Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-05 00:00:00

В квітні 2008 року до суду з позовом звернувся [PERSON], який зазначив, що з 07.08.1999 року по 21.03.2008 року він перебував у шлюбі з [PERSON] Під час шлюбу, в серпні 2002 року ними було за спільні кошти придбано квартиру [ADDRESS]. Просить від суду визнати за ним право власності на Ѕ частину зазначеної квартири. [PERSON] позов не визнала. Подала зустрічний позов в якому вказала, що 01.09.2000 року її батько подарував їй 1-о кімнатну квартиру [ADDRESS]. Цю квартиру було продано 06.08.2002 року за 26300 грн., які було вкладено в купівлю квартири [ADDRESS]. Оскільки квартиру [ADDRESS] було придбано за 30160 грн. - то різницю в розмірі 3860 грн. їй було надано її батьками. З огляду на те, що спірна квартира була придбана на кошти [PERSON] остання просить суд визнати за нею право власності на всю квартиру [ADDRESS]. В судовому засіданні [PERSON] свої позовні вимоги підтримав, посилаючись на підстави викладені в позовній заяві, проти зустрічного позову заперечував, зазначивши що вартість проданої однокімнатної квартири при купівлі спірної квартири не враховувалась, оскільки існувала домовленість між батьками сторін про зарахування вартості 1 -о кімнатної квартири та вартість зробленого ремонту в спірній квартирі. Гроші що не вистачало на купівлю спірної квартири надавали батьки [PERSON] Представник 3-ї особи: органу опіки та піклування в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлялись належним чином. Надали суду письмову заяву з проханням розглядати справу у їх відсутність. Представник Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради в судовому засіданні 26.06.2008 року покладався на рішення суд посилаючись на відсутність самостійних вимог до сторін в справі. Вислухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи суд встановив наступне: 07.08.1999 року сторони уклали шлюб який рішенням Ленінського районного суду м. Харкова було розірвано 21.03.2008 року (с.с. 9). [INFO] народилась [PERSON] і її батьком згідно до свідоцтва про народження зазначено [PERSON] (с.с.28). 01.09.2000 року [PERSON] подарував [PERSON] 1 кімнатну квартиру [ADDRESS] (с.с.32), яку згідно до договору купівлі-продажу від 06.08.2002 року було продано останньою за 26300 грн. (с.с.33). 15.08.2002 року [PERSON] придбала за договором купівлі-продажу квартиру [ADDRESS] за 30160 грн. (с.с.34). Згідно до вимог ч.1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування. Суд погоджується з твердженням [PERSON] про те що зазначена сума - 26300 грн. від продажу 1 -о кімнатної квартири є її особистою приватною власністю і вона повинна враховуватись як сума внесена особисто [PERSON] на купівлю спірної квартири, оскільки це ґрунтується на вимогах закону. Таким чином різниця від вартості квартир в розмірі 3860 грн. є на думку суду спільною сумісною власністю подружжя, оскільки посилання сторін, підтверджені свідками з обох сторін, про те, що саме батьками кожного з них надавалась зазначена недостатня сума - судом не приймається, як такі що є упередженими, та такими що зроблені свідками з метою допомогти кожній стороні при розгляді справи у суді. Посилання [PERSON] про те що ним особисто робився ремонт в спірній квартирі, в зв'язку з чим значно збільшилась її вартість судом не враховуються, оскільки витрачені на ремонт кошти є спільними коштами подружжя так як на час здійснення ремонту шлюб не було розірвано. Згідно до ч.2 ст. 357 ЦК України якщо розмір часток у праві часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Суд не маючи спеціальних познань у галузі будівельно-технічних питань позбавлений самостійно визначити розмір часток кожного з подружжя у відповідності до їх вкладу у придбанні майна. Враховуючи вимоги ст. 143 ЦПК України про те, що суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі, судом в відповідності до вимог ч.4 ст. 10 ЦПК України було запропоновано сторонам заявити клопотання про призначення експертизи з метою визначення розміру частки кожного в спільній частковій власності від чого сторони письмово відмовилися. З огляду на вищевикладене, та враховуючи вимоги ст. 11 ЦПК України про диспозитивність судового розгляду суд вважає за неможливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] про визнання за нею право власності на всю спірну квартиру, так само як і вимоги [PERSON] про визнання за ним право власності на Ѕ частину зазначеної квартири. Залишаючи без задоволення позов [PERSON] до [PERSON] за ненаданням доказів, суд роз'яснює йому право на повторне звернення до суду після отримання таких ( розмір частки у відповідності до дійсної вартості майна на час розгляду справи). Відмовляючи в задоволенні обох позовів суд відмовляє в вимогах про розподіл судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed