overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, вказуючи на те, що [INFO] року помер його дядько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «Жовтень» с.Красне Бахмацького району. [PERSON] все майно заповідав своїй дружині [PERSON], яка фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, а [INFO] року померла. [PERSON] заповідала все своє майно йому. Він прийняв спадщину, оскільки вчасно звернувся до нотаріуса. Отримати свідоцтво про право на спадщину на майновий пай не може, оскільки свідоцтво на ім`я спадкодавця видане після його смерті. В судовому засіданні позивач підтримав позов та просить його задовольнити. Відповідачі Красненська сільська рада та [PERSON] надали суду заяви, в яких просять розглянути справу у їх відсутність. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав : [PERSON] та [PERSON] були чоловіком та дружиною, що засвідчено копією свідоцтва про одруження. Згідно копій свідоцтв про смерть [PERSON] помер [INFO] року, а [PERSON] померла [INFO] року. Заповітом від 12.03.1997 року [PERSON] все своє майно заповідав [PERSON] Остання прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, що підтверджується довідкою виконкому Красненської сільської ради від 20.06.2008 року. Листом від 12.09.2008 року нотаріальна контора повідомила, що спадкоємцем майна [PERSON] за заповітом є [PERSON] а за заповідальним розпорядженням - [PERSON]. 02.06.2008 року Красненська сільська рада видала свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «Жовтень», згідно якого [PERSON] має право на пайовий фонд майна цього КСП в розмірі 2296 грн. Відповідно до ч.1 ст.534 Цивільного кодексу України (1963 року) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом. Згідно ч.1 ст.1235 Цивільного кодексу України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про повернення позики, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що в червні 2005 року позичив останньому грошові кошти в розмірі 2000 (дві тисячі) доларів США. Відповідач зобов'язався повернути грошові кошти до 1 вересня 2005 року, однак взяті на себе зобов'язання не виконав. Просить стягнути з відповідача основну суму боргу, яка становитиме 10 100 гривень. Крім того, просить стягнути з відповідача із врахуванням індексу інфляції грошову суму в розмірі 5477, 20 гривень та три процента річних, що становитиме 833, 46 гривень. Крім того, неправомірними діями відповідача завдана моральна шкода, яка виразилася в нервових хвилюваннях та переживанням, в зв'язку з втратою свого часу та фізичних зусиль на пошук відповідача після відмови повернути борг. Просить стягнути 500 гривень моральної шкоди. В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, зазначених в позовній заяві, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позов не визнав, пояснив, що дійсно були випадки, що він позичав у позивача грошові кошти, однак всі борги повернув. Ніякого боргу перед [PERSON] в даний час немає. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. 2 Фактом того, що відповідач [PERSON] отримав від позивача [PERSON] гроші в сумі 2000 доларів США підтверджується розпискою відповідача, датованою 12.06.2005 року. Про те, що вказану розписку він дійсно давав позивачу [PERSON] ствердив і відповідач [PERSON] Твердження відповідача про те, що він повернув позивачу всі грошові кошти, однак боргову розписку не забрав, на увагу не заслуговують, оскільки спростовуються показаннями [PERSON] Враховуючи вищевикладені обставини, що відповідач отримав 2000 доларів США , їх своєчасно не повернув, йому з відповідача в користь позивача слід стягнути 10 100 грн. (2000 доларів США х 5,05 грн.) Що стосується вимоги позивача про сплату боргу з врахуванням інфляції за час прострочки, та три проценти річних від простроченої суми до задоволення не підлягають, оскільки суму процентів сторони письмово не обомовили, і вимоги про сплату процентів могли бути заявлені протягом року з дня неповернення боргу. Оскільки відповідач [PERSON] порушив взяті на себе зобов'язання, він переніс нервові хвилювання і переживання в зв'язку з неповерненням грошових коштів, то останньому була завдана моральна шкода, яку суд оцінює в розмірі 500 гривень. Відповідно до ст.88 ЦПК України стягненню з відповідача в користь позивача підлягають оплачені судові витрати.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем зареєстрованого 30.03.2001 р.відділом РАЦСу Ємільчинського р-ну, актовий запис [NUMBER],залишенні на її вихованні дочок [PERSON], [PERSON] мотивуючи тим, що останнім часом перестали розуміти один одного, із-за чого виникають суперечки, які травмують дітей. Протягом тривалого часу проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. На думку позивачки подальше збереження шлюбу є неможливим. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач позов визнав повністю про що подав до суду письмову заяву. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ст. 130 ч.4 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони 30.03.2001 року зареєстрували шлюб від якого мають дочок [PERSON], [PERSON], які перебувають на утриманні позивачки. Протягом тривалого часу сторони не проживають разом і не бажають проживати разом. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує прав , свободи чи інтересам інших осіб. Звільнити сторони від сплати судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-22 00:00:00

