overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-25 00:00:00

21.05.2008 року позивачі звернулися до суду з даним позовом, посилаючись на те, що являються власниками будинку [ADDRESS], а[PERSON] - проживав разом з ними і зареєстрований за місцем їх проживання. В судовому засіданні позивачі просили усунути перешкоди в користуванні будинком [ADDRESS] та зобов'язати відповідача припинити реєстрацію проживання в належному їм будинку, а при невиконанні покладеного обов'язку припинити реєстрацію без його згоди. Пояснили, що відповідач з 2003 року не проживає в їх будинку, однак в добровільному порядку не бажає припинити реєстрацію. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча завчасно в установленому законом порядку повідомлений про час і місце розгляду справи. Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких міркувань. Встановлено, що позивачі є власниками будинку [ADDRESS]. Відповідач незначний час проживав разом з позивачами, однак з 2003 року не проживає разом з ними, проте зареєстрований як проживаючий у будинку і не бажає добровільно припинити реєстрацію (а.с.9, 12-16). Спірні правовідносини регулюються: - ст. 391 ЦК України за змістом якої власник може вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном; - ст. 150 ЖК України визначає, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди; - ст. 7 Закону України “ Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні” відповідно до якої зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Оскільки позивачі є власниками будинку[ADDRESS] і не бажають, щоб[PERSON] проживав у даному будинку, а відповідач у 2003 році вибув на інше місце проживання без припинення реєстрації проживання в будинку, чим перешкоджає позивачам реалізувати в повному об'ємі право власності на будинок, то необхідно зобов'язати відповідача не чинити позивачам перешкод у користуванні будинком шляхом позбавлення його права користування ним і здійснити зняття [PERSON]з реєстраційного обліку за даною адресою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-25 00:00:00

12.08.2008 року [PERSON] звернувся в суд з даним позовом, вказуючи, що [INFO] померла його мати [PERSON] Після смерті матері відкрилася спадщина на належне їй майно, однак оформити право на спадщину він не має можливості, оскільки у встановлений законом шестимісячний строк не звернувся в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач [PERSON] вимоги позову підтримав, пояснив, що після смерті матері своєчасно не подав заяву до нотаріальної контори у зв'язку з поганим станом здоров'я. Бубнівський сільський голова Швець О.І. в судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав заяву в якій просив розглянути справу без його участі, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 1 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON] є спадкоємцем спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] (а.с.6). У встановлений законом шестимісячний термін в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини він не звертався, в зв'язку з поганим станом здоров'я, що суд визнає поважною причиною пропуску строку на подання вказаної заяви. Дані правовідносини регулюються ч. 3 ст.1272 ЦК України, у відповідності до якої за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки позивач пропустив встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, то з метою захисту його майнових прав, йому необхідно визначити додатковий строк, терміном три місяці, який буде достатній для подання вказаної заяви до нотаріальної контори.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-25 00:00:00

заявник звернувся до суду з заявою та пояснив, що [INFO] в с. Жуківці Жмеринського району померла його мати [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина . Однак оформити спадщину він не може, оскільки в свідоцтві про його народження мати записана як [PERSON], що не збігається з записом в інших документах та в свідоцтві про її смерть, в яких мати записана по батькові як «[PERSON]» Заявник просив встановити факт родинних відносин. Представник заінтересованої особи - Жуковецької сільської ради Жмеринського району, згідно поданої заяви, не заперечував щодо задоволення даної заяви та винесення рішення в попередньому судовому засіданні. Суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки вона ґрунтується на законі, доведена матеріалами справи, визнана представником заінтересованої особи, це визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача, [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Свої позовні вимоги мотивує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі до 15 липня 2008 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], на утримання якої відповідач не надає коштів. Просить стягнути із відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі ј частки всіх видів заробітку відповідача, щомісячно, але не менше ніж тридцять відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дочки. В судове засідання позивач [PERSON]. не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав повністю. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі до 15 липня 2008 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу. Згідно свідоцтва про народження сторони мають дочку [PERSON], [INFO], в якому в графі батьки - батьком значиться відповідач [PERSON], а матір'ю - [PERSON]. Як встановлено в судовому засіданні відповідач не надає на утримання дочки матеріальної допомоги. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Ч.2 ст.182 СК України передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст. 184 СК України. Виходячи з викладеного вище, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] і [PERSON] про відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди, мотивуючи тим, що відповідачі 18 січня 2008 року у вечірній час перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння за попередньою змовою між собою та ще двома невстановленими особами про крадіжку, знаходячись на території дачного кооперативу «Райдуга», який розташований в с. Євминка, Козелецького району, зірвавши навісний замок, проникли в приміщення сараю дачного господарства, яке їй належить, звідки викрали бетономішалку імпортного виробництва, вартістю 1300 (одна тисяча триста) грн., та водонасосну станцію імпортного виробництва, вартістю 800 (вісімсот) грн. Всього викрали на загальну суму 2100 (дві тисячі сто) грн.. Факт викрадення зазначеного майна відповідачами, та його вартість підтверджується вироком Козелецького районного суду, Чернігівської області від 24.06.2008 року, яким відповідачі [PERSON]., [PERSON]., визнані винними в скоєнні крадіжки її майна, та засудженні по ч.3 ст.185 КК України до чотирьох років позбавлення волі, кожен, з іспитовим строком на три роки. Даний вирок набрав законної сили. Скоєнням даного злочину відповідачі заподіяли їй матеріальну шкоду 2100 грн., яку обіцяли відшкодувати, але не відшкодували і на даний час. Крім того, зазначеною крадіжкою відповідачі заподіяли їй і моральну шкоду, яку вона оцінює 1500 (оду тисячу п'ятсот) грн., За надану їй юридичну допомогу адвокатом вона сплатила 1000 (оду тисячу) грн. В попереднє судове засідання позивач та її представник не з'явилися, надавши суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Позов підтримують. Відповідачі, [PERSON], [PERSON], у попереднє судове засідання не з'явилися, надали суду письмові заяви, в яких просили розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги позивача визнають повністю. Дослідивши усі докази, суд відповідно до ст.130 ЦПК України з'ясував можливість врегулювання спору до судового розгляду, так як відповідачі визнали позов, і вважає необхідним задовольнити позов відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, яка передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд встановив, що визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Булахівської сільської ради Козелецького району про визнання права власності на спадщину за законом, мотивуючи тим, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить Ѕ частина житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в [ADDRESS]. Вона як спадкоємець за законом першої черги прийняла дану спадщину, так як постійно проживала з спадкодавцем на час відкриття спадщини, та фактично вступила в управління спадковим майном , що підтверджується довідкою виконкому Булахівської сільської ради. Але оформити право власності на неї не може, в зв'язку з відсутністю свідоцтва про право власності на спадкове майно на ім'я померлого чоловіка - [PERSON]. яке йому не було видано ще за життя. Позивач - [PERSON] у попереднє судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримує. Представник відповідача, Булахівської сільської ради, у попереднє судове засідання не з'явився, просив справу розглядати за відсутності його представника. Позов визнають. Дослідивши усі докази, суд відповідно до ст.130 ЦПК України з'ясував можливість врегулювання спору до судового розгляду, так як відповідач визнав позов, і вважає необхідним задовольнити позов відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, яка передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд встановив, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Сираївської сільської ради Козелецького району про визнання права власності на спадщину за законом, мотивуючи тим, що [INFO] помер її батько -[PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить Ѕ частина житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в [ADDRESS]. Вона як спадкоємець за законом у термін передбачений законодавством України прийняла спадщину, звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але оформити право власності на неї не може, в зв'язку з відсутністю свідоцтва про право власності на спадкове майно на ім'я померлого батька [PERSON], яке йому не було видано ще за життя. Позивач - [PERSON] у попереднє судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримує. Представник відповідача, Сираївської сільської ради, у попереднє судове засідання не з'явився, просив справу розглядати за відсутності його представника. Позов визнають. Дослідивши усі докази, суд відповідно до ст.130 ЦПК України з'ясував можливість врегулювання спору до судового розгляду, так як відповідач визнав позов, і вважає необхідним задовольнити позов відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, яка передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд встановив, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Підлісненської сільської ради Козелецького району про визнання права власності на спадщину за законом, мотивуючи тим, що [INFO] помер її чоловік -[PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить Ѕ частина житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в [ADDRESS]. Вона як спадкоємець за законом першої черги прийняла дану спадщину, так як постійно проживала з спадкодавцем на час відкриття спадщини, та фактично вступила в управління спадковим майном , що підтверджується довідкою виконкому Підлісненської сільської ради. Але оформити право власності на неї не може, в зв'язку з відсутністю свідоцтва про право власності на спадкове майно на ім'я померлого чоловіка [PERSON], яке йому не було видано ще за життя. Позивач - [PERSON] у попереднє судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримує. Представник відповідача, Підлісненської сільської ради, у попереднє судове засідання не з'явився, просив справу розглядати за відсутності його представника. Позов визнають. Дослідивши усі докази, суд відповідно до ст.130 ЦПК України з'ясував можливість врегулювання спору до судового розгляду, так як відповідач визнав позов, і вважає необхідним задовольнити позов відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, яка передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд встановив, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-25 00:00:00

08 квітня 2008 року заявниця звернулася до суду з заявою, в якій просила постановити рішення про визнання недієздатним її батька [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх вимог заявниця вказала на те, що згідно з постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 02 жовтня 2007 року - [PERSON] знаходиться на лікуванні в Українській психіатричній лікарні з суворим наглядом МОЗ України з 05 листопада 2007 року по теперішній час. Психічні порушення виражені наскільки, що позбавляють його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, він потребує постійного стороннього нагляду у зв'язку з чим його може бути визнано недієздатним. Їй необхідно визнати батька недієздатним для встановлення над ним опіки. В судовому засіданні заявниця вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила, що [PERSON] - її батько, який страждає психічною хворобою і за своїм психічним станом не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Просила визнати [PERSON] недієздатним для встановлення опіки над ним. В судовому засіданні представник Української психіатричної лікарні з суворим наглядом МОЗ України за дорученням Шибко О.Д. вимоги заявниці підтримала, суду пояснила що дійсно внаслідок хронічного стійкого психічного розладу в формі шизофренії параноїчної, виражений змішаний тип дефекту, [PERSON]не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В судовому засіданні представник органу опіки та піклування Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради - за дорученням Юрченко Т.І. вимоги заявниці підтримала та пояснила, що вважає що [PERSON]повинно бути визнано недієздатним так як у відповідності до акту № 50 від 19 травня 2008 року амбулаторної судово - психіатричної експертизи вбачається, що останній страждає хронічним стійким психічним розладом в формі шизофренії параноїчної, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Вислухавши пояснення заявника, представників зацікавлених осіб, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 39 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій або керувати ними. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] є рідним батьком заявниці [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження останньої від 01 жовтня 1987 року, актовий запис № 4996, зроблений Будинком урочистих реєстрацій новонароджених м. Миколаєва (а.с.5). У відповідності до акту № 50 від 19 травня 2008 року амбулаторної судово - психіатричної експертизи вбачається, що [PERSON] страждає хронічним стійким психічним розладом в формі - шизофренії параноїчної, виражений змішаний тип дефекту, за своїм психічним станом у теперішній час [PERSON]не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.13-15). За таких обставин суд приходить до висновку, що [PERSON] судом може бути визнано недієздатним. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що 2 серпня 2005 року вона розірвала шлюб з відповідачем. За твердженням позивачки, під час сумісного життя з відповідачем вона народила доньку [PERSON],[INFO]. Далі в позові позивачка зазначає, що при розірванні шлюбу відповідач обіцяв матеріально допомагати їй і сплачувати аліменти на утримання доньки у добровільному порядку, але після припинення шлюбних відносин з позивачкою матеріальної допомоги їй не надавав. Як зазначено у позові, відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги їй не надає. За твердженням позивачки, донька перебуває на її повному утриманні і єдиним джерелом для їхнього існування є заробітна плата позивачки. Як зазначено в позові, відповідач працевлаштований, має стабільну і оплачувану роботу в магазині „ТВ+” і в змозі фінансово підтримувати свою доньку. В позові позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки - [PERSON],[INFO], у розмірі ј частки його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення [PERSON] повноліття. Відповідач в судовому засідання позов [PERSON]. до нього визнав повністю і пояснив суду, що аліменти в розмірі, зазначеному позивачкою, сплачувати згоден, так як дійсно в останній час ніякої допомоги на утримання доньки позивачці він не надавав. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує чиїх-небудь прав або законних інтересів. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням вищезазначеного суд приходить до висновку щодо необхідності задоволення позову [PERSON]. до [PERSON] про стягнення аліментів в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-25 00:00:00

До Вінницького районного суду звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначав, що [INFO] він зареєстрував шлюб із відповідачем по справі в міському відділі РАГС управління юстиції Вінницької області, актовий запис [NUMBER]. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] народження. Подружнє життя не склалося оскільки у нього із відповідачкою різні погляди на життя, шлюб та сім'ю. Вони втратили почуття поваги і любові одне до одного, із-за чого в сім'ї виникають сварки та непорозуміння. Тому позивач вважає, що сім'я розпалась остаточно і зберегти її неможливо. Вже декілька місяців тому сторони фактично припинили шлюбні відносини і проживають окремо. З огляду на вище викладене шлюб існує тільки формально і крім того, на примирення із відповідачем позивач не згоден. У попередньому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнала, не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ст.. 130 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення, дослідивши докази по справі, суд прийшов до висновку: як встановлено по справі сторони зареєстрували шлюб [INFO] в міському відділі РАГС управління юстиції Вінницької області, актовий запис [NUMBER]. Від сумісного життя народилася донька [PERSON], [INFO] народження. Подружнє життя не склалося, вони втратили почуття поваги і любові одне до одного, із-за чого в сім'ї виникають сварки та непорозуміння. Тому вважають, що сім'я розпалась остаточно і зберегти її неможливо. Вже декілька місяців тому подружжя фактично припинили шлюбні відносини і проживають окремо. Ст.4 Сімейного Кодексу України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки укласти шлюбні відносини та створити сім»ю. Ст.110 Сімейного Кодексу України вказує на право подружжя, подати до суду заяву про розірвання шлюбу в разі незгоди подальшого збереження шлюбних відносин. Враховуючи, що шлюб існує лише формально, а сторони не бажають поновлювати шлюбні стосунки, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-25 00:00:00

24 серпня 2007 року у виконкомі Хотинівської сільської ради Носівського району Чернігівської області зареєстровано шлюб між громадянами [PERSON] і [PERSON], про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 2. Від спільного шлюбу дітей вони не мають. Позивач 11 серпня 2008 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, зазначивши, що подружнє життя не склалося, вони з відповідачкою мають різні характери. З березня 2008 року вони спільно не проживають, стосунків не підтримують і подальшого примирення не бажають. Збереження сім'ї стало суперечити його інтересам. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив суд розірвати шлюб без надання терміну на примирення. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти його задоволення, від надання терміну на примирення відмовилася. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: Позивач звернувся до суду на підставі ч. 1 ст. 110 СК України, яка передбачає можливість пред'явлення позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, беручи до уваги, що рішення у справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved