини встановлені судом на підставі пояснень позивача, які він дав в судовому засіданні. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, які мають істотне значення, тому шлюб між подружжям слід розірвати. Відповідно до ст. ст. 160, 161 СК України місце проживання неповнолітніх дітей подружжя слід визначити за її фактичним місцем проживання, а саме - з їх батьком Обов'язок сплатити державне мито за реєстрацію розірвання шлюбу в органах РАГСу слід покласти на відповідачку. Відповідно до ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 224 - 226 ЦПК України, ст. ст. 110 - 112, 160, 161 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу до своєї дружини - [PERSON] посилаючись на те, що рік тому вони припинили шлюбні відносини і їх сім'я розпалася, оскільки відповідачка почала жити з іншим чоловіком. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідачка позов визнала. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, оцінив надані сторонами докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, який було зареєстровано 22 січня 1996 року. Шлюб у обох перший. Від спільного життя вони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] року народження. Рік тому відповідачка залишила позивача і перейшла жити до іншого чоловіка. З цього часу шлюбні стосунки подружжя не підтримують, разом не проживають, поновлювати їх не вважають за можливе. Ці обставини визнані відповідачкою і відповідно до ст. 61 ЦПК доказування не потребують. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, які мають істотне значення, тому шлюб між подружжям слід розірвати. Відповідно до ст. ст. 160, 161 СК України місце проживання неповнолітньої дитини подружжя слід визначити за її фактичним місцем проживання, а саме - з її батьком. Обов'язок сплатити державне мито за реєстрацію розірвання шлюбу в органах РАГСу слід покласти на позивача. Відповідно до ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 224 - 226 ЦПК України, ст. ст. 110 - 112, 160, 161 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подружні стосунки з відповідачкою були припинені 21 липня 2008 року через недовіру та несумісність характерів. Позивач у судове засідання не з'явився, позов підтримав, просив справу розглядати за його відсутності, про що надав письмову заяву. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, позов визнала, просила справу розглядати за її відсутності, про що надала письмову заяву. Відповідно до ст.130 ЦПК України у разі визнання відповідачкою позову суд відповідно до ч. 4 ст.174 ЦПК за наявності підстав задовольняє позов у попередньому судовому засіданні. Матеріалами справи встановлено, що сторони з 23 січня 1999 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Сєвєродонецьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №26. Від спільного подружнього життя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між сторонами були припинені 21 липня 2008 року через недовіру та несумісність характерів. Подальше збереження сім'ї не можливе та суперечить інтересам сторін та їхньої малолітньої дитини, тому, відповідно до ст. ст. 104, 105 СК України шлюб необхідно розірвати. Таким чином, визнання відповідачкою пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

[PERSON] 16 липня 2008 року звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання їх дочки [PERSON], [INFO] року народження , в розмірі &frac14; частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що відповідач є батьком дитини і не виконує свого обов'язку матеріально утримувати дочку, яка перебуває на її утриманні. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала і просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі &frac14; частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до повноліття дитини. Відповідач в судовому засіданні позов визнав і не заперечував, щоб з нього було стягнуто аліменти на утримання дочки. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO] року народження, що стверджується копією свідоцтва про народження дитини. Дитина сторін проживає із матір"ю [PERSON], що не заперечує відповідач. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст.182 ч.2 СК України). Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Тому за вищевказаних обставин є всі підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

