Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до Маріупольської міської ради про визнання права власності на самовільне будівництво. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що йому на праві власності належить домоволодіння [ADDRESS]. У зв'язку з господарською необхідністю ним було самовільно побудовано до складу вказаного домоволодіння жилий будинок літ. А-2, жилу прибудову літ. А-1-1, тамбур літ. а-1, гараж літ. В-1. На даний момент необхідно упорядкувати правовстановлюючі документи на домоволодіння, у зв'язку з чим він звертається до суду. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі, просив задовольнити позов. Представник відповідача, діюча на підставі довіреності, у судове засідання не з'явилась, надіславши до суду листа з проханням розгляд справи провести у її відсутність, проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечувала. Третя особа у судове засідання не з'явилась, надіславши до суду листа з проханням розгляд справи провести у її відсутність, проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечувала. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ст. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, який встановлений ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позовних вимог. Матеріалами справи встановлено, що згідно довідки Маріупольського БТІ від 23 жовтня 2007 року при обстеженні домоволодіння [ADDRESS] було встановлено факт самовільного будівництва гаражу літ. В-1, тамбуру літ. а-1, жилої прибудови літ. А-1-1, жилого будинку літ. А-2. Згідно державного акту на право приватної власності на землю серія ДН № 160232, виданому 27 березня 2001 року, актовий запис № 1876, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0566 га, яка розташована [ADDRESS]. Згідно договору купівлі-продажу, посвідченому державним нотаріусом, Фоміною А. В., від 29 липня 1999 року, укладеного між [PERSON], з одного боку, та [PERSON], з іншого боку, [PERSON] придбав у власність жилий будинок [ADDRESS], право власності якого на вказаний будинок було 29 липня 1999 року зареєстроване в БТІ міста Маріуполя, реєстр № 31704. За висновком судової будівельно-технічної експертизи № 1688 від 2 жовтня 2008 року конструкції самовільно збудованих споруд, а саме: гаражу літ. В-1, тамбуру літ. а-1, жилої прибудови літ. А-1-1, жилого будинку літ. А-2, які розташовані на земельній ділянці [ADDRESS], не суперечать вимогам державних будівельних норм України. Однак при будівництві гаражу літ. В-1 маються порушення діючих будівельних норм, а саме: стіна будівлі знаходиться на відстані менш ніж 1 метр від кордону з суміжною земельною ділянкою. В матеріалах справи мається заява від власника суміжного домоволодіння, [PERSON], згідно з якою вона не заперечує проти знаходження на відстані менш ніж 1 метр від її земельної ділянки самовільної будівлі. Згідно ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка є власником або користувачем земельної ділянки, на якій було самовільно побудоване нерухоме майно, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно, якщо це не порушує права інших осіб. З урахуванням наведеного суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги [PERSON] до Маріупольської міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво. На підставі ст. 376 ЦК України,

Outcome: approved