Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-21 00:00:00

[PERSON]. у липні 2008 року звернувся в суд із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів у частці від доходу, в обгрунтування якої посилалася на те, що, укладений між нею і відповідачем шлюб 19.05.2008 року було розірвано, у неї на утриманні залишилася неповнолітня дитина - донька [PERSON], 2002 року народження, яка проживає із нею. Вказувала, що з червня 2008 року фактично відповідачем не надається матеріальна допомога. Зазначала, що відповідач є працездатним, інших утриманців не має, а тому, просила, стягнути з останнього на її користь на утримання дитини аліменти в частці від доходу відповідача у розмірі ј частини на місяць, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття. В попередньому судовому засіданні позивач заявлений позов підтримала, посилалася на обставини викладені в позовній заяві; просила заявлені нею позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач, в попередньому судовому засіданні повністю визнав позовні вимоги, не заперечував щодо стягнення аліментів в Ѕ частки від отриманого ним доходу, на утримання їх доньки [PERSON], 2002 року народження, щомісячно, до повноліття останньої. Суд вважає за можливе, у відповідності до вимог ч.4 ст. 130 ЦПК України розглянути справу по суті в попередньому судовому засіданні, проти чого не заперечували сторони по справі. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов є обгрунтованим і підлягає до задоволення. Судом, належними доказами по справі, встановлено, що сторони, після розірвання шлюбу 19.05.2008 року, спільно не проживають однією сім»єю, відповідач переїхав проживати до господарства своїх батьків в с. Бочківці Хотинського району; їх донька [PERSON], 2002 року народження проживає із позивачем та перебуває на її повному матеріальному забезпеченні, відповідач не надає матеріальної допомоги; відповідач є працездатним, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на своєму утриманні не має, від праці у приватного підприємця по найму отримує певну суму доходу, яка в місяць становить біля 1200 - 1400 грн., а тому має змогу сплачувати аліменти на утримання дитини. Дане знайшло своє підтвердження, із пояснень сторін в судовому засіданні та матеріалів справи. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов”язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує те, що дитина утримується позивачем, відповідач є працездатним, інших дітей не утриманні не має, а тому суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у розмірі ј частини щомісячно, до повноліття дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд прису­джує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а якщо позов задо­волений частково, судові витрати присуджуються позивачу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Суд, вважає за необхідне, стягнути з відповідача в дохід держави судові витрати по справі. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved