Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-27 00:00:00

Позивачка 08 травня 2008 року звернулась до суду з позовом, у якому просить визнати за нею у порядку спадкування після батька [PERSON], померлого [INFO], і матері [PERSON], померлої [INFO], право власності на належне їм право на земельну частку (пай) та вклади у банку. При цьому, позивачка вказує на те, що сторони у справі є дітьми спадкодавців, які заповідали належні їм земельні частки (паї) відповідачу [PERSON]., але він їх спадщину не приймав. Вона, як спадкоємець за законом першої черги, прийняла спадщину своїх батьків, оскільки постійно проживала з ними на час відкриття спадщини, а відповідачі спадщину не приймали. Оформити свої спадкові права на майно спадкодавця шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом вона не може через різне написання у документах прізвища спадкодавців та наявність у свідоцтві про її народження виправлень її прізвища. У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав і доповнив їх щодо визнання права власності на вклади у банку спадкодавців, якими є вклади за рахунками [NUMBER], [NUMBER]на ім'я [PERSON]. та за рахунками [NUMBER], [NUMBER]на ім'я [PERSON]. у філії № 2823/008 Котовського відділення № 2823 відкритого акціонерного товариства „Державний ощадний банк України”. Відповідачі [PERSON] ., [PERSON]., [PERSON]. позов визнали повністю і просять суд його задовольнити, зазначивши, що спадщину своїх батьків не приймали і своїх прав на неї не заявляють. Заслухавши пояснення сторін у справі, вивчивши матеріали справи, суд находить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини, які не заперечуються сторонами і підтверджуються наявними у справі доказами. Згідно свідоцтва про смерть Новозарицької сільської ради Фрунзівського району Одеської області, [INFO] в с. Федосіївка помер [PERSON].. Відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого 19 серпня 1996 року Фрунзівською районною державною адміністрацією Одеської області і зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 237, [PERSON]. належало вказане право в землі колективного сільгосппідприємства „Перемога ” с. Новозарицьке Фрунзівського району Одеської області розміром 8,77 в умовних кадастрових гектарах. За довідками від 3 березня 2008 року відділу земельних ресурсів у Фрунзівському районі, за вказаним сертифікатом земельна ділянка в натурі не виділялась і документи на одержання державного акту на право власності не виготовлялись, сервітути, обмеження та обтяження відсутні. Згідно заповіту, посвідченого 28 вересня 2001 року за реєстром № 15 Новозарицької сільської ради Фрунзівського району Одеської області, спадкодавець заповідав вказаний вище сертифікат своєму синові [PERSON].. У заявах ф. № 1 про видачу паспорту [PERSON]. і [PERSON]. зазначено, що вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 3 грудня 1950 року відділом ЗАГС Іллічівського райвиконкому м. Одеси. За довідками Новозарицької сільської ради №№ 25, 26 від 25 січня 2008 року, позивачка постійно проживала в с. Федосіївка зі своїми покійними батьками. Згідно свідоцтва про смерть Новозаріцької сільської ради Фрунзівського району Одеської області, [INFO] в с. Федосіївка померла [PERSON].. Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 933943, виданого 15 листопада 2006 року Фрунзівською районною державною адміністрацією Одеської області і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 010653600104, [PERSON]. належала земельна ділянка площею 6,21 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Новозаріцької сільської ради Фрунзівського району Одеської області масив[ADDRESS] У акті від 29 грудня 2005 року про перенесення в натуру меж цієї ділянки зазначено, що це зроблено їй як власнику сертифіката серії [NUMBER]. За довідкою від 3 березня 2008 року відділу земельних ресурсів у Фрунзівському районі, на цю ділянку сервітути, обмеження та обтяження відсутні. Згідно ощадної книжки та довідки Котовського відділення № 2823 Одеської області ВАТ „Державний ощадний банк України”, на ім'я [PERSON]. відкриті рахунки [NUMBER] і [NUMBER], по яким заповітне розпорядження відсутнє. На ім'я [PERSON]. є рахунки [NUMBER] і [NUMBER], за якими 1 лютого 2002 року складено заповітне розпорядження на позивачку. Відповідно до заповіту, посвідченого 28 вересня 2001 року за реєстром № 16 Новозаріцької сільської ради Фрунзівського району Одеської області, [PERSON]. заповідала своєму синові [PERSON]. сертифікат на право на земельну частку (пай) розміром 8,77 умовно кадастрових гектара, виданим КСП „Перемога” Фрунзівського району Одеської області 19 серпня 1996 року серії [NUMBER]. У свідоцтві про народження позивачки, виданого 1 березня 1965 року Перехрестівською сільрадою Фрунзівського району, обоє спадкодавців вказані її батьками, а згідно запису акта про укладення шлюбу, складеного 4 грудня 1982 року за № 14 Мардарівською сільською радою Ананьївського району Одеської області, позивачці було присвоєне прізвище Зайчуковська. Згідно свідоцтв про народження відповідачів, обоє спадкодавців вказані їх батьками. За відомостями Великомихайлівської державної нотаріальної контори, спадкові справи після смерті [PERSON]. і [PERSON]. не відкривались, заповіти щодо її майна були посвідчені Новозарицькою сільською радою Фрунзівського району Одеської області. Згідно довідки Новозаріцької сільської ради № 145 від 26 травня 2008 року, вказані вище заповіти обох спадкодавців не були ними змінені або скасовані. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Чинними на день відкриття спадщини [PERSON]. положеннями ст.ст. 524 ч. 2 і 553 ч. 2 ЦК УРСР було встановлено, що спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом, і вважається, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (ст. 549 цього Кодексу). Згідно з положеннями ст. 549 п. 1 ЦК УРСР і п. 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерством юстиції України від 18 червня 1994 року № 18/5, доказом прийняття спадщини була наявність у спадкоємця документів на майно або довідка виконкому місцевої ради про проживання спадкоємця безпосередньо перед смертю спадкодавця разом з ним. Частиною 2 ст. 548 ЦК УРСР було встановлено, що прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Чинними на день відкриття спадщини [PERSON]. положеннями ст.ст. 1223, 1268 ЦК України встановлено, що у разі неприйняття спадщини за заповітом, право на спадкування одержують спадкоємці за законом, вважається таким, що прийняв спадщину спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. До спадкоємців за законом першої черги ст.. 1261 ЦК України віднесені діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Суд вважає доведеним факт родинних відносин сторін у справі зі спадкодавцями, та належність останнім правовстановлювальних документів на майно, оскільки це підтверджено відомостями про особу спадкодавців, довідками про їх проживання з позивачкою однією сім'єю, свідоцтвами про народження та одруження сторін у справі. Відмінності у документах прізвищ спадкодавців та сторін у справі не спростовують цих фактів, оскільки вони викликані їх різним написанням у російськомовному та україномовному варіантах. Доведеним є і прийняття позивачкою спадщини обох спадкодавців, оскільки вона постійно проживала з ними на час відкриття спадщини, що підтверджене відповідними довідками Новозаріцької сільської ради. Оскільки, відповідач [PERSON]., як спадкоємець за заповітом, та інші відповідачі, як спадкоємці за законом першої черги, вказану спадщину не приймали, інші спадкоємці за законом першої черги відсутні, то ця спадщина була успадкована позивачкою, як спадкоємцем за законом першої черги, і до неї перейшли частки відповідачів. З урахуванням наведених вище обставин, позивачці, як спадкоємцю за законом першої черги, яка прийняла спадщину, належить все майно спадкодавців і визнання позову відповідачами не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved