Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Шостої Одеської державної нотаріальної контори, у якому просить визнати за нею право власності на &frac12; частину квартири [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті сина [PERSON]. У судовому засіданні представник позивача підтримала та пояснила, що [INFO] помер син позивачки - [PERSON], який на момент смерті проживав у м. Агуаскальєтес, Мексиканські Сполучені Штати, що підтверджується свідоцтвом про смерть за [NUMBER], оформлене співробітником 01 бюро реєстрації громадського стану [PERSON] 15 листопада 2006 року в м. Агуаскальєтес, штат Агуаскальєтес, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 14. Підтвердженням того, що позивачка [PERSON] являлась матір'ю покійного [PERSON] є свідоцтво про народження [NUMBER] від 30.01.1956 року. Після смерті сина позивачки - [PERSON] відкрився спадок у вигляді приватної, спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 26 лютого 1993 року [NUMBER]. Дане свідоцтво видане Управлінням житлова - комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів на основі розпорядження Органу приватизації від 26 лютого 1993 року за [NUMBER]. Для прийняття вказаного вище спадку, а саме: квартири [ADDRESS], позивачка звернулась до Шостої одеської державної нотаріальної контори у відповідності до ст.ст. 1223, 1268, 1269, 1270 ЦК України за заявою про прийняття спадщини. Шоста одеська державна нотаріальна контора відмовила їй в усній формі, у якій повідомила, що для видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, що залишилось після смерті її сина [PERSON] їй необхідно визначити частку померлого у спадковій квартирі. Для визначення частки померлого у спільному майні позивачці порадили звернутися до відповідного районного суду м. Одеси з позовною заявою з цього питання. Також, представник позивача в судовому засіданні пояснив, що 4 травня 2002 року позивачка уклала договір дарування на одну кімнату площею 11,4 кв.м. та вбудовану шафу 0,8 кв.м.. Дану угоду вона вчинила від свого іменні та від імені свого сина [PERSON] за його письмовою згодою з [PERSON] та посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М. та зареєстровано в реєстрі за № 7000. В подальшому даний договір дарування не був зареєстрований в КП “МБТИ” та “РОН”, так як позивачка не в змозі була через свою хворобу це зробити. В судове засідання представник відповідача не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений завчасно в установленому законом порядку у відповідності до вимог ст.74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, свою думку щодо позову у будь-якій формі не висловив. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів щодо взаємовідносин сторін, а також маючи згоду позивачки на заочний розгляд справи, суд вважає можливим заочно розглядати справу у відсутності представника відповідача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] була приватизована 26 лютого 1993 року [PERSON] та покійним [PERSON]на праві спільної сумісної власності, про що видане відповідне свідоцтво. [INFO] [PERSON] помер. Таким чином суд вважає, що після смерті сина позивачка має право на успадкування частини квартири, що належала [PERSON]. Вона звернулася до Шостої Одеської державної нотаріальної контори, але в видачі свідоцтва на спадок їй було відмовлено. Приймаючи до уваги, що відповідно до ст.370 ЦК України: у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Суд вважає, що кожному із співвласників вищевказаної квартири належить &frac12; частини цієї квартири. Тобто після смерті [PERSON], [PERSON] має право на успадкування частки квартири, що належала померлому, відповідно до ст. 1226 ЦК України.

Outcome: approved