overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-20 00:00:00

29.09.2008 року позивач звернулась до Добровеличківського районного суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позовні вимоги тим, що 02.09.2006 року вона з відповідачем у Помічнянській міській раді Добровеличківського району Кіровоградської області зареєстрували шлюб, актовий запис[NUMBER] Від сумісного проживання подружжя[PERSON]мають сина [PERSON] Під час сумісного життя в сім'ї виникали непорозуміння та сварки, відповідач зловживає спиртними напоями, не приймає участі в житті сім'ї, перспектив на поновлення стосунків не має, шлюб носить формальний характер. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Позивач в судовому засіданні позов підтримала повністю та обгрунтувала обставинами викладеними в позовній заяві, на примирення не погоджується, вважає, що формальний шлюб з відповідачем суперечить її інтересам. Строк для примирення просила не надавати, спору майнового характеру не існує, просить позов задовольнити. Стверджувала, що не знаходиться в стані вагітності та не має дитини віком до одного року. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, поважних причин своєї неявки та заяв про розгляд справи за його відсутності до суду на надав. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини сторін у справі: 02 вересня 2006 року в Помічнянській міській раді Добровеличківського району Кіровоградської області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис [NUMBER](арк.с.6). Сторони мають різні характери та погляди на життя, відповідач зловживає спиртними напоями, шлюб носить формальний характер, позивач на примирення не погоджуються, формальний шлюб між сторонами у справ суперечить інтересам позивача. Відповідно до вимог ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Згідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані у справі докази , суд вважає, що формальний шлюб між сторонами у справі суперечить інтересам позивача, подальше спільне проживання подружжя[PERSON]і збереження їх шлюбу не можливо, тому позовні вимоги про розірвання шлюбу слід задовольнити в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду , мотивуючи це тим , що сумісне життя з відповідачем не склалось , сторони мають різні характекри та погляди на життя , на грунті чого виникають сварки в сім»ї , на протязі тривалого часу сторони не підтримують шлюбні стосунки , спільного господарства не ведуть , а тому шлюб слід розірвати. Сторони в судове засідання не з»явивлись , подали заяви в яких відповідно позивачка підтримує позов , відповідач позов визнає і просили справу розглянути без їх участі . Виходячи з наведеного , суд вважає , що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання . Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку , встановленому ст.174 цього ж кодексу .Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд , дослідивши документи справи , вважає , що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено , що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 08 вересня 1990 року. Від сумісного життя мають неповнолітніх дітей : доньку [PERSON], [INFO] року народження та сина [PERSON],[INFO] року народження , які проживають з позивачкою. Сумісне життя припинили у травні 2008 року в зв”язку з тим , що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, що й призвело до розпаду сім”ї . Позивачка заперечує проти примирення , так як вважає його неможливим , за таких обставин суд вважає , що подальше збереження сім”ї не можливе і шлюб необхідно розірвати, поклавши витрати , пов”язані з одержанням свідоцтва про розірвання шлюбу , на відповідача , як винуватця в розпаді сім»ї . На підставі ст. ст.104,105, 110,112,114 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-20 00:00:00

