overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-13 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою де просять визнати за ними право власності на будинок з надвірними будівлями садиби [ADDRESS] по 1\3 частині за кожним. В обґрунтування своїх вимог позивачі вказали, що [PERSON] з чоловіком проживали у власному будинку [ADDRESS]. Будинок був зареєстрований на [PERSON], який [INFO] помер. Фактично власником стала позивачка [PERSON] та діти померлого [PERSON] та [PERSON]. За життя [PERSON] заповіту не складав. Відповідно до закону спадкоємцями залишились сама позивачка, її діти [PERSON] та [PERSON] Інших осіб, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині не має. Позивачі вважають, що вони після смерті спадкодавця фактично прийняли спадщину, оскільки, поховали його. [PERSON] проживає в спадковому будинку, сплачує за комунальні послуги, виконують роботу по господарству та підтримують будинок та надвірні будівлі в належному стані. В нотаріальні органи для оформлення спадщини позивачі звернулися своєчасно, але нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтва про право власності на успадкований будинок, оскільки спадкодавець за життя не оформив на себе право власності на нього. В зв'язку з цим позивачі просять визнати за ними право власності на будинок та надвірні будівлі садиби [ADDRESS] по 1\3 частині на кожного. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити. Позивачі [PERSON], [PERSON] в заяві позовні вимоги підтримали, просили справу розглянути без їх участі. Відповідач - Дроздівська сільська рада подала до суду письмову заяву, в якій позов визнала та просила розглядати справу у відсутності їх представника. Від Куликівської державної нотаріальної контори надійшла письмова заява з проханням розглядати справу у відсутності їх представника. Заперечення на позов не надходили. Заслухавши позивачку та дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивачі є спадкоємцями спірного домоволодіння за законом і фактично прийняли спадщину, оскільки проживають в спадковому будинку, виконують роботи по господарству і підтримують будинок з надвірними будівлями в належному стані. Успадкувати домоволодіння шляхом вчинення нотаріальних дій позивачі не мають можливості із-за відсутності правовстановлюючих документів на нього. Вирішення цього питання можливе лише в судовому порядку. Відповідач визнав позов. Визнання ним позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. При викладених обставинах є всі підстави визнати, що будинок з надвірними будівлями садиби [ADDRESS] належать позивачкам на праві власності в рівних долях. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-13 00:00:00

14 серпня 2008 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу зі [PERSON], посилаючись на ті обставини, що в сім'ї постійно виникають сварки, відповідач ображає її та принизливо ставиться до неї, тому вважає, що родина розпалася остаточно і відновити її не можливо. У судове засідання від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутністю, позивачка підтримала свої позовні вимоги, посилаючись на те, що шлюбні відносини з відповідачем припинені з липня 2008 року, відповідач на розірвання шлюбу згоден. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що родина [INFO] фактично розпалася з липня 2008 року, з цього часу подружжя спільно не проживають, дві неповнолітні дитини сторін мешкають з відповідачем. Таким чином, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу подружжя [INFO] суперечить їхнім та дітей інтересам; вжити судом заходи щодо їх примирення результатів не дали, у зв'язку з чим суд розриває шлюб між сторонами. Майнового спору не має. Витрати по розірванню шлюбу суд покладає на позивачку, оскільки на утриманні відповідача знаходяться дві неповнолітні дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-13 00:00:00

20 жовтня 2008 року [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом та просить стягнути зі свого чоловіка -[PERSON] аліменти на утримання їх малолітньої доньки - [PERSON], [INFO] народження, в розмірі ј частині всіх видів його доходів щомісячно, посилаючись на ту обставину, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги їй не надає, не дивлячись на те, що є працездатним, тобто має таку нагоду. У судове засідання від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивачка підтримала свої позовні вимоги, відповідач позов визнав та погодився з розміром аліментів. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 18 липня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Чугуївського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис № 111, від якого є малолітня донька - [PERSON], [INFO] народження, що підтверджується свідоцтвом про шлюб та свідоцтвом про народження дитини - а.с.3. Згідно вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, проте відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє повне підтвердження в ході судового розгляду справи. - 2 - Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до вимог ст. ст. 81, 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати по оплаті держмита в дохід держави у розмірі 51 грн. та 7,50 грн. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-13 00:00:00

Позивач звернувся 13.10.2008 р. з позовом в суд до [PERSON] про визнання особи таким, що втратив право на користування жилим приміщенням. Вимоги мотивував тим, що йому на праві приватної власності належить 12/25 частин будинковолодіння [ADDRESS] в м. Вінниці. В зазначеному будинку прописаний також відповідач у справі, але жодного дня в будинку не проживав. Відповідач не проживає в будинку з серпня 2003 року, не користується житлом, речей в будинку не зберігає. Участі у витратах по утриманню будинку та оплаті житлово-комунальних послуг не несе. Місце проживання відповідача йому невідоме. Він вимушений нести додаткові витрати по оплаті комунальних платежів з розрахунку його прописки. Просив визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом в будинку [ADDRESS] в м.Вінниці. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив суд позов задоволити за обставин викладених у позовній заяві. Відповідач в судові засідання не з'являється, хоча про час, день та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином згідно судового повідомлення через пресу. Згідно ст.74 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик, відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Відповідно до ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, та зважаючи на те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи та інші докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач є власником 12/25 частин будинковолодіння [ADDRESS] в м.Вінниці на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 18.04.1957 року. Право власності позивача зареєстровано в ВООБТІ. Відповідач [PERSON]. прописаний в будинку [ADDRESS] в м.Вінниці. Відповідач не є власником квартири і членом сім'ї власника та не проживає в будинку з часу прописки - з серпня 2003 року, тобто понад один рік, що підтверджується актом квартального комітету «Лівобережний» Прописка відповідача (реєстрація місця проживання) в квартирі позивача створює незручності власнику та тягне негативні наслідки (оплата обов'язкових платежів та інше). Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, що регулюються Цивільним кодексом України. Відповідно до ст.405 ЦК України, член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Відповідно до ст.29 ЦК України місцем проживання визнається те місце, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Право позивача підлягає судовому захисту шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі, оскільки за ним не збереглося жиле приміщення з підстав відсутності понад один рік. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-13 00:00:00

09.10.2008р. заявниця [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту знаходження на утриманні. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], з яким вона знаходилась в юридичному шлюбі з 14.04.1973р., і постійно проживала з ним [ADDRESS]. До виходу на пенсію чоловік заявниці працював на залізниці та мав високий заробіток, його пенсія на момент його смерті складала 1162грн. Заявниця на момент смерті чоловіка також працювала, але її заробіток був значно менший ніж у її чоловіка. На цей час заявниця є пенсіонеркою, і отримує пенсію за віком в сумі 567,25грн. Заявниця вважає, що знаходилась на утриманні свого чоловіка, і на цей час бажає перейти на його пенсію і для цього їй необхідно встановити факт знаходження на утриманні свого покійного чоловіка [PERSON], про що вона і просила суд. В судовому засіданні заявниця [PERSON] підтримала заявлені вимоги. Представник зацікавленої особи Управління пенсійного фонду України в м.Красноармійську Проценко К.Ю. в судовому засіданні визнала заявлені вимоги частково, оскільки заявниця не повністю знаходилась на утриманні свого чоловіка, а отримувала з неї суттєву допомогу на своє утримання.. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та прийшов до висновку, що заявлені вимоги слід задовольнити частково з таких підстав. Відповідно до ст.256 ЦК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування особи на утриманні та інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], (Л.с.16). З померлим [PERSON] заявниця [PERSON] знаходилась в зареєстрованому шлюбі з 14.04.1973р. по день його смерті(л.с.6) та постійно мешкала з ним [ADDRESS](л.с.8). Померлий [PERSON] на момент смерті отримував пільгову пенсію за віком в розмірі 1162,78грн. (л.с.10). Заявниця [PERSON]. з 01.08.2001р. і по день смерті чоловіка на працювала(л.с.13). З 2008р. заявниця [PERSON]. є пенсіонеркою і отримує пенсію за віком в розмірі 567,25грн. (л.с.9). Таким чином, із пояснень заявниці [PERSON] та матеріалів справи вбачається, що вона проживала зі своїм чоловіком однією сім'єю з часу реєстрації шлюбу і по день його смерті, вели спільне господарство, на час смерті [PERSON] його доходи були основним джерелом засобів до існування сім'ї [PERSON]. Але, оскільки заявниця на цей час теж отримує пенсію, тому суд вважає, що вона знаходилась не на повному утриманні чоловіка, а отримувала з його пенсії суттєву допомогу на своє утримання і її вимоги слід задовольнити часткового, встановити факт того, що заявниця [PERSON].. отримувала з пенсії чоловіка [PERSON] який помер [INFO], суттєву допомогу на своє утримання, і зі смертю свого чоловіка заявниця втратила джерело засобів до її існування.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-13 00:00:00

Відповідач [PERSON] позов визнав і буде платити аліменти за рішення суду на утримання своїх дітей сина [PERSON], [INFO]. Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача вказуючи , що з відповідачем вона знаходилася в шлюбі з 27.09.2002 року і разом не проживають з грудня 2006 року . Від шлюбу мають дітей сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею . Утримання відповідач на дитину не надає . Просить суд стягнути з відповідача на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини з його всіх видів заробітку на її користь уточнивши позовні вимоги . Справу просить суд розглянути в її відсутність , позовні вимоги підтримує . Судом встановлено , що сторони в шлюбі з 27.09.2002 року , який розірвали , і згідно копії свідоцтва про народження мають дітей сина [PERSON], [INFO], і відповідач є його батьком . Дитина проживає з мамою позивачем по справі і знаходиться на її утриманні . Відповідач же добровільно матеріальної допомоги на утримання не надає , чим порушує права дитини. Відповідно ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття , що також передбачено ст. 180 СК України . Суд враховує обставини при визначенні розміру аліментів які передбачені ст. 182 СК України , так дитина не хворіє і проживає з мамою , яка за нею доглядає і працює , отримує зарплату , стан здоров'я та загальний матеріальний стан відповідача задовільний , він працює і також має заробітну плату згідно довідки 1390.76 грн. на місяць , аліменти нікому не платить і на утриманні нікого не має , і суд вважає обґрунтованими вимоги позивача , а відповідач в змозі платити аліменти на утримання своєї дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів , що суд визначає відповідно ст. 183 СК України , та п.17 абзац 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 . Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову . Тому позов слід задовольнити . Також стягнути з відповідача судовий збір на користь держави у розмірі 51 грн. , а також і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 7 грн. 50 коп. , відповідно до ст. ст. 79 , 81 , 88 ЦПК України .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно договору про надання послуг з центрального опалення від 30.07.2006 року ним проводилось теплопостачання теплової енергії відповідачу, який проживає в неприватизованій квартирі [ADDRESS]. Відповідач, отримуючи теплову енергію, претензій щодо якості наданих послуг не заявляв, однак оплату за комунальні послуги з грудня 2006 року не проводив. Станом на 30.09.2008 року заборгованість за надані послуги становить 517 грн. 16 коп. Тому позивач просить стягнути з відповідача вищевказану суму в примусовому порядку та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 30 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, про що свідчать його розписки, причину своєї неявки суду не повідомив. На підставі ст. 169 ч. 4 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, він вирішує справу на підставі наявних у ній матеріалів та доказів. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши представника позивача та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Даний спір між сторонами виник на з житлових правовідносин, які регулюються ст. 67, 68 ЖК Української РСР. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач дійсно проживає в квартирі по [ADDRESS] (а. с. 3), надання послуг по обслуговуванню якої здійснюється позивачем. З копії договору про надання послуг з централізованого опалення від 30.07.2006 року (а.с.6) вбачається, що виконавець зобов'язується надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення, а споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умові, передбаченим договором. Згідно з розрахунком суми боргу (а. с. 4, 5), відповідач на момент звернення до суду має заборгованість в сумі 517 грн. 16 коп. Згідно ст.67, 68 ЖК Української РСР плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймачі зобов'язані своєчасно вносити плату за надані їм комунальні послуги. В будинках державного і громадського житлового фонду плата вноситься щомісячно. Тому суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, і такими, що підлягають задоволенню. Суд також вважає необхідним стягнути з відповідачки судові витрати в порядку ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідачів, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі договору про надання послуг з теплопостачання від 10.08.2006 року, відповідачам по справі постачали теплову енергію за адресою:[ADDRESS] Відповідачі, отримуючи теплову енергію, претензій щодо якості наданих послуг не заявляли, однак оплату за комунальні послуги з лютого 2008 року не проводили. Станом на 31.08.2008 року заборгованість за надані послуги становить 442 грн. 92 коп. Тому позивач просить стягнути з відповідачів вищевказану суму та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 30 грн. В судовому засіданні представник позивача зменшив свої вимоги до 392.92 грн., в зв'язку з добровільною сплатою відповідачем 50 грн. після подачі позову до суду. Відповідач позов визнав в сумі 392.92 грн. та зобов'язався сплатити борг до кінця опалювального періоду, в зв'язку з скрутним матеріальним становищем сім'ї. Вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню зі слідуючих підстав: Даний спір між сторонами виник на підставі житлових правовідносин, які регулюються ст. 67, 68 ЖК Української РСР. В судовому засіданні було встановлено, що відповідачі зареєстровані в [ADDRESS](а. с. 3), надання послуг по обслуговуванню якої здійснюється позивачем. З копії договору про надання послуг з централізованого опалення від 10.08.2006 року (а.с.6) вбачається, що виконавець зобов'язується надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення, а споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умові, передбаченим договором. Згідно з розрахунком суми боргу (а. с. 4,5) відповідачі на момент звернення до суду мають заборгованість в сумі 442 грн. 92 коп. Згідно ст. 67, 68 ЖК Української РСР плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймачі зобов'язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги. В будинках державного і громадського житлового фонду вноситься щомісячно. Тому суд вважає вимоги позивача обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. В силу ст. 88 ч. 3 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідачів, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-13 00:00:00

позивачка звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якій повідомила, що з відповідачем у справі вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 26 січня 1996 року по 24 березня 2003 року, від якого сторони мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]народження, який мешкає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Позивачка зазначила, що відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання неповнолітнього сина не надає. Досягнути з відповідачем згоди з питання надання коштів на утримання дитини неможливо, що змусило позивачку звернутись до суду. В судовому засіданні позивачка підтвердила вищезазначені обставини і просила суд стягнути аліменти з відповідача на її користь для утримання неповнолітньої доньки [PERSON] . Відповідач в судовому засіданні зазначив, що проти позовних вимог заперечень не має. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи, вислухавши сторони, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-13 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу і в підтвердження своїх позовних вимог вказує, що зареєструвала шлюб із відповідачем 05.02.2000р. в Кам'янець-Подільському міському відділі РАГС і від даного шлюбу є син [PERSON] [INFO] народження. Позивачка вказує , що з травня 2008р. з відповідачем не підтримує шлюбні стосунки, не веде спільного господарства, проживає окремо і причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач зловживає спиртними напоями, порушує подружню вірність, ображає позивачку, що стало причиною сварок, а тому позивачка просить суд її позов задовольнити . Позивачка в суді позов підтримала і суду пояснила , що дійсно з травня 2008р. сторони спільно не проживають і не ведуть спільного господарства по тій причині, що у сторін різні погляди на життя, відповідач ображав позивачку, що негативно впливало на неї та стан її здоров'я та стан здоров'я неповнолітньої дитини. Позивачка вважає , що її сім'я розпалася остаточно і примирення не можливе. Відповідач в суді позов визнав і просить його задовольнити. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню, оскільки ґрунтується на законі, доведений матеріалами справи, визнаний відповідачем. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають та не ведуть спільного господарства з травня 2008р., під час спільного проживання у сторін постійно виникали сварки, скандали, що негативно впливало на психологічний та психічний стан сторін та неповнолітньої дитини, примирення між сторонами не можливе, останні наполягають на розірванні шлюбу, а тому суд вважає, що сім'я сторін розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та неповнолітньої дитини, що має істотне значення.

Outcome: approved