Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-27 00:00:00

У травні 2008 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, в якому просить стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 8820 грн. та штрафу у розмір 882 грн., а також судові витрати у розмірі 127,02 грн. Свій позов обґрунтовує тим, що 01 березня 2007 року відповідач звернувся до позивача із заявою про надання йому грошових коштів в розмірі 8820 грн. для проведення ремонту в квартирі. На підставі заяви відповідача між ними був укладений договір безвідсоткової позики б/н від 03 березня 2007 року, у відповідності до якого по видатковому касовому ордеру № 3315 / 1 відповідачу була передана сума позики у розмірі 8820 грн. Строк повернення був до 03 грудня 2007 року, однак у встановлений строк грошові кошти відповідач не повернув. За прострочення зобов'язання відповідачу був нарахований штраф у розмірі 10% відсотків, що склало 882 грн. Тому просить позов задовольнити. Представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вказавши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся через оголошення у регіональній газеті „Донбасс” від 15 серпня 2008 року за № 150 (21729), однак у судове засідання не з'явився, клопотання про відкладення справи від нього не надійшло. Крім того, оголошення про виклик відповідача було опубліковане у газеті «Урядовий кур'єр». Суд перевіривши матеріали справи, вважає, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню по наступних підставах. Згідно зі ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Судом встановлено, що 03 березня 2007 року між позикодавцем - ТОВ «Эффект» та позичальником - [PERSON] було укладено договір безпроцентного займу робітнику від 03 березня 2007 року без номеру. По видатковому касовому ордеру № 3315 / 1 відповідачу була передана сума позики у розмірі 8820 грн., що посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З вищевказаного договору вбачається, що позичальник [PERSON] зобов'язався повернути позикодавцеві ТОВ «Еффект» грошові кошті в сумі 8820 грн. до 03 грудня 2007 року. Однак, вказане зобов'язання у встановлений строк не виконав. Згідно п.4.1 вказаного договору, у випадку порушення позичальником строку повернення суми позики, позикодавець вправі вимагати сплатити штраф у розмірі 10% від суми позики. Сума штрафу на даний час складає 882 грн. Таким чином, виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що умови договору позики були порушені зі сторони [PERSON], тому з нього необхідно стягнути на користь ТОВ «Еффект» борг за договором позики в сумі 8820 грн, а також штраф в розмірі 882 грн. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати у сумі 127,02 грн., а саме судовий збір у розмірі 97,02 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30 грн. На підставі ст.ст.549, 625, 1046, 1049, 1050 ЦК України та

Outcome: approved