Позивачка звернулася в Станично-Луганську районну державну нотаріальну контору, для одержання свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, а саме земельного паю, що підтверджується сертифікатом на право на земельну ділянку /пай/ серії ЛГ №[NUMBER]/, виданого на підставі рішення Станично-Луганської державної адміністрації №556, від 29.10.1996р., яке залишилося після смерті [PERSON] - матері позивачки, яка померла [INFO] року. Позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через те, що вона в шестимісячний строк не подала в державну нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Строк для подачі заяви про прийняття спадщини позивачка вважає пропущеним з поважної причини, оскільки є неусвідомленою людиною в галузі спадкового права. Покладалася на те, що може получити свідоцтво на право власності за законом в будь-який час, по скінченню шестимісячного строку після смерті матері. Позивачка просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини, оскільки вважає його пропущеним з поважної причини. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, наполягає на його задоволенні. Відповідач по справі [PERSON], який є спадкоємцем за законом, позов визнав, та не заперечує на задоволенні позовних вимог позивача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню, з наступних обставин. У відповідності до ст. 1272 ч.3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі їм заяви про прийняття спадщини. Копією свідоцтва про смерть від [INFO] р. підтверджується, що спадкодавець [PERSON] померла [INFO]року. Представлені докази переконали суд в тому, що позивачка є спадкоємцем майна, яке залишилося після смерті спадкодавця - [PERSON], строк на прийняття спадщини пропустила з поважної причини і їй варто визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за законом, а саме житлового будинку, що розташоване по [ADDRESS], яке залишилося після смерті [PERSON] - бабусі позивачки, яка померла [INFO] року. Позивачка поховала [PERSON] й фактично прийняла спадщину. Строк для подачі заяви про прийняття спадщини позивачка вважає пропущеним з поважної причини, оскільки є неусвідомленою людиною в галузі спадкового права. Покладалася на те, що може получити свідоцтво на право власності за законом в будь-який час, по скінченню шестимісячного строку після смерті бабусі. Позивачка просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини, оскільки вважає його пропущеним з поважної причини. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, наполягає на його задоволенні. Відповідач по справі [PERSON], який є спадкоємцем за законом, позов визнав, та не заперечує на задоволенні позовних вимог позивача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню, з наступних обставин. У відповідності до ст. 1272 ч.3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі їм заяви про прийняття спадщини. Копією свідоцтва про смерть від 15 квітня 1997 р. підтверджується, що спадкодавець [PERSON] померла [INFO] року. Представлені докази переконали суд в тому, що позивачка є спадкоємцем майна, яке залишилося після смерті спадкодавця - [PERSON], строк на прийняття спадщини пропустила з поважної причини і їй варто визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Підлісненської сільської ради Козелецького району про визнання права власності на спадкове майно за законом, мотивуючи тим, що [INFO] помер -[PERSON]. Проживаючи з ним на день смерті його мати - [PERSON], вступила в управління спадщиною, але не оформила належним чином своїх спадкових прав. [INFO] померла -- [PERSON] ,яка є її матір*ю Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями, розташований в [ADDRESS]. Вона як спадкоємець за законом у термін передбачений законодавством України прийняла спадщину, але оформити право власності на неї не може, в зв'язку з відсутністю свідоцтва про право власності на спадкове майно на ім'я померлої матері [PERSON] Позивач - [PERSON] у попереднє судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримує. Представник відповідача, Підлісненської сільської ради Козелецького району, у попереднє судове засідання не з'явився, просив справу розглядати за відсутності його представника. Позов визнають. Дослідивши усі докази, суд відповідно до ст.130 ЦПК України з'ясував можливість врегулювання спору до судового розгляду, так як відповідач визнав позов, і вважає необхідним задовольнити позов відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, яка передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд встановив, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-20 00:00:00

12 вересня 2008 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просила стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дитини: сина [PERSON],[INFO] у твердій грошовій сумі 700 грн., щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття на її користь. В обґрунтуванні своїх позовних вимог позивачка вказала на те, що з 05 серпня 2006 року вона уклала шлюб з відповідачем - [PERSON]. Від сімейно-шлюбних відносин у них народилась дитина - [PERSON],[INFO]. Дитина повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини добровільно не надає, інших дітей не має. виплат по виконавчим листам не здійснює. Тому вона змушена звертатися з позовом до суду. За згодою сторін суд ухвалює рішення при попередньому розгляді справи. У судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Суду пояснила, що з відповідачем знаходиться у сімейно-шлюбних відносин з 05 серпня 2006 року. Мають спільну дитину [PERSON], [INFO], який у теперішній час повністю знаходиться на її утриманні. Вона тимчасово не працює, є студенткою, в повному обсязі забезпечит малолітнього сина не може. Відповідач добровільно матеріальну допомогу для утримання дитини не надає. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав частково, суду пояснив, що згоден сплачувати аліменти у розмірі 370 грн. на утримання неповнолітнього сина [PERSON]. Пояснив, що він дійсно не працює, коштів на проживання йому не вистачає. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні було встановлено, що 05 серпня 2006 року між [PERSON] та [PERSON], було укладено шлюб, внаслідок чого позивачка змінила своє дівоче прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]», що підтверджується актовим записом № 504 Красногвардійського відділу реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.5). Від сімейно шлюбних відносин у подружжя народилась спільна дитина, відповідач є рідним батьком неповнолітнього сина - [PERSON],[INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 27 серпня 2008 року, актовий запис № 840 Красногвардійського відділу реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.4). Відносини з відповідачем не склалися, тому вони почали проживати окремо. Дитина знаходяться на повному утриманні позивачки і проживає разом з нею. Добровільно відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає і не цікавиться розміром витрачання коштів на потребисина. Непрацездатних членів сім'ї чи інших утриманців відповідач не має. [PERSON] не працює. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню, вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON],[INFO], в розмірі 370 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості за аліментами. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Ленінського районного суду м. Одеси від 22.04.1992р. з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання [PERSON], [INFO] року народження у розмірі ј частин зі всіх видів заробітку щомісячно. Згідно постанови державного виконавця В-2/220 від 14.03.2008р. виконавче провадження було закінчення, у зв'язку з досягненням [PERSON] повноліття. Однак відповідач на час закінчення виконавчого провадження мав заборгованість по аліментам у розмірі 10933 гривні 50 копійок, що підтверджується розрахунками зробленими виконавчою службою. На підставі викладеного, позивачка просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 10933 гривні 50 копійок.. В судовому засіданні позивачка [PERSON], а також третя особа [PERSON] підтримали позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. За згодою позивачки суд розглядає справу у порядку заочного провадження. Вивчивши матеріали справи, заслуховуючи пояснення позивачки, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що згідно рішення Ленінського районного суду м. Одеси від 22.04.1992р. з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання [PERSON], [INFO] року народження у розмірі ј частин зі всіх видів заробітку щомісячно. Згідно постанови державного виконавця В-2/220 від 14.03.2008р. виконавче провадження було закінчення, у зв'язку з досягненням [PERSON] повноліття. Однак відповідач на час закінчення виконавчого провадження мав заборгованість по аліментам у розмірі 10933 гривні 50 копійок, що підтверджується розрахунками зробленими виконавчою службою. (а.с.3-8)

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-20 00:00:00

09 вересня 2008 року [PERSON]. звернувся в суд з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу, який було укладено 17 листопада 2002 року в Нововолинському відділі реестрації актів громадянського стану Волинської області, актовий запис [NUMBER]. Свої вимоги обгрунтовує тим, що уклав шлюб з відповідачем [PERSON]. 17 листопада 2002 року. Від шлюбу народилась дитина: син [PERSON], [INFO] року народження. Вони з відповідачем різні люди, різних поглядів на життя, в сім'ї виникають конфлікти. На теперішній час сім'я фактично розпалась, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, жоден з подружжя не має наміру відновлювати сімейні відносини, примирення між ними неможливе. Враховуючи ці обставини, просить розірвати шлюб між ним та відповідачем . В судовому засіданні позивач [PERSON]. позов підтримав, просить розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON]. Відповідач [PERSON]. в судовому засіданні позов визнала повністю, не заперечує щодо задоволення заявлених вимог. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для розірвання шлюбу, суд позов задоволює і розриває шлюб між позивачем [PERSON]. та відповідачем [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-20 00:00:00

26.08.2008 року Центр електрозв'язку № 2 Миколаївської філії ВАТ „Укртелеком” звернулось з позовом до [PERSON]. про стягнення боргу за неоплату послуг доступу до глобальної мережі „Інтернет” в розмірі 878 гривень 82 копійки та 51 грн. судового збору, 30 грн. cудових витрат на інформаційно-технічне забезпечення. Позовні вимоги мотивує тим, що 10.10.2006 року Центр електрозв'язку №2 Миколаївської філії ВАТ „Укртелеком” уклало з [PERSON]. договір [NUMBER] про надання послуг доступу до глобальної мережі „Інтернет” де в додатку до договору № 1 зазначені послуги підлягають оплаті. Відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання, передбачені законом та договором. З грудня 2007 року по травень 2008 року сума боргу [PERSON]. перед Центром електрозв'язку № 2 Миколаївської філії ВАТ „Укртелеком” за надані послуги складає 878 грн., 82 копійки. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, причину неявки суду не повідомила. Про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, що підтверджується розпискою та повідомленнями які знаходяться в матеріалах справи. Судом встановлено, що між позивачем та [PERSON]. було укладений договір про надання послуг доступу до глобальної мережі „Інтернет” [NUMBER] від 10 жовтня 2006 року (а.с. 9-11). Згідно додаткової угоди до договору [NUMBER] п. 5.1 про надання послуг доступу до глобальної мережі „Інтернет” п. 5 ст. 33 ЗУ „Про телекомунікації” зазначені послуги підлягають оплаті. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За період з 01 грудня 2007 року по 30 травня 2008 року [PERSON]. має оплатити позивачу за надані послуги доступу до глобальної мережі „Інтернет” 878 гривень 82 копійки, що підтверджується розрахунком (а.с. 5). Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 51 грн. судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-20 00:00:00

