Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-14 00:00:00

У вересні 2008 року позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 19.05.1999 року квартира [ADDRESS] в м. Дніпропетровську належить їм та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. [INFO] [PERSON] помер. При зверненні до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, їм було запропоновано визначити частки в спільній сумісній власності на квартиру, а оскільки [PERSON]. помер та між ними не було досягнуто згоди про визначення часток, воні вимушені були звернутися до суду із зазначеним позовом та просять визначити, що розмір часток у праві власності на квартиру [ADDRESS] в м. Дніпропетровську між співвласниками встановлює: за [PERSON] - 1\3 частину, [PERSON] - 1/3 частину, [PERSON] (померлим) - 1/3 частину, припинивши право спільної сумісної власності. У судовому засіданні позивач [PERSON]. підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалив, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України та за згодою позивача, провести заочний розгляд справи. Представник третьої особа - Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як видно з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 19.05.1999 року, виданого виконкомом Дніпропетровської міської Ради, квартира [ADDRESS]в м. Дніпропетровську, загальною площею 45,3 кв.м. належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Згідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного із них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно до ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. [PERSON] помер [INFO] і здійснити виділ частки не можливо. Як показала в судовому засіданні позивач [PERSON]., після смерті [PERSON] вони звернулися до Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після її смерті, однак їм відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки в свідоцтві про право власності на житло право власності на квартиру [ADDRESS]в м. Дніпропетровську зазначено, як спільна сумісна власність. Відповідно до п.224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті одного із учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні. Відповідно до ч.1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне припинити право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS]в м. Дніпропетровську; та визначити, що розмір часток у праві власності на квартиру [ADDRESS]в м. Дніпропетровську між співвласниками є рівними та встановлює за [PERSON] - 1\3 частину, [PERSON] - 1/3 частину та [PERSON] (померлим) - 1/3 частину.

Outcome: approved