[PERSON]звернулася до суду з позовом до відповідача про зміну аліментної плати яка стягується з нього з твердої грошової суми на суму визначену в частці 1/4 всіх видів його заробітку (доходу) на утримання сина [PERSON], [INFO] р.н., але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для його відповідного віку мотивуючи тим, що відповідно до рішення Ємільчинського райсуду від 3.05.2006 р. відповідач сплачує кошти на утримання сина в твердій грошовій сумі 90 грн. щомісяця. На даний час з сином живеться дуже скрутно, коштів на проживання не вистачає, оскільки працює в Ємільчинській селищній раді на посаді костелянки гуртожитку, заробітна платка невелика, а вона утримує квартиру, сплачує за газ, електроенергію, воду. Відповідач отримує військову пенсію, яку йому підвищили і допомогу на сина [PERSON], яку на його утримання не передає, має більший за її дохід та може на думку позивачки сплавчувати аліментну плату на утримання сина визначену у частці. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином про що свідчить розписка про одержання судової повістки. Причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що відповідач згідно рішення Ємільчинського райсуду від 3.05.2006 року сплачує аліменти на утримання сина [PERSON], 19.01.[INFO] р.н. у твердій грошовій сумі 90 грн. на користь позивачки. На даний час відповідач являється пенсіонером і отримує військову пенсію. Відповідно до ст. 192 ч.1 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідач отримує пенсію і має стабільний дохід. Таким чином суд приходить до висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання з відповідачем шлюбу зареєстрованого 30.01.1999р. Виконкомом В.Чернігівської сільської ради Овручського району Житомирської області, актовий запис [NUMBER], залишенні на її вихованні дочок [PERSON], [INFO] р.н., [PERSON], [INFO] р.н., мотивуючи тим, що відповідач останнім часом став зловживатии спиртними напоями на грунті чого постійно виникають сварки, що негативно впливає на виховання дітей. Протягом місяця проживають окремо, оскільки перестали розуміти один одного. На думку позивачки подальше збереження шлюбу є неможливим. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 30.01.1999 року позивачка з відповідачем зареєстрували шлюб, від якого мають дочок [PERSON], [PERSON]. Сторони проживають окремо і позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу та залишенні на її вихованні дочок, які перебувають на її утриманні. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки. Таким чином суд приходить до висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Сторони звільнені від сплати судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягування з відповідача на її користь аліментів на утримання дочок [PERSON], [INFO] р.н., [PERSON], [INFO] р.н. мотивуючи тим, що шлюб між нею та відповідачем зареєстрований 30.03.2001 року відділом РАЦСу Ємільчинського р-ну, актовий запис [NUMBER]. Від названого шлюбу мають двох дочок. Протягом тривалого часу проживають окремо. Відповідач не приймає участі у вихованні дітей, матеріальної допомоги на утримання дочок не надає, чим ставить сім`ю в тяжке матеріальне становище. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач позов визнав повністю про що подав до суду письмову заяву. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ст.130 ч.4 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони 30.03.2001 року зареєстрували шлюб, від якого мають дочок [PERSON], [PERSON], які перебувають на утриманні позивачки. Сторони проживають окремо і відповідач не приймає участі у вихованні дітей, матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та звільняє від сплати судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, вказуючи на те, що [INFO] року померла [PERSON], яка все своє майно заповідала їй. Вона пропустила шестимісячний строк для подання заяви в нотаріальну контору через хворобу і просить суд визначити їй додатковий строк в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини. В судове засідання позивач та відповідач не з`явилися і надали суду заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав : Згідно заповіту, посвідченого секретарем Городищенської сільської ради 29.12.2006 року [PERSON] все своє майно заповідала [PERSON]. [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Шестимісячний строк для подачі заяв про прийняття спадщини закінчився 10.11.2008 року. Довідкою, виданою Городищенською лікарською амбулаторією підтверджується, що [PERSON] перебувала на лікуванні з 07.11.2007 року по 11.11.2007 року. Відповідно до ч.3 ст.1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини (через хворобу), а тому пропущений строк підлягає поновленню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з названим позовом мотивуючи тим, що від шлюбу з відповідачем вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходитися на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дочки не надає тому позивач в судовому порядку просила стягнути з відповідача аліменти на його користь на утримання дітей в розмірі &frac14; частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до повноліття дитини. Позивач в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач, згідно ухвали Білоцерківського міськрайонного суду від 08 вересня 2008 року- оголоший в розшук. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що батьком малолітньої [PERSON], [INFO] є відповідач по справі, згідно свідоцтва про народження, виданого повторно відділом реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області від 26.02.2002 року. Малолітня [PERSON], [INFO], проживає [ADDRESS] та знаходиться на утриманні позивачки, що підтверджено довідкою Білоцерківської ЖЕК №3 від 18.07.2008 року № 3295. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивачка утримує дочку одноособово, відповідач є працездатною особою, аліменти на інших осіб не сплачує. Суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі &frac14; частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до повноліття дитини. На підставі ст.4 ДКМУ «Про державне мито» позивач звільнена від сплати державного мита. У відповідності до ст.80, 81, 88 ЦПК України витрати пов»язані з розглядом справи покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі. Вони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], дитина знаходиться на її утриманні, добровільно матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не надає, тому позивач просить в судовому порядку стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1\4 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з дня подання позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не відомі, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутність на адресу суду не надходило, а тому суд вважає за можливе згідно ст.224-226 ЦПК України провести заочний розгляд даної справи. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні позивачка пояснила, що відповідач самоусунувся від батьківських обов»язків, добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання сина, а сама не має матеріальної змоги утримувати дитину. З матеріалів справи вбачається, що батьками малолітнього [PERSON], [INFO] є сторони по справі, що стверджується свідоцтвом про народження дитини. Згідно довідки Пилипчанської сільської ради Білоцерківського району Київської області №750 від 29.07.2008 року позивачка має на утриманні сина - [PERSON], [INFO]. Також, встановлено, що відповідач неналежно піклується про матеріальне забезпечення дитини, на користь інших осіб відповідач аліменти не сплачує. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивачка утримує дитину одноособово, відповідач є працездатним, іншим особам аліменти не сплачує, заперечення проти позову до суду не надав. Позивач звільнена від сплати держмита на підставі ст. 4 п. 18 Декрету КМ України “Про державне мито”. Відповідно до ст. 88 ЦПК України витрати пов»язані з розглядом справи покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають дітей:[PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач є громадянином Росії. Після реєстрації шлюбу виїхав до Росії, оскільки був військовослужбовцем. На Україну повертався лише коли перебував у відпустці. Вихованням дітей не займався. З червня 2008 року відповідач приїхав в м.Біла Церква і у нас стали виникати сварки по питанню подальшого спільного життя. Відповідач став влаштовувати сварки, при цьому постійно ображає не тільки її а й дітей. Припинили сімейно-шлюбні відносини і ведення спільного господарства. Вважає, що примирення не можливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечать її інтересам, шлюб давно став формальним. Позивач в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, просив постановити рішення про розірвання шлюбу, про що подав суду письмову заяву. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, з матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 02.11.1994 року в відділі реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міськвиконкому Київської області. Від вказаного шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач є громадянином Росії. Після реєстрації шлюбу виїхав до Росії, оскільки був військовослужбовцем. На Україну повертався лише коли перебував у відпустці. Вихованням дітей не займався. З червня 2008 року відповідач приїхав в м.Біла Церква і у нас стали виникати сварки по питанню подальшого спільного життя. Відповідач став влаштовувати сварки, при цьому постійно ображає не тільки позивачку, а й дітей. Припинили сімейно-шлюбні відносини і ведення спільного господарства.. Примирення сторін не можливе, шлюб існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сім»ї є не доцільним. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Суд вважає необхідним стягнути з відповідача державне мито 8,50 грн та 17 грн. при отриманні в органах РАЦСу свідоцтва про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають малолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Причиною звернення до суду є те, що в сім»ї постійно виникали сварки та скандали, із-за різних поглядів на подружнє життя. Постійні непорозуміння призвело до того, що втратили почуття любові та поваги один до одного. Спільного господарства не ведуть, сімейно-шлюбних відносин не підтримують, мають різні бюджети. Вважає, що за таких обставин шлюб носить формальний характер і зберігати його надалі не доцільно. Позивач в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, просив шлюб розірвати, про що подав суду письмову заяву. Відповідно до ст. 130 ЦПК України ухвалення рішення в попередньому судовому засіданні у разі визнання позову проводиться в порядку встановленому ст.174 ЦПК України. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, з матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 30 серпня 1997 року в відділі реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міськвиконкому Київської області. Від вказаного шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. В сім»ї постійно виникали сварки та скандали, із-за різних поглядів сторін по справі на подружнє життя. Постійні непорозуміння призвело до того, що вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Спільного господарства не ведуть, сімейно-шлюбних відносин не підтримують, мають різні бюджети. Сім»я існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сім»ї є не доцільним. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Суд вважає необхідним стягнути з відповідача державне мито 17 грн. при отриманні в органах РАЦСу свідоцтва про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved