overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за отриману теплову енергію на суму 2991 грн. 90 коп. станом на 01.07.2008 р. У судовому засіданні представник позивача зменшив позовні вимоги до 1991 грн. 90 коп. в зв’язку з частковим погашенням заборгованості. Відповідач [PERSON] . позовні вимоги визнав повністю. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . в судове засідання не з’явились, про час та дату судового засідання повідомлялись належним чином, причину неявки не повідомили. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідачі споживають теплову енергію. Між ними та позивачем склалися правовідносини з приводу надання послуг теплопостачання, про що свідчать особовий рахунок та наявність розрахункової книжки у відповідачів. Сума боргу підтверджується відповідним розрахунком, станом на 01.07.2008 р. складає 1991 грн. 90 коп. і підлягає стягненню з відповідачів. Відповідно до ч. 3 п. 5 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року, п. 23 «Правил надання послуг з водотеплопостачання та водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.1997 року № 1497, споживач зобов’язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Квартира знаходиться в користуванні відповідачів за договором найму житлового приміщення. Вони у відповідності до ст.ст. 64, 67 ЖК України зобов’язані сплачувати комунальні послуги згідно з встановленими тарифами солідарно. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 51 грн. по 12 грн. 75 коп. з кожного та на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на суму 30 грн. по 7 грн. 50 коп. з кожного. На підставі ст.ст. 64, 67 ЖК України, ч. 3 п. 5 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року, п.п. 17, 20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

Представник Ширяївського РЕМ просить суд стягнути з відповідача на користь ВАТ «ЕК Одесаобленерго» в особі Ширяївського району електричних мереж Котовські електричні мережі збитки у розмірі 4 300 (чотири тисячі триста) гривень 43копійки та 51 (п'ятдесят одну) гривню державного мита, а також 30 (тридцять) гривень за сплату ІТЗ. Представник Ширяївського РЕМ в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просять суд задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча своєчасно і належним чином повідомлялася про день та час розгляду справи і суд на підставі пункту 4 ст. 169 ЦПК України вирішив розглянути справу без його участі на підставі наявних у ній доказів, тому у суду є підстава для винесення заочного рішення. Представник Ширяївського РЕМ не заперечував у вирішені питання щодо заочного розгляду справи. Позовні вимоги підтверджуються: - актом про порушення № 059232 від 28.02.2008 року; - протоколом та схемою; - особовим рахунком абонента; - квитанцією про сплату держмита та ІТЗ; Правовідносини сторін регулюються цивільним законодавством. На підставі вище викладених доказів, враховуючи позицію представника Ширяївського РЕМ суд вважає, що на підставі ст. 1166 ч.1 ЦК України позов слід задовольнити в повному обсязі

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Чутівської селищної ради Полтавської області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] року помер його брат [PERSON]. Після його смерті на території Чутівської селищної ради Полтавської області відкрилася спадщина. В серпні 2008 р. позивач звернувся до Чутівської Державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини з пропущенням строку для прийняття спадщини так як не знав про зміни в законодавстві. Просив визнати поважною причину пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини та визначити йому додатковий строк для подання заяви для прийняття спадщини. Представник відповідача Чутівської селищної ради надав заяву, в якій позов визнав і просить справу розглядати без їх участі. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що після смерті брата позивача [PERSON], який згідно свідоцтва про смерть помер [INFO] р., на території Чутівської селищної ради відкрилася спадщина, що складається з земельного паю в розмірі 2,75 га. Позивач не має можливості своєчасно оформити спадщину через пропуск строку для подачі заяви на її прийняття. Суд вважає, що [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що 18.09.2001 р. вона з відповідачем зареєструвала шлюб, [INFO] року народила доньку [PERSON]. З 10 вересня 2008 р. з відповідачем разом не проживає, на примирення не згодна, відновляти сімейні відносини не бажає. Просить шлюб розірвати, дитину залишити проживати з нею, з відповідача стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку, а також стягнути з нього на її користь судові витрати. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони 18.09.2001 р. зареєстрували шлюб, з 10 вересня 2008 року припинили шлюбні відносини і стали проживати окремо. Сторони на примирення не згодні, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам подружжя та їх дитини, а тому їх шлюб слід розірвати. Сторони в шлюбі мають доньку [PERSON], [INFO] р.н., яка в даний час проживає з матір'ю. Оскільки відповідач коштів, достатніх для утримання дитини не надає, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

Прокурор, діючи в інтересах Шершенецької сільської ради Кодимського району, звернувся до суду з вимогою про стягнення матеріальних збитків з відповідача заподіяних злочином в сумі 1976 грн. В судовому засіданні прокурор підтримуючи та обгрунтовуючи свої вимоги посилався на те, що на потязі березня-липня 2006 року відповідач, працюючи головним лікарем Шершенецької лікарняної амбулаторії, Кодимського району, підробляв табелі обліку робочого часу лікаря-стоматолога та медичної сестри. За ці дії прокуратурою Кодимського району стосовно [PERSON]. порушена кримінальна спарва за ознаками злочину, передбаченого ст. 366 ч.1 КК України. Постановою Кодимського районого суду Одеської області від 27 листопада 2006 року відповідач визнаний винним в скоєнні зазначеного злочину, а справа провадженням закрита на підставі ст. 45 КК України (дієве каяття). В результаті злочинних дій відповідача лікар-стоматолог і медична сестра незаконного отримали заробітну плату загальною сумою 1976 грн., яка була виплачена Шершенецькою сільською радою. Просить указану суму стягнути з відповідача на користь Шершенецької сільської ради. Відповідач в судовому засіданні заперечував по суті позову, посилаючись на те, що корисливих дій не вчинив, а табелював тому, шо так треба було. Згідно постанови Кодимського районного суду Одеської області від 27 листопада 2006 року [PERSON]. визнаний винним в скоєнні злочину, передбаченого ст. 366 ч.1 КК України, а справа провадженням закрита на підставі ст. 45 КК України. Заслухавши вимоги позивача, заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі з наступних підстав. Згідно частини другої статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом установлено, що відповідач відповідним рішенням суду визнаний винним в скоєнні злочину, передбаченого ст. 366 ч.1 КК України. Зазначене рішення (постанова) в установленому порядку не оскаржено. Тобто воно набуло сили закону і в даному випадку приймається як доказ по справі. Отже, суд констатує, що винними діями відповідача заподіяно матеріальних збитків Шершенецькій сільські раді Кодимського району Одеської області в сумі 1976 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою де просить визнати за нею право власності на будинок з надвірними будівлями садиби [ADDRESS], які належали на праві власності її померлому чоловіку - [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог вказала, що вони з чоловіком проживали у власному будинку [ADDRESS]. Будинок був зареєстрований на її чоловіка [PERSON], який [INFO] помер. Фактично власником стала позивачка. За життя чоловік позивачки заповіту не складав. Відповідно до закону спадкоємцями залишились сама позивачка та їх з чоловіком діти: [PERSON], [PERSON]. Інших осіб, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині не має. Позивачка вважає, що після смерті чоловіка фактично прийняла спадщину, оскільки, поховала його, проживає у спадковому будинку, сплачує за комунальні послуги, виконує роботу по господарству та підтримує будинок та надвірні будівлі в належному стані. В нотаріальні органи для оформлення спадщини позивачка звернулася, своєчасно, але нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право власності на успадкований будинок, оскільки спадкодавець за життя не оформив на себе право власності на нього. В зв'язку з тим, що державний нотаріус без свідоцтва про право власності на ім'я спадкодавця не може видати їй свідоцтво про право на спадщину, а Чернігівське МБТІ не може видати техпаспорт на будинок і зареєструвати його, позивачка просить визнати за нею право власності на будинок та надвірні будівлі садиби [ADDRESS]. В попередньому судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги і просила їх задовольнити. Відповідач - Куликівська селищна рада подала до суду письмову заяву, в якій позов визнала та просила розглядати справу у відсутності їх представника. Від Куликівської державної нотаріальної контори надійшла письмова заява з проханням розглядати справу у відсутності їх представника. Заперечення на позов не надходили. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позов визнали та просили його задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивачка є спадкоємицею спірного домоволодіння за законом і фактично прийняла спадщину, оскільки проживає в ньому, виконує роботи по господарству і підтримує будинок з надвірними будівлями в належному стані. Успадкувати домоволодіння шляхом вчинення нотаріальних дій позивачка не має можливості із-за відсутності правовстановлюючих документів на нього. Вирішення цього питання можливе лише в судовому порядку. Відповідачі визнали позов. Визнання ними позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. При викладених обставинах є всі підстави визнати, що будинок з надвірними будівлями садиби [ADDRESS] належать позивачці на праві власності. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт його проживання, в [ADDRESS] з 26.04.1986 року та зобов'язати Ріпкинська районну державну адміністрацію видати йому довідку встановленої форми про проживання в зоні забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС. Заявник вказує, що він фактично проживає без реєстрації в [ADDRESS], разом з сім'єю з 26 квітня 1986 року. В судовому засіданні заявник зменшив свої вимоги та посилаючись на обставини, викладені в заяві, просить встановити факт його проживання в [ADDRESS] з 26.04.1986 року. Представник заінтересованої особи - Управління праці та соціального захисту населення Ріпкинської РДА в судовому засіданні віднесла вирішення заявлених вимог на розсуд суду. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. У відповідності до ч.2 ст.256 ЦПК України, суд встановлює факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. З довідки Петрушівської сільської ради вбачається, що [PERSON] фактично проживає в [ADDRESS] з 26.04.1986 року по даний час. Як пояснив в судовому засіданні заявник, він фактично проживає в [ADDRESS] з 01.04.1984 року разом з сім'єю, без реєстрації. Заявник не зміг зареєструвати свого місця проживання в [ADDRESS], через хворобу дочки та необхідність постійного стороннього догляду за нею. Таким чином, сукупність досліджених доказів, дозволяє зробити висновок про факт проживання [PERSON] в [ADDRESS] з 26.04.1986 року по даний час. Встановлення факту проживання має для заявника юридичне значення, оскільки дає можливість реалізувати право на пільги, передбачені діючим законодавством.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, на його утримання, до закінчення ним навчання. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Згідно ст. 224 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалив розглянути справу заочно, у відсутності відповідача. В судовому засіданні позивач підтримував свої позовні вимоги по викладеним в позовній заяві підставам, та пояснив, що відповідач по справі являється його батьком. Шлюб між його батьками розірваний. Мати є інвалідом другої групи від психічного захворювання. До повноліття він перебував під опікою бабусі, [PERSON], на користь якої з відповідача стягувались аліменти на його утримання до повноліття. [INFO] йому виповнилось 18 років. Він навчається на другому курсі денного відділення, групи МЄ-06-9 Дніпродзержинського енергетичного технікуму і за своїм матеріальним становищем потребує допомоги батька. Стипендію він не отримує, тому матеріально допомагає йому бабуся із своєї пенсії. Вважає, що з батька можуть бути стягнуті аліменти на його користь та утримання, оскільки він є працездатним та може надавати матеріальну допомогу. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні підтримувала позовні вимоги позивача. Надала суду пояснення, аналогічні поясненням позивача. Вислухавши пояснення позивача та третьої особи, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивач - [PERSON], [INFO] є сином відповідача у справі - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про його народження (а.с.2). Позивач являється студентом Дніпродзержинського енергетичного технікуму, денного відділення 2-го курсу групи МЄ-06-90, термін навчання закінчується 01.07.2010 року, що підтверджується довідкою з місця навчання (а.с.7). [PERSON] проживає з бабусею, фактично знаходиться на її утриманні. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 183 ч.1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також мають бути стягнуті витрати понесені ним за надання йому правової допомоги у розмірі 100 грн. Відповідач жодних заперечень проти позову суду не надав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

Позивачка [PERSON]. звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON]. , вказуючи, що від шлюбу з відповідачем мають троє дітей : дочок [PERSON] , [INFO]народження , [PERSON], [INFO]народження та сина [PERSON], [INFO]народження. Відповідач участі в утриманні дітей не приймає, а тому вона просить стягувати з нього аліменти в сумі по 150 грн. щомісячно до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала і пояснила, що з відповідачем протягом останніх шести місяців проживають окремо, він, як батько самоусунувся від виховання та від надання матеріальної допомоги на утримання їхніх дітей. Відповідач фізично здоровий , може надавати допомогу в утриманні дітей, тому просить позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, погоджується сплачувати аліменти на утриманні дітей у сумі 225 грн. щомісячно, оскільки в даний час ніде не працює. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 06 червня 2003 року. Від шлюбу мають троє малолітніх дітей, дочок [PERSON] , [INFO] народження , [PERSON], [INFO] народження та сина [PERSON], [INFO] народження, які перебувають на утриманні позивачки. Відповідач як батько не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов”язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів повинні враховуватися стан здоров'я та матеріальне становище дітей і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та інше. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON]. ніде не працює, перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Борщівської райдержадміністрації, як одержувач допомоги по догляду за дитиною до 3-х років. Зазначене підтверджується довідками управління праці та соціального захисту від 18 вересня 2008 року та Іванківської сільської ради від 22 вересня 2008 року . Відповідач [PERSON] . згідно довідки Іванківської сільської ради від 24.09.08 р. № 955 також ніде не працює. Доказів про його доходи позивачкою не надано і в судовому засіданні не здобуто. Однак, враховуючи те, що відповідач є працездатним, а його малолітні діти потребують матеріальної допомоги, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково і розмір аліментів визначити у твердій грошовій сумі, а саме по 100 грн. на одну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття, яку стягувати з дня пред”явлення позову - 29 вересня 2008 року. На підставі ст.ст.180, 182, 184, 191 СК України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовними вимогами про розірвання шлюбу до відповідачки. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вони одружилися у січні 1987 року і від спільного проживання народилося двоє дітей: сини [PERSON] та [PERSON]. Спільне життя з відповідачкою не склалося, оскільки у них різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого виникають конфліктні ситуації. Разом не проживають більше 8 місяців, миритися не бажає, настоює на розірванні шлюбу, оскільки проживає з іншою жінкою, з якою має намір одружитися. Просить розглядати справу без його участі, так як виїжджає на роботу за межі України, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні відповідачка визнала фактичні обставини справи, що спільно не проживають на протязі тривалого часу та що відповідач має намір одружитися вдруге із жінкою, з якою в даний час проживає, однак згоди на розірвання шлюбу не дