Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, вимоги якого неодноразово збільшувала в ході розгляду справи. Просить стягнути з відповідача на її користь 5977,35 грн. зарплати, лікарняних, компенсації за невикористану щорічну відпустку, не виплачених при звільненні та 23962,40 грн. - середній заробіток за час затримки розрахунку; 5000 грн. - в рахунок відшкодування моральної шкоди. Мотивує вимоги тим, що 22.05.2008 року була звільнена з посади бухгалтера І категорії ВАТ "КиївЗНДІЕП" за власним бажанням, на підставі ст.38 КЗпП України. В день звільнення їй не виплатили зарплату, лікарняні та компенсацію за 22 календарних дні невикористаної щорічної відпустки в сумі 7315,22 грн. Після її письмового звернення 4.06.2008 року, відповідач, виплатив лише 1337,87 грн. Вказує на те, що станом на 30.10.2008 року грошові суми, які відповідач має виплатити їй згідно ст.ст.47,116,117 КЗпП України становлять: 5977,35 грн. - зарплати, лікарняних, компенсації за невикористану щорічну відпустку та 23962,40 грн. - середній заробіток за весь час затримки розрахунку. Крім того, зазначила, що діями відповідача їй заподіяна моральна шкода, розмір якої вона оцінює у 5000 грн., виходячи з тривалості хвилювань, спричинених їй в зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні. В судовому засіданні позивач підтримала позов з викладених в ньому підстав, просила задовольнити вимоги з урахуванням їх збільшення. Відповідач представника до суду не направив, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи вважає можливим розглянути справу, в порядку, передбаченому гл.8 ЦПК України, у відсутність відповідача, який згідно зі ст. 74 ЦПК України повідомлений про день, час, місце розгляду справи належним чином і позов задовольнити, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] з 21.06.2007 року працювала у ВАТ "УкрЗНДІЕП" на посаді бухгалтера І категорії, згідно наказу №184-к від 21.06.2008 року і була звільнена з займаної посади за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України (наказ №137). /а.с.11/ Статтею 47 КЗпП України встановлений обов'язок власника або уповноваженого ним органу в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ч.1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що при звільненні [PERSON] 22.05.2008 року відповідач зобов'язаний був провести розрахунок з останньою, сплативши заборгованість по заробітній платі, лікарняних (за період з 21.04.2008 року по 6.05.2008 року - 2056,06 грн, за період з 7.05.2008 року по 22.05.2008 року - 2215,02 грн.) та компенсацію за 22 дні невикористаної щорічної відпустки (3044,14 грн.), всього 7315,22 грн. 19.06.2008 року відповідач виплатив [PERSON] 1337,87 грн. Невиплаченою в день звільнення останньої залишилась сума у розмірі 5977,35 грн. Таким чином, відповідач не здійснив належного розрахунку з [PERSON] у встановленому законом порядку, в повному обсязі належні до виплати суми не виплатив. За таких обставин, з відповідача на користь позивачки, відповідно до вимог ст. 117 КЗпП України, підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку, який станом на 30.10.2008 року складає 23962,40 грн. (із розрахунку середньоденної зарплати - 213,95 грн. та кількості днів затримки). Вищевказані суми, заявлені позивачем до стягнення, підтверджуються наданими останнім розрахунками, які перевірені судом і з якими суд погоджується. З приводу вимог про відшкодування моральної шкоди суд вважає, що в цій частині позов задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження завдання йому моральної шкоди в розмірі заявленому у позовній заяві, розмір шкоди не обґрунтований та не підтверджується жодним з наданих доказів. За таких обставин, суд, оцінюючи зібрані по справі докази вважає, що позов [PERSON] обґрунтований частково і підлягає задоволенню в частині стягнення з ВАТ "КиївЗНДІЕП" заборгованості по заробітній платі, лікарняним та компенсації за невикористану щорічну відпустку у розмірі 5977,35 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 23962,40 грн. В іншій частині вимог позивачу слід відмовити. Відповідно до ст.89 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 299,40 грн. та 30 грн. - коштів на оплату витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: partial