08 вересня 2008 року [PERSON]. звернулася в суд з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги обгрунтовує тим, що після смерті матері [PERSON], 30 червня 2006 року, відкрилася спадщина на її майно, а саме на грошові вклади в Нововолинському відділенні №6519 ВАТ « Ощадбанк », щодо яких мати зробила заповідальне розпорядження на її користь. Так як, їй не було відомо про заповідальне розпорядження то не подавала заяву про прийняття спадщини у виді грошових коштів. У зв'язку з цим просить визначити додатковий строк для подачі заяви у Нововолинську державну нотаріальну контору для прийняття спадщини тривалість в один місяць. В судовому засіданні позивач [PERSON]. позов підтримала, просить надати додатковий строк в один місяць для подачі заяви у Нововолинську державну нотаріальну контору про прийняття спадщини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала повністю, не заперечує щодо задоволення заявлених позивачем вимог. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для розірвання шлюбу, суд позов задоволює. Відповідно до ст.1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача, в якому зазначила, що 28 вересня 1996 року вона вступила в шлюб з відповідачем. За твердженням позивачки, під час сумісного життя з відповідачем вона народила доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Як зазначено у позові, шлюбні відносини між сторонами вже тривалий час напружені, діти знаходяться на повному утриманні позивачки. Далі в позові позивачка зазначає, що відповідач працює трактористом у ТОВ „Світанок” і має гарну зарплату, але відмовляється матеріально забезпечувати сім'ю. За твердженням позивачки, вона має корову і продає молоко, за що і існує з дітьми. В позові позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення доньками повноліття повноліття. В судовому засіданні позивачка уточнила свої позовні вимоги. В них вона просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі ⅓ частки його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення повноліття [PERSON], а потім у розмірі ј частки його заробітку (доходу) до досягнення повноліття [PERSON], але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину. Відповідач в судовому засіданні позов [PERSON] до нього визнав повністю і пояснив суду, що аліменти в розмірі, зазначеному позивачкою, він сплачувати згоден. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує чиїх-небудь прав або законних інтересів. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням вищезазначеного суд приходить до висновку щодо необхідності задоволення позову [PERSON] до[PERSON] про стягнення аліментів в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначив, що 3 червня 2008 року він при свідках надав у борг відповідачу 3924 гривні під відсотки, про що останній надав розписку і зобов'язався повернути вищезазначений борг та сплатити відсотки за користування ним в два етапи: 2200 гривень повернути до 12 липня 2008 року та 2043 гривні з 12 липня 2008 року по 20 березня 2009 року щомісячно рівними частинами. За твердженням позивача, відповідач свої зобов'язання за вищезазначеним договором позики грошей належним чином не виконав, в зв'язку з чим станом на 12 вересня 2008 року має перед ним заборгованість у розмірі 2710 гривень 75 копійок, яку в добровільному порядку погасити відмовляється. В позові позивач просить суд стягнути на його користь з відповідача заборгованість за договором позики грошей від 3 червня 2008 року у розмірі 2710 гривень 75 копійок. Відповідач позов визнав повністю і пояснив суду, що він дійсно має перед позивачем заборгованість за договором позики грошей від 3 червня 2008 року у розмірі 2710,75 грн., яку в даний час погасити не може за браком коштів. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує чиїх-небудь прав або законних інтересів. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд приходить до висновку щодо необхідності задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу в повному обсязі.

Outcome: approved