Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів та просить постановити рішення, яким визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане[PERSON] 21 березня 2006 року Шостою Київською державною нотаріальною конторою (номер спадкової справи № 435/05, зареєстроване в реєстрі за № 1с-553); визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом видане [PERSON] Шостою Київською державною нотаріальною конторою 05 грудня 2006 року і зареєстроване в реєстрі за № 1с-1838; визнати за ним право власності на 54/100 частин житлового будинку площею 66,10 кв.м., розташованого на земельній ділянці площею 907 кв.м., що знаходиться за адресою:[ADDRESS] посилаючись на те, що померла [PERSON]була його двоюрідною тіткою, а тому він відповідно до ст. 1265 ЦК України є спадкоємцем п”ятої черги. Представники позивача в судовому засіданні пітримали позовні вимоги та просили їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON]. - [PERSON]. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, видача оскаржуваного позивачем свідоцтва була здійснена у відповідності до вимог чинного законодавства і [PERSON] був цілком обгрунтовано та на законних підставах закликаний до спадкування після [PERSON]., як спадкоємець четвертої черги, вважає позов необшрунтованим та безпідставним . Представник відповідача Головного управління юстиції у м. Києві Смовж О.Ю. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що спірні обставини були предметом судового розгляду та тому вважаються доведеними в судовому засіданні під час розгляду іншої цивільної справи, тобто відповідно до ст. 61 ЦПК України зазначені в позовній заяві обставини не підлягають повторному доказуванню. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено в судовому засіданні, що [INFO] померла [PERSON]., після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді 54/100 частин жилого будинку [ADDRESS] яка належала останній на праві приватної власності. 14 червня 2005 року до Шостої Київської державної нотаріальної контори звернувся [PERSON]. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON]та на підставі чого була заведена спадкова справа. 24.11.2005 року з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON]до нотаріальної контори звернулася [PERSON], а позивач [PERSON]. у визначений законом строк з заявою до нотаріальної контори не звертався. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 13.12.2007 року було відмовлено в задоволенні позову[PERSON] до [PERSON], Головного управління юстиції у м. Києві про визнання недійсним свідоцтв про право на спадщину за законом та за заповітом, визнання права власності та встановлення факту родинних стосунків, яке ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 07.05.2008 року залишено без змін, тобто на даний час зазначені судові рішення набрали законної сили. Зазначеними рішеннями було встановлено, що при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON]. 21.03.2006 року державним нотаріусом не було допущено порушення вимог чинного законодавства, а [PERSON] мав законні підстави для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно [PERSON]., яка померла [INFO] [INFO] [PERSON] помер, залишивши заповіт на користь [PERSON]., яка 06.07.2006 року звернулася до Шостої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, і якій 05.12.2006 року було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. В даному випадку позивач посилається на обставини, які були предметом іншого судового розгляду та вважаються доведеними в судовому засіданні під час розгляду справи за позовом[PERSON] до [PERSON]., Головного управління юстиції у м. Києві про визнання недійсним свідоцтв про право на спадщину за законом та за заповітом, визнання права власності та встановлення факту родинних стосунків. Крім того, Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 13.12.2007 року встановлено, що відсутність у резолютивній частині рішення конкретного строку, який [PERSON] та [PERSON]проживали однією сім”єю, не є підставою для невиконання судового рішення державним нотаріусом, так як відповідно до ст.. 124 Конституції України судові рішення є обов”язковими для виконання на всій території України. До посилань позивача на те, що його було позбавлено спадщини, а також при видачі свідоцтв про право на спадщину були порушені його права як спадкоємця п”ятої черги суд відносить критично, оскільки останній не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк, а також не звертався до суду із позовом про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини, тобто не заявляв про себе як спадкоємця п”ятої черги. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. В судовому засіданні позивач не навів переконливих доказів порушення його прав або ж законних інтересів, з боку зазначених в позові відповідачів, визначених законом . Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги безпідставні, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, не встановлено порушень особистих прав і свобод позивача зазначеними в позові відповідачами і тому в позові слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed