Jurisdiction: commercial
Date: 2008-11-17 00:00:00

29.03.2006 між Державою Україна в особі органу, уповноваженого управляти майном Міністерства оборони України, від імені якого діяв директор філії Центрального спеціалізованого будівельного управління Міністерства оборони України "Укроборонбуд" (Сторона-1) та приватним підприємством "Априори" (Сторона-2) був укладений договір № 14/03-06/2КСМв16 про компенсацію пайової участі (паю) Міністерства оборони України в інвестиційному договорі від 20.03.2006 № 14/03-06/1КСМв16 про спільну діяльність шляхом будівництва (реконструкції) об’єктів житлово-цивільного призначення, розташованих на території військового містечка № 488 (АРК, м. Севастополь, хутір Молочний, вул. Відрадна, 16), створення інженерної інфраструктури для їх будівництва (реконструкції) відповідно до розробленого і затвердженого у встановленому порядку проекту шляхом пайової участі сторін (далі –Договір). Відповідно до пункту 1 Договору Сторона-2 здійснює викуп (компенсацію вартості) пайової участі (паю) Сторони-1 в інвестиційному договорі від 20.03.2006 № 14/03-06/1КСМв16 про спільну діяльність шляхом будівництва (реконструкції) об’єктів житлово-цивільного призначення, створення інженерної інфраструктури для їх будівництва (реконструкції) відповідно до розробленого і затвердженого у встановленому порядку проекту шляхом пайової участі сторін, за ціною та в строки, що визначені цим договором. Згідно з пунктом 2 Договору Сторона-2 здійснює компенсацію вартості пайової участі (паю) Сторони-1 у Договорі від 20.03.2006 № 14/03-06/1КСМв16 шляхом купівлі-продажу майна, що знаходиться на території військового містечка № 488, за адресою: АРК, м. Севастополь, хутір Молочний, вул. Відрадна, 16, та становить розмір пайової участі (паю) Сторони-1. Зазначене нерухоме майно є державною власністю і складає внесок (пай) Сторони-1 за цим Договором. Вартість нерухомого майна, згідно з актом експертної оцінки (та рецензією на нього), що є невід'ємною частиною цього договору становить 409990,00 грн. з ПДВ. Викуп Стороною-2 пайової участі (паю) Сторони-1 в договорі від 20.03.2006 № 14/03-06/1КСМв16 здійснюється за 498000,00 грн. з ПДВ. За умовами пункту 3 Договору, Сторона-2 перераховує Стороні-1 кошти на рахунок філії Центрального спеціалізованого будівельного управління Міністерства оборони України "Укроборонбуд". Відповідно до пунктів 5, 6 Договору Сторона-2 зобов'язується компенсувати вартість пайової участі (паю) Сторони-1 за договором від 20.03.2006 № 14/03-06/1КСМв16 та приймає у власність майно, що становить розмір пайової участі (паю) Сторони-1 за договором від 20.03.2006 № 14/03-06/1КСМв16 шляхом підписання акту прийому-передачі майна. Суд вважає позовні вимоги заступника військового прокурора Військово-Морських Сил України та Установи "28 управління начальника робіт" такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Згідно з частинами першою та другою статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання правочину недійсним. Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до Роз'яснення Вищого арбітражного суду України № 02-5/111 від 12.03.1999 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням угод недійсними", вирішуючи спори про визнання угод недійсними, господарський суд повинен установити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними і настання відповідних наслідків, а саме: відповідність змісту угоди вимогам закону; дотримання установленої форми угоди; правоздатність сторін по угодах; у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони й інших обставин, що мають значення для правильного вирішення спору. Згідно зі статтею 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Законом прямо не встановлена недійсність спірного правочину. Разом з тим, відповідно до пункту 1 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою – третьою, п’ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Такими вимогами, зокрема, є: 1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. 2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. 3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. 4. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). З матеріалів справи вбачається, що Договір № 14/03-06/2КСМв16 від 29.03.2006 про компенсацію пайової участі (паю) Міністерства оборони України в інвестиційному договорі від 20.03.2006 № 14/03-06/1КСМв16 про спільну діяльність шляхом будівництва (реконструкції) об’єктів житлово-цивільного призначення, розташованих на території військового містечка № 488 (АРК, м. Севастополь, хутір Молочний, вул. Відрадна, 16), створення інженерної інфраструктури для їх будівництва (реконструкції) відповідно до розробленого і затвердженого у встановленому порядку проекту шляхом пайової участі сторін підписаний від імені Міністерства оборони України директором філії Центрального спеціалізованого будівельного управління "Укроборонбуд" Мельником В.Л. на підставі довіреності від 09.03.2006, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевчук З.М. та зареєстрованої в реєстрі за № 610. Згідно з цією довіреністю Міністерство оборони України в особі Міністра оборони України Гриценка А.С. уповноважило директора філії Центрального спеціалізованого будівельного управління "Укроборонбуд" Мельника В’ячеслава Леонідовича укладати від імені Міністерства оборони України на підставі рішення Міністерства оборони України за погодженням директора Департаменту будівництва Міністерства оборони України правочини (договори, контракти) спільної діяльності, про пайову участь у будівництві житла, на виготовлення проектно-кошторисної документації, підряду на капітальне будівництво, врегулювання відносин, заміни сторони, купівлі-продажу житла (квартир). Таким чином, довіреністю від 09.03.2006 встановлено певні умови, за наявності яких вказана особа набуває повноваження вчиняти відповідні правочини від імені Міністерства оборони України. Втім, незважаючи на чітко окреслене коло своїх повноважень, Мельник В.Л. уклав від імені Держави Україна в особі Міністерства оборони України спірний договір, не отримавши рішення Міністра оборони України на його укладення та без погодження з директором Департаменту будівництва Міністерства оборони України, тобто з перевищенням повноважень. Згідно з частиною першою статті 237 Цивільного кодексу України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання (частина перша статті 241 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи Міністерство оборони України не вчиняло будь-яких дій щодо схвалення спірного правочину, а навпаки є позивачем у справі про визнання цього правочину недійсним. Отже, договір № 14/03-06/2КСМв16 від 29.03.2006 про компенсацію пайової участі (паю) Міністерства оборони України в інвестиційному договорі від 20.03.2006 № 14/03-06/1КСМв16 про спільну діяльність шляхом будівництва (реконструкції) об’єктів житлово-цивільного призначення, розташованих на території військового містечка № 488 (АРК, м. Севастополь, хутір Молочний, вул. Відрадна, 16), створення інженерної інфраструктури для їх будівництва (реконструкції) відповідно до розробленого і затвердженого у встановленому порядку проекту шляхом пайової участі сторін укладений від імені Міністерства оборони України особою, яка не мала необхідного обсягу цивільної дієздатності, що є підставою для визнання такого договору недійсним. На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог заступника військового прокурора Військово-Морських Сил України щодо визнання недійсним договору № 14/03-06/2КСМв16 від 29.03.2006 про компенсацію пайової участі (паю) Міністерства оборони України в інвестиційному договорі від 20.03.2006 № 14/03-06/1КСМв16 про спільну діяльність шляхом будівництва (реконструкції) об’єктів житлово-цивільного призначення, розташованих на території військового містечка № 488 (АРК, м. Севастополь, хутір Молочний, вул. Відрадна, 16), створення інженерної інфраструктури для їх будівництва (реконструкції) відповідно до розробленого і затвердженого у встановленому порядку проекту шляхом пайової участі сторін, укладеного між Державою Україна в особі органу, уповноваженого управляти майном Міністерства оборони України, від імені якого діяв директор філії Центрального спеціалізованого будівельного управління Міністерства оборони України "Укроборонбуд" Мельник В.Л. та приватним підприємством "Априори", а відтак визнає їх такими, що підлягають задоволенню. З вищевикладених підстав підлягає задоволенню і позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору –Установи "28 управління начальника робіт". Щодо вимог ПП "Априори" про припинення провадження у справі у зв’язку з наявністю рішення господарського суду міста Севастополя від 06.03.2008 по справі № 5020-12/102, яке набрало законної сили, та яким, на думку ПП "Априори", договір, що є предметом спору у цій справі, визнаний дійсним, суд зазначає наступне. Відповідно до частини другої статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо є рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав. Отже, припинення провадження у справі можливе тільки за наявності таких обставин в їх сукупності: - коли у справі беруть участь ті ж сторони; - якщо спір виник про той самий предмет та з тих же підстав; - прийняте рішення набуло законної сили, не змінено і не скасовано відповідно до чинного законодавства. Зміна хоча б однієї з перелічених обставин, як і її відсутність, дає право заінтересованим особам звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому, припинення провадження у справі є формою завершення справи, яке зумовлене передбаченими законом обставинами, які повністю відкидають можливість судочинства. Як вбачається з матеріалів справи спір у справі № 5020-12/102 вирішений в іншому складі сторін, а саме за відсутністю Міністерства оборони України, від імені якого був укладений спірний договір. Рішення господарського суду м. Севастополя від 06.03.2008, постанова Севастопольського апеляційного господарського суду від 20.05.2008 та постанова Вищого господарського суду України від 16.07.2008 у справі № 5020-12/102 скасовані постановою Верховного Суду України від 21.10.2008. За таких обставин суд дійшов висновку про необґрунтованість вимог ПП "Априори" щодо припинення провадження у справі та відмовляє в їх задоволенні. Державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідачів пропорційно. На підставі викладеного,

Outcome: approved