Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В позові зазначила, що вона з відповідачем по справі перебувала в зареєстрованому шлюбі до 2001 року. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]р.н.. Після розірвання шлюбу відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання сина, хоча займається підприємницькою діяльністю і має можливість надавати грошову допомогу. Тому вона змушена звернутись з вказаним позовом і просить стягувати з [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 250 гривень. Представник позивача[PERSON]в судовому засіданні позовні вимоги підтримав і заявив клопотання про стягнення додатково заборгованості по аліментах за попередній рік в сумі 2000 гривень. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала. Просила задовільнити її позов. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти сплати 250грн. щомісячно, але заперечив проти сплати заборгованості в сумі 2000грн., оскільки вважає цю суму надуманою, так як позивачка до цього часу аліментів не вимагала . Відповідно до ст.130 ч.4 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд має право ухвалити у попередньому судовому засіданні судове рішення. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення за таких підстав. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, тому з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання його дитини. Відповідно до ст.183 Сімейного кодексу України - частка заробітку, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст.182 ч.2 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно ст. 191 ч.2 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Відповідно ст. 194 ч.1 СК України, аліменти можуть бути стягненні за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Із свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.2) видно, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Із копії свідоцтва про народження (а.с.3) судом встановлено, що батьком [PERSON] являється [PERSON]. Із довідки (а.с.4) виданої Кожухівською сільською радою, судом встановлено, що на утримані позивачки знаходиться її син [PERSON]. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним задовільнити позов і стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі розміром 250 гривень. В частині стягнення 2000грн., необхідно відмовити, так як позивачка не зверталася за стягненням аліментів, а в ст.194 ч.1 СК України мова йде стягнення аліментів за виконавчим листом якого у позивачки не має та не вживала заходів передбачених ст. 191 ч.2 СК України.

Outcome: approved