Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-13 00:00:00

Позивачі звернулись до Ялтинського міського суду АРК із зазначеною позовною заявою в порядку процесуальних вимог цивільного судочинства і просять суд : - Визнати за кожним з них право власності на ј частку житлового будинку літера „А”, розташованого за адресою: [ADDRESS] Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що вони самочинно спорудили зазначений будинок на земельній ділянці, яка була передана в оренду громадській організації Гірськолижний клуб „Ай-Петрі”, членами якого вони є. Як на правову підставу позову, позивачі посилаються на зміст ч. 3 ст. 376 ЦК України. У попередньому засіданні суд, вирішуючи питання про коло осіб, які братимуть участь у справі, залучив до участі у справі в якості відповідача Виконавчий комітет Лівадійської селищної ради. Представники Лівадійської селищної ради і Виконавчого комітету Лівадійської селищної ради проти позову заперечували з тих підстав, що позивачі не є власниками або користувачами земельної ділянки, яку було надано в оренду за договором Гірськолижному клубу „Ай-Петрі” з метою будівництва гірськолижної бази, а не індивідуальних будинків для членів цієї громадської організації. Інші особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з'явились, були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Процесуальний статус Гірськолижного клубу „Ай-Петрі” на відповідача суд не змінював, адже, не зважаючи на те, що позовні вимоги заявлені про визнання права власності на об'єкт нерухомості, який споруджено на земельній ділянці, відведеній у користування цієї громадській організації, така бере участь у справі в якості третьої особи на боці позивачів, які є її членами, і дії саме в їх інтересах. Особи, які беруть участь у справі, не заявили у суді, що факти, які мають значення для справи, їм відомі особисто, тому не вирішувалось питання про їх допит в якості свідків згідно зі ст. 184 ЦПК України. Вислухавши пояснення представників сторін, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної заяви з таких підстав. На підставі укладеного у 2004 році договору оренди земельної ділянки Лівадійською селищною радою у платне користування Гірськолижного клубу „Ай-Петрі” строком на 49 років з метою розміщення гірськолижної бази передана земельна ділянка загальною площею 2.8200 га, розташована у с. Мисливське м. Ялта. Державна реєстрація договору оренди здійснена 24 січня 2005 року за № 040500100004. Як вбачається з довідок Гірськолижного клубу „Ай-Петрі”, [PERSON]., [PERSON] ., [PERSON]. і [PERSON] . є членами цієї громадської організації. Представники сторін визнали, що на зазначеній земельній ділянці позивачі самочинно спорудили житловий будинок літера „А”, тобто на земельній ділянці, яка не була відведена їм для цієї мети, будівництво було здійснено без дозволу Виконавчого комітету Лівадійської селищної ради і належно затвердженого проекту тощо. Такі обставини також підтверджуються постановами в.о. заступника начальника Інспекції ДАБК в АРК від 6 травня 2008 року №№ 676, 677, 678, 679 про накладення на [PERSON]., [PERSON] ., [PERSON]. і [PERSON] . адміністративного стягнення за ст. 97 КпАП України за порушення самочинним спорудженням будинку вимог ст. 29 Закону України „Про планування і забудову територій”. Відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Разом з цим земельна ділянка під збудований будинок літера „А”, розташований за адресою:[ADDRESS] , позивачам не надавалась, вони не є власниками або користувачами земельної ділянки, будь-яких доказів на підтвердження протилежних висновків суду не надали. Доводи представника позивачів про те, що вони нібито набули право користування земельною ділянкою, як члени гірськолижного клубу, є хибними, адже договір оренди земельної ділянки був укладений саме з Гірськолижним клубом „Ай-Петрі” і з метою будівництва гірськолижної бази, а не індивідуальних будинків. Укладені між Гірськолижним клубом „Ай-Петрі” і позивачами договори про узгодження розміщення гірськолижних будинків не є підставою для виникнення права користування земельною ділянкою, адже за ст. 125 ЗК України виникнення права пов'язано з укладенням договору оренди і його державної реєстрації. Встановивши такі обставини, суд також врахував, що відповідно до ст. ст. 2, 5, 33 Закону України „Про фізичну культуру і спорт” громадські організації фізкультурно-спортивної спрямованості реалізують завдання підвищення рівня здоров'я, фізичного та духовного розвитку населення, сприяння економічному і соціальному прогресу суспільства, а не задоволення майнових потреб їхніх членів. Таким чином, розглянувши цивільну справу в присутності представників сторін, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позовна заява задоволенню не підлягає. Питання про розподіл судових витрат вирішується відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed