Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-30 00:00:00

Позивач просить суд визнати за нею, [PERSON], право власності на самочинно збудоване нерухоме майно, а саме: житловий будинок площею 85,39 кв. м та сарай площею 26,01 кв. м, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] У позовній заяві позивач посилається на те, що 10 квітня 1991 року позивач придбала у громадянки [PERSON] домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . Вони домовились з нею про ціну та всі інші істотні умови договору купівлі-продажу, в цей же день вона сплатила їй повну вартість в сумі 10000 грн., даний договір вони уклали в усній формі. Домоволодіння було в занедбаному стані, житловий будинок фактично був напівзруйнований та непридатний для проживання, тому [PERSON]. купила вищевказану садибу з метою будівництва нового житла. На другий день в установленому законом порядку вона вселилася в житловий будинок. [INFO] [PERSON] . померла. В зв'язку із наведеними вище підставами позивач була вимушена проживати та будувати на земельній ділянці розміром 4,85 соток новий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, потім провела воду і газ, зробила помешкання придатним для житла. Позивачка є добросовісним набувачем нерухомого майна, тому що фактично набула права власності на законних підставах. Вже більше 17 років позивач безперервно володіє зазначеним нерухомим майном та проживає за вищевказаною адресою без реєстрації, що підтверджується довідкою, виданою виконкомом Карлівської міської ради. Відповідно до ч. 1 ст. 344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність). Згідно ч. 4 вказаної статті право власності за набувальною давністю набувається за рішенням суду. Після закінчення будівництва Ляскало звернулась до КП Полтавське БТІ «Інвентаризатор», проте у виготовленні технічного паспорту та свідоцтва про державну реєстрацію їй було відмовлено. Працівник КП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» роз'яснив, що лише після визнання за нею права власності на самочинно збудоване нерухоме майно за рішенням суду буде виготовлено технічну документацію на вищевказане домоволодіння. Самочинне будівництво було здійснено на земельній ділянці, виділеній в установленому законом порядку, при цьому не були порушені права інших осіб, самочинне будівництво не суперечить суспільним інтересам. Претензій від сусідів, органів державної влади та місцевого самоврядування, інших осіб з приводу самовільного будівництва не надходило. В судовому засіданні позивач просить суд задовольнити позовну заяву і визнати право власності на самочинні побудови. Представник відповідача в судове засідання не з»явився але надійшло повідомлення про те, що не заперечує проти задоволення позовних вимог і просить справу розглядати у його відсутності. Суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Оскільки, визнання права власності на самочинне будівництво, необхідне позивачу для оформлення будинку, а у відповідності зі ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно за особою, яка здійснила самочинне будівництво без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, може бути визнане лише судом, то суд, вважає можливим встановити право власності на самочинні побудови.

Outcome: approved