Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-12 00:00:00

позивачка у жовтні 2008 року звернулась з позовом до відповідачки, в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок, що належав її матері, [PERSON], яка померла [INFO], мотивуючи свої вимоги тим, що вона прийняла спадщину. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі вона позбавлена можливості, тому що відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок на ім*я спадкодавця. Під час розгляду справи позивачка та її представник - [PERSON]. позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідачка [PERSON]. позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. Представник М.-Новоросійської сільської ради, якого належним чином повідомили про день, час та місце розгляду справи, до суду не з*явився, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши позивачку та її представника, думку відповідачки, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Ст.1216 ЦК України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обов*язків (спадщини) від фізичної особи (спадкодавця), яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, які визначені в заповіті. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу , він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Ст.1270 ЦК України визначає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Ст.1274 ЦК України встановлює, що спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. Як вбачається з копій свідоцтв про народження та одруження позивачки та відповідачки, вони є дочками [PERSON](а.с.5, 17, 22-24). 26 вересня 2001 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем М.-Новоросійської сільської ради Саратського району Одеської області за реєстровим номером 23 (а.с.24) , яким належний їй житловий будинок, розташований по[ADDRESS] заповідала в рівних частках позивачці [PERSON]та відповідачці [PERSON](в.с.6). [INFO] [PERSON]. померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7). До дня своєї смерті вона проживала в [ADDRESS]. Після її смерті відкрилась спадщина на належний їй житловий будинок з господарськими спорудами, розташований по [ADDRESS] (а.с.12-16). Факт належності спадкодавцю вищевказаного житлового будинку відповідачкою не оспорюється та підтверджується витягом з по господарської книги М.-Новоросійської сільської ради (а.с.21). Позивачка, як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину, тому що на час її відкриття постійно проживала разом із спадкодавцем за вищевказаною адресою, що підтверджується довідкою М.-Новоросійської сільської ради Саратського району Одеської області (а.с.10). Але отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі вона не може, тому що відсутні правовстановлюючі документи на зазначений житловий будинок на ім*я спадкодавця. Відповідачка [PERSON]., яка є іншим спадкоємцем за заповітом, відмовилась від належної їй частки спадщини на користь позивачки і на спадщину не претендує. Зазначена обставина, крім пояснень відповідачки, підтверджується також її належним чином засвідченою заявою про відмову від спадщини (а.с.9). Оскільки позивачка прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON]. та протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини не заявила про відмову від неї , тому суд вважає необхідним позов задовольнити та визнати за нею право власності на зазначений житловий будинок.

Outcome: approved