Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами та земельну ділянку розміром 0,1500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, земельну ділянку розміром 0,0537 га для ведення особистого селянського господарства, розташовані по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. В судовому засіданні позивачка, підтримуючи свої позовні вимоги пояснила, що її мати [PERSON] мала рідну тітку [PERSON], яка проживала в шлюбі з [PERSON] в м.Харкові, які в 1997 році придбали житловий будинок в [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 21 березня 1997 року. Дітей подружжя [INFO] не мало, підтримувало тісні родинні стосунки з їх сім'єю. Після смерті 23 грудня 2002 року [PERSON], вона продовжувала опікуватися дідусем [PERSON], так як крім неї він родичів не мав. За станом здоров'я [PERSON] був не в змозі виконувати фізичну роботу, потребував догляду. 7 липня 2005 року секретарем Андріївської селищної ради Білецькою Т.Д. був посвідчений заповіт, за яким [PERSON] все своє майно заповідав їй. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті вона разом зі своєю сім'єю вселилась в будинок покійного, так як згідно заповіту після смерті [PERSON] все його майно переходить у її власність. В березні 2008 року звернулась до Балаклійської державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, але при перевірці було встановлено, що заповіт не внесений до алфавітної книги нотаріальних дій по Андріївської селищної раді. Той факт, що [PERSON] заповідав їй все його майно підтверджується наявністю другого примірнику заповіту в архіві Андріївської селищної ради, тому вона була вимушена звернутися до суду. Відповідач Андріївська селищна рада надала в судове засідання надала заяву, згідно якої позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить розглянути справу за відсутності його представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] за життя, на підставі свідоцтва про право власності та підставі свідоцтва про право на спадщину за законом належали житловий будинок з надвірними будівлями, розташований в [ADDRESS]. Також, йому належали земельні ділянки розміром 0,1500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,0537 га для ведення особистого селянського господарства на підставі державних актів на право власності на земельні ділянки. Після його смерті [INFO] позивачці відкрилося право на спадщину за заповітом на все його майно. Щодо прийняття позивачкою спадщини після смерті [PERSON], суд виходить з фактичних обставин справи, встановлених в ході розгляду справи. Вирішуючи цивільний позов суд виходить з положень ст.1268 ЦК України, констатуючи наявність у позивачки прав, як спадкоємиці за заповітом, на спадщину, а саме на земельні ділянки та житловий будинок з надвірними будівлями. Ствердження позивачки про наявність спадщини найшли своє підтвердження в матеріалах цивільної справи. Суд приймає до уваги наявність заповіту спадкодавця від 07.07.2005 року на користь позивачки, якій за його заповітом належить все його майно, де б воно не було та з чого б не складалось. Факт смерті та близьких родинних стосунків сторін та спадкодавця підтверджується відповідними свідоцтвами про смерть, про одруження та народження, копії яких знаходяться в матеріалах справи. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved