overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-06 00:00:00

Відкрите акціонерне товариство «Донецькобленерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON]про стягнення боргу за спожиту електроенергію в сумі 2618,42 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та суду пояснила, що на підставі договору від 15.11.2002 року № 1145-15 відповідач є споживачем електричної енергії, а ВАТ „Донецькобленерго” постачальником. В порушення п. 42 відповідач не виконував свої обов'язки по оплаті за спожиту електроенергію, станом на 30.09.2008 року заборгованість склала 2618,42 грн. Вказану суму просила стягнути з відповідача на користь позивача. Також просила стягнути з відповідача сплачені судовий збір у сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, в межах строку позовної давності. Суду пояснив, що заборгованість утворилася в зв'язку з тяжким матеріальним становищем, зобов'язався погасити її найближчім часом. Вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково по наступним підставам. Відповідно до договору від 15.11.2002 року № 1145-15 [PERSON], який проживає за [ADDRESS], є споживачем електричної енергії, а ВАТ „Донецькобленерго” постачальником. Згідно з п. 42 Правил користування електричної енергії для населення, затверджених Постановою КМУ від 26.07.1999 року № 1357 зі змінами та доповненнями, споживач зобов'язаний сплачувати за спожиту електроенергію. Згідно з п. 20 Правил розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електроенергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Згідно зі ст. 257 ЦК України загальний строк позовної давності становить три роки, тобто з відповідача підлягає стягненню заборгованість, яка утворилася за період з 01.10.2005 року по 30.09.2008 року. Відповідно до розрахунку заборгованості за період з 01.10.2005 року по 30.09.2008 року заборгованість за спожиту електричну енергію склала 1411,12 грн. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню і з відповідача на користь позивача варто стягнути заборгованість за спожиту електроенергію у розмірі 1411,12 грн., витрати по оплаті судового збору в сумі 51 грн. та інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-06 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовною заявою Хоростківської міської ради, [PERSON] про визнання за ним права власності на домоволодіння, яке розташоване у [ADDRESS], яке належало його бабці [PERSON]., яка померла 2008 року. Через те, що правовстановлюючі документи на спадкове майно на ім'я його бабусі не видані, немає змоги нотаріально оформити право власності на майно, тому просить у судовому порядку визнати за ним право власності на спадкування по заповіту на домоволодіння, яке розташоване у [ADDRESS]Позивач в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив покласти судові витрати на нього, представник відповідача, відповідач позовні вимоли визнали повністю, просили справу розглянути у їх відсутності. Відповідно до ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволенню позову. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Суд, роз'яснивши сторонам процесуальні наслідки визнання позову, встановивши, що визнання в даному випадку відповідачами позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, приходить до висновку, що позов про визнання права власності на спадкове майно підлягає до задоволення. Враховуючи те, що іншого порядку виготовлення і видачі позивачеві правовстановлюючих документів на успадковане майно законодавством не визначено, відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю є підстави у судовому порядку визнати за [PERSON]. право власності на домоволодіння, яке розташоване у[ADDRESS]в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]. Судові витрати по справі покласти на позивача за його клопотанням. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-06 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до Глібівської сільської ради, [PERSON]., [PERSON]. про визнання за ним права власності на 3/6 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який розташований у [ADDRESS] які по 1/6 частці належали його батькові [PERSON], матері [PERSON]., які померли у 2005 році та сину [PERSON]., який помер 2002 року. Через те, що правовстановлюючі документи на спадкове майно на ім'я його батьків та сина не видані, немає змоги нотаріально оформити право власності на майно, тому просить у судовому порядку визнати за ним право власності на спадкування по закону та заповіту на 3/6 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який розташований у [ADDRESS]. Представник позивача [PERSON] в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила покласти судові витрати на неї, представник відповідача, відповідачі позовні вимоли визнали повністю, просили справу розглянути у їх відсутності. Відповідно до ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволенню позову. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Суд, роз'яснивши сторонам процесуальні наслідки визнання позову, встановивши, що визнання в даному випадку відповідачами позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, приходить до висновку, що позов про визнання права власності на спадкове майно підлягає до задоволення. Враховуючи те, що іншого порядку виготовлення і видачі позивачеві правовстановлюючих документів на успадковане майно законодавством не визначено, відповідачі [PERSON]., [PERSON]. позовні вимоги визнали повністю є підстави у судовому порядку визнати за [PERSON] право власності на 3/6 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який розташований у [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом та за законом після смерті[PERSON]., [PERSON]., [PERSON]. Судові витрати по справі покласти на позивача за його клопотанням. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-06 00:00:00

13 червня 2008 р. [PERSON]., яка є опікуном неповнолітніх [PERSON]., [PERSON]. та [PERSON]., звернулась до суду з позовом, в якому просить: стягнути з [PERSON] і [PERSON]. аліменти з на утримання малолітньої [PERSON], [INFO]р.н. В обґрунтування своїх вимог [PERSON]. вказує, що відповідачі не надають матеріальну допомогу своєї дитині. В судовому засіданні [PERSON]. позовні вимоги уточнила та просить стягувати з кожного відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON]. в судове засідання з'явився, уточнений позов визнав повністю, погодившись виплачувати аліменти в зазначеному позивачем розмірі. Відповідач [PERSON]. знаходиться під вартою у СІЗО-27 м. Харкова та письмово повідомила суд, що не має заробітку, а тому не може сплачувати аліменти. Третя особа [PERSON]. в судове засідання не з'явилась, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини свої неявки суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи не подавала. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд задовольняє позовні вимоги [PERSON]з наступних підстав. Рішення Київського районного суду м. Харкова від 31 січня 2008 року, що набуло законної сили, встановлено, що [PERSON]та [PERSON]є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO]р.н. /а.с. 18/. Вищезазначеним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 31.01.2008 р. [PERSON]та [PERSON]були позбавлені батьківських прав відносно їх дочки [PERSON], [INFO]р.н. Рішенням виконавчого комітету Київської районної у м. Харкові ради від 01.04.2008 р. № 64-12 [PERSON]призначена опікуном малолітньої [PERSON], [INFO]року народження /а.с. 16/ Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Як встановлено судом, відповідачі не надають матеріальну допомогу на утримання їх малолітньої дитини, хоча є працездатними, а [PERSON]. до того ж має місце роботи в ТОВ «Виробничо-кондитерська група «Лісова казка». Згідно з ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Позивач просить стягувати аліменти в розмірі 1/4 частину від усіх видів заробітку відповідачів, а відповідач [PERSON], з цим згоден. Відповідно з ст.88 ЦПК України з відповідачів також підлягає стягненню судовий збір в сумі 51 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-06 00:00:00

ВАТ”ЕК Херсонобленерго” звернулась із позовом про стягнення збитків, в якому посилається на те, що в результаті проведення рейду за адресою мешкання відповідача було виявлено пошкодження приладу обліку - відсутня пломба ХМЕМ, в результаті чого постачальнику електроенергії завдано збитків на суму 232 грн. 66 коп. Просить стягнути з відповідача вказану суму та судові витрати. В судовому засіданні представник ВАТ ”ЕК Херсонобленерго” підтримав позовні вимоги за підставами вказаними у позові. Відповідач у судове засідання не з’явився за викликом суду. Про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана діями особистим немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно п.11 Правил користування електричною енергією відповідальність за збереження приладів обліку, встановлених у споживача несе споживач, якій відповідно п.14,15 ПКЕЕН повинен негайно повідомити про це енергопостачальника. Судом встановлено, що відповідач прописаний та мешкає за адресою [ADDRESS] та є користувачем електроенергії яка надається ВАТ «ЕК»Херсонобленерго». Згідно акту № 195702 від 02.12.2006р. в [ADDRESS] виявлено пошкодження приладу обліку відсутня пломба ХМЕМ. Відповідно до вищевказаного акту, згідно правил користування електричною енергією розмір завданих позивачу збитків, становить 232 грн. 66 коп., яку суд вважає можливим стягнути з відповідача, оскільки він споживав електроенергію з пошкодженим приладом обліку. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-06 00:00:00

Заявник просить суд встановити факт належності йому заповіту від 25 січня 2000 року, складеного в Просянській сільській раді Нововодолазького району Харківської області [PERSON]на ім'я [PERSON], [PERSON]. Встановлення цього факту необхідно заявнику для отримання спадщини. Представник зацікавленої особи в судовому засіданні заявив, що проти задоволення позову не заперечує. Суд вислухав пояснення заявника, який пояснив що [INFO] в с. Просяне померла його рідна мати [PERSON]. При житті, а саме 25 січня 2000 року мати склала в Троянській сільській раді заповітне розпорядження, яким заповідала все своє майно на імя заявника [PERSON]. При зверненні до нотаріальної контри за оформленням права власності згідно заповіту було виявлено неточність в написанні його прізвища. Так прізвище заявника, згідно запису в свідоцтві про народження та паспорті , записано , як «[PERSON]», в заповіті вказано як «[PERSON]» , тобто допущена помилка в написанні останньої літери. Ім'я по батькові вказано вірно. На даний час виправити право установчий документ, тобто заповіт, не має можливості, так як мати померла. Факт приналежності заявнику заповіту підтверджується фактично правильного вказаного прізвища, крім останньої літери, правильністю запису його імя та по батькові, складання заповіту по місцю проживання його та матері, знаходження спадкового майна в с. Просяне. Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі, як обґрунтована, оскільки обставини викладені в заяві документально підтверджені та даний факт має юридичне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-06 00:00:00

05.08.2008 р. позивач звернувся до суду з позовом, який мотивував тим, що відповідачі проживають в квартирі [ADDRESS], який обслуговується ЖЕК. Але участі в утриманні цього будинку та прибудинкової території вони не беруть і станом на 01.08.08 року за ними рахується заборгованість по оплаті цих послуг в сумі 1194 грн. 76 коп., яку просив стягнути з них у примусовому порядку. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, відповідачі не з'явилися. Про день, час і місце судового розгляду були повідомлені належним чином, про що свідчать розписки про отримання судових повісток, причину неявки суду не повідомили і заяву про розгляд справи за їх відсутності не подавали. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В силу п. 2 ст.10 Закону України “Про приватизацію державного житлового фонду” від 19.06.1992 р. власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно своєї частки у майні будинку. Відповідно до п. 7 “Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями”, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8.10.1992 р. № 572(зі змінами), власник квартири зобов'язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлених виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що власником квартири [ADDRESS], який обслуговує позивач, є відповідачка [PERSON]. (а.с 27), в квартирі зареєстровані члени її сім'ї - [PERSON]. , [PERSON].(а.с 7). [PERSON]. не в повному обсязі оплачує витрати на утримання будинку та прибудинкової території, внаслідок чого станом на 01.08.08 р. утворилася заборгованість в сумі 1194,76 грн.(а.с 20). Докази про наявність угоди про участь у таких витратах між власником і членами його сім'ї у справі відсутні, тому суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON]. суму заборгованості, але в розмірі 335,19(1194,76-839,57) грн., тобто в межах строку позовної давності, встановленого ст. 257 ЦК України На підставі чч. 2,3 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача судовий збір в дохід держави, витрати понесені позивачем пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-06 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити, що [PERSON] , яка померла 14 липня 2001 року, згідно актового запису [NUMBER] від [INFO] , є її матір’ю. Зазначений факт їй необхідно встановити для належного оформлення спадщини. Мотивуючи свої вимоги, заявник вказує, що після смерті матері [PERSON] , вона має намір успадкувати спадщину. Однак належно оформити спадщину після смерті матері не має можливості в зв”язку тим, що у свідоцтві про реєстрацію народження заявника невірно зазначено матір по батькові, а саме прізвище ім’я та по батькові матері визначено, як [PERSON] , а згідно свідоцтва про народження матері вона є [PERSON] . Крім того, по батькові матір, як « [PERSON] » зазначено в свідоцтві про одруження та в свідоцтві про народження брата [PERSON] , а також в свідоцтві про її смерть. Виправлення помилки в зазначених правовстановлючих документах є неможливою у зв”язку зі смертю матері. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] , яка померла 14 липня 2001року залишилася спадщина, яку заявник має намір успадкувати. Однак належно оформити спадщину після смерті матері не має можливості в зв”язку з тим, що у свідоцтві про реєстрацію народження заявника матір по батькові визначено, як « [PERSON] », а в свідоцтві про народження матері, в свідоцтві про її смерть та в свідоцтві про народження брата заявника - « [PERSON] » . Той факт, що нині покійна [PERSON] , є матір’ю заявника свідчать правовстановлюючі документи, в яких всі анкетні дані та відомості про матір співпадають. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту родинних відносин. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-06 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання в Україні станом на 10.02.1990 року її дітей: [PERSON] , [INFO] року народження та [PERSON] , [INFO] року народження, уродженців села Воскеваз Аштаракського району Вірменської РСР. Мотивуючи свої вимоги, заявниця вказує, що лютому 1990 року разом з малолітніми дітьми: [PERSON] , [INFO] року народження, та [PERSON] , [INFO] року народження, уродженцями села Воскеваз Аштаракського району Вірменської РСР, покинули свою країну та приїхали на постійне місце проживання в Україну й поселилися в с. Роздольне Каланчацького району Херсонської області, де постійно проживають і до цього часу. Діти навчалися в Роздольненській загальноосвітній школі, по закінченню якої одержали документи про освіту державного зразка. З 1990 року постійно перебувають на обліку в медичних закладах району. В 2001 році на підставі Закону України «Про громадянство» від 18.01.2001 року вона набула громадянство України, в цьому ж році одружилася з громадянином України [PERSON] , з яким проживає однією сім’єю до цього часу. Діти проживають на території України більше 17 років, але до цього часу не мають громадянства України. Встановлення факту проживання дітей в Україні їй необхідно для оформлення документів на отримання дітьми громадянства України. На підтвердження свої доводів заявник надала до суду довідку Привільської сільської ради за [NUMBER] від [INFO] року про те, що дійсно з 1990 року по 1999 рік вона разом з дітьми [PERSON] та [PERSON] проживала в [ADDRESS] , довідку Роздольненської сільради за [NUMBER] від [INFO] року про те, що дійсно з 1999 року зареєстрована в с. Роздольне Каланчацького району Херсонської області, разом з нею проживали діти: [PERSON] і [PERSON] та інші довідки. Відповідно до ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що заявник [PERSON] дійсно разом зі своїми дітьми: [PERSON] , [INFO] року народження, та [PERSON] , [INFO] року народження, з 1990 року по теперішній час проживає на території України. На підставі наданих доказів суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вказав, що 15.11.2006 року між кредитною спілкою “Гармонія” та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 2180, за умовами якого боржник отримав кредит у сумі 3000 грн. терміном на 12 місяців під 60 % річних від суми кредиту за користування. З метою забезпечення зобов”язань за основним договором між кредитором та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки від 15.11.2006 року, за яким останній взяв на себе обов”язок відповідати за зобов”язаннями [PERSON] у випадку їх невиконання. Боржник зобов”язання за договором кредиту не виконав у повному обсязі, порушивши план погашення основної суми боргу та відсотків за користування. Таким чином станом на 25.08.2008 року заборгованість складає 5339,56 грн., з яких 2497,45 грн. - основна сума боргу, 2842,11 грн. - відсотки за користування кредитом. Просить суд стягнути з відповідачів солідарно зазначену суму боргу. Ухвалою суду від 07.11.2008 року прийнято відмову представника позивача від позову у частині вимог до [PERSON] У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги уточнив. Просить суд стягнути заборгованість за кредитним договором з [PERSON] Відповідач до суду не з”явилася, повідомлена про час та місце слухання справи належним чином, причини неявки до суду не повідомила. Суд з урахуванням думки представника позивача визнав за можливе розглянути справу за її відсутності та ухвалив розглядати справу заочно. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між 15.11.2006 року між кредитною спілкою “Гармонія” та членом спілки [PERSON] укладено кредитний договір № 2180. За умовами кредитного договору кредитодавець надав позичальнику кредит у розмірі 3000 грн. терміном на 12 місяців під 60 % річних від суми кредиту відповідно до плану погашення кредиту та відсотків, що є додатком № 1 до основного договору та його невід”ємною частиною (п. 4.1 Договору). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов”язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 1049 ч. 1 ЦК України позичальник зобов”язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У судовому засіданні з”ясовано, що графік розрахунків [PERSON] було порушено. За період дії договору боржником виплачено 502,55 грн. - основної суми боргу, 605,45 грн. - відсотків за користування кредитом. Таким чином заборгованість позичальника становить 5339,56 грн., з яких з яких 2497,45 грн. - основна сума боргу, 2842,11 грн. - відсотки за користування кредитом. Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заборгованість за договором кредиту підлягає стягненню з [PERSON] у повному обсязі.

Outcome: approved