Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

Позивачка у серпні 2008 року звернулася з позовом до відповідача, в якому зазначила, що [INFO] року в [INFO]померла її баба, [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі на грошовий внесок на рахунку [NUMBER] Вказане майно[PERSON] нікому не заповідала. Вона є єдиним спадкоємцем за законом після смерті баби, оскільки її мати померла [INFO] року. Отримати свідоцтво про право на спадщину вона не може, оскільки у встановлений законом строк не звернулася з відповідною заявою до Саратської районної державної нотаріальної контори. Посилаючись на те, що вона прийняла спадщину, позивачка просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на належний спадкодавцеві грошовий внесок. Під час розгляду справи позивачка позов підтримала та просила його задовольнити. Представник відповідача, належним чином повідомлений про слухання справи, до суду не з*явився, про причини неявки суд не повідомив. У зв*язку з чим, за згодою позивачки, згідно ст.224-225 ЦПК України суд ухвалив про заочний розгляд справи. Заслухавши позивачку, вивчивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з таких підстав. Правовідносини між сторонами виникли після набрання чинності ЦК України (в редакції 16 січня 2003 року) та пов*язані з визнанням права власності на спадкове майно, тому при розв*язанні даного спору слід керуватись ст.ст.1217, 1262, ч.3 ст.1266, 1268, 1269, 1270 ЦК України (в редакції 16 січня 2003 року). Ст. 1217 ЦК України встановлює, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як передбачено у ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Ст.1266 ЦК України визначає, що внуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові…, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом їз спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 ЦК України визначає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарський або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо яких встановлено ці обставини. Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 26 листопада 2007 року встановлено, що позивачка, як єдиний спадкоємцем за законом, прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті її баби, [PERSON], померлої [INFO] року, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала із спадкодавцем (а.с.4-5). Зазначене рішення набрало законної сили. З копії ощадної книжки вбачається, що [PERSON]на праві власності належав грошовий внесок на рахунку[NUMBER], відкритому на її ім*я у філії № 6782/01 Саратського відділення № 6782 ВАТ «Державний Ощадний банк України» (в.с.6). З вищевказаних підстав суд вважає необхідним позов задовольнити, визнавши за позивачкою право власності на грошовий внесок.

Outcome: approved