Відповідач пред”явлені позовні вимоги визнав частково. Позивачка звернулася до суду з вищевказанними вимогами, посилаючись на те, що 12 серпня 2000 року зареєстрували шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною та одержує матеріальну допомогу, яка є мізерною.Інших джерел доходу не має. У добровільному порядку відповідач відмовляється надавати матеріальну допомогу, тому просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання до досягення дитиною трьох років у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Позивачка у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просить задовільнити позов у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав частково та суду пояснив, що з позивачкою знаходяться в зареєстрованному шлюбі від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. В теперішній час разом із дружиною не проживають, тому він мешкає у своїх батьків. Згоден сплачувати лише 1/8 частину всіх видів заробітку, так як знаходиться в тяжкому матеріальному стані, так як сплачує кредит у розмірі 6 000 грн., а також за рішенням суду сплачує аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Вислухав сторони, дослідив письмові матеріали справи суд вважає встановленними наступні обставини. Сторони перебувають у шлюбі з 12 серпня 2000 року /а.с.2/.Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] /а.с.3/.Заробітна плата відповідача за два останніх місяця складає 2127 грн. 37 коп./а.с.4/.Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу не надає. Викладеними обставинами відповідають правовідносини, які виникають з права дружини , з якою проживає дитина на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, у зв”язку з тим, що у судовому засіданні встановлено, що відповідач сплачує аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку та виплачує щомісячно заборгованність по кредиту.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

Позивачка звернулася в липні 2008 року до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Посилаючись в позовній заяві та попередньому судовому засіданні на те, що 25 липня 1992 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем в Ізюмському міському відділі реєстрації актів громадського стану Харківської області, про що було зроблено актовий запис [NUMBER]На теперішній час шлюб між ними було розірвано. Від даного шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO] який мешкає з нею і знаходиться на повному її утриманні. В добровільному порядку відповідач надавати матеріальну допомогу на утримання дитини відмовляється і тому вона просить суд позов задовольнити і стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини. У попередньому судовому засіданні відповідач позов визнав і не заперечував проти його задоволення, пояснивши, що дійсно зареєстрував шлюб з позивачкою, від якого вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Суд заслухавши показання сторін, перевіривши матеріали справи, прийшов до висновку, що за таких обставин позов підлягає задоволенню. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 147 ЦПК України сторони попереджені про наслідки визнання відповідачем позову. На підставі ст.ст. 181, 183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

Позивачка звернулася в липні 2008 року до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Посилаючись в позовній заяві та попередньому судовому засіданні на те, що 13.10.2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем в Чистоводівській сільській раді, Ізюмського району Харківської області, про що було зроблено актовий запис [NUMBER]Від даного шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], який мешкає з нею і знаходиться на повному її утриманні. В добровільному порядку відповідач надавати матеріальну допомогу на утримання дитини відмовляється і тому вона просить суд позов задовольнити і стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини. У попередньому судовому засіданні відповідач позов визнав і не заперечував проти його задоволення, пояснивши, що дійсно зареєстрував шлюб з позивачкою, від якого вони мають неповнолітнього сина [PERSON],[INFO]. Суд заслухавши показання сторін, перевіривши матеріали справи, прийшов до висновку, що за таких обставин позов підлягає задоволенню. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 147 ЦПК України сторони попереджені про наслідки визнання відповідачем позову. На підставі ст.ст. 181, 183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

Відповідач в судове засідання не з”явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності. Представник позивача підтримав позовні вимоги, суду пояснив, що відповідно до укладеного договору від 19.05.2006 року відповідач -[PERSON]. отримала кредит у розмірі 2 000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення умов закону та договору відповідач зобов”язання за вказаним договором належним чином не виконала. У зв”язку з чим станом на 26.05.2007 року вона має заборгованість за кредитним договором у сумі 2431,78 грн. Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у сумі 2431,78 грн. та судові витрати у сумі 81 грн. Вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні обставини. Відповідач за кредитним договором від 19.05.2006 року отримав від позивача грошовий кредит в розмірі 2 000 грн. Умови договору відповідач не виконав у зв”язку з чим станом на 26.05.2008 року вона має заборгованість у розмірі 2431,78 грн, що складається з заборгованості за кредитом - 1333,01 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 1098,77 грн, що підтверджується розрахунком суми заборгованості по кредитному договору . Викладеним обставинам відповідають правовідносини із зобов”язань за кредитним договором та недопустимості одностороньої відмови від виконання зобов”язань, а також щодо наслідків неналежного виконання зобов”язань. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що права позивача порушені неналежним виконанням зобов”язань відповідачем і є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі.

Outcome: approved