Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON]. про усунення перешкод в здійсненні прав власника. Свої вимоги обґрунтовуває тим, що має на праві власності квартиру [ADDRESS], а відповідачка, його колишня дружина, добровільно виселитися з квартири не бажає, порушуючи таким чином його права як власника квартири. Пославшись на зазначені обставини, [PERSON] просив усунути перешкоди в користуванні квартирою, зняти з реєстраційного обліку та виселити відповідачку зі спірної квартири. У судовому засіданні позивач та її представник адвокат [PERSON]. позовні вимоги підтримали, покликаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON]. позов не визнала, при цьому пояснила, що вона дійсно не є власником квартири і не оспорює право власності позивача, оскільки квартира була набута ним у власність до шлюбу. Просила відмовити у позові з урахуванням того, що іншого житла не має і не створює жодних обмежень у здійсненні позивачем свого права, як власника, володіти, користуватись та розпоряджатись вказаною квартирою. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав, вказуючи на те, що даний спір відноситься до категорії житлових спорів і регулюються спеціальними нормами Житлового кодексу, а тому припинення сімейних стосунків не є підставою для виселення. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS], про що свідчить довідка №759 від 04.12.1992 (а.с.8) та реєстраційне посвідчення від 28.01.1993р. за №341(а.с.9). Дана обставина не оспорювалась в судовому засіданні. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 08.02.1994 р по 23.07.2007 р. Від подружнього життя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідачка вселилася та проживала в спірній квартирі на правах члена сім'ї власника з лютого 1994 року. Позивач просив захистити його право власника двохкімнатної квартири шляхом виселення з неї колишнього члена його сім'ї. Суд вважає, що відповідач набула права користування спірною квартирою відповідно до ст.156 ЖК України, а об'єкт власності - жиле приміщення, тому режим проживання в ньому регулюється нормами Житлового кодексу. Згідно зі ч.4 ст. 156 ЖК припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє колишніх членів його сім'ї права користуватися займаним приміщенням. Право вимагати в судовому порядку виселення колишніх членів сім'ї власник жилого будинку (квартири) має відповідно до ст. 157 ЖК, але за наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 116 цього Кодексу. Позивач не навів переконливих доводів на обґрунтування обставин, які б стали підставою для виселення відповідача зі спірної квартири. Посилання позивача [PERSON]. на те, що він є власником квартири, а отже, має охоронюване законом право володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, саме по собі не може бути підставою для виселення відповідача, яка там правомірно проживає, оскільки її право користування жилим приміщенням врегульоване житловим законодавством, за яким ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у користуванні ним інакше як із підстав і в порядку, передбачених законом, що передбачено ч. 3 ст. 9 ЖК.

Outcome: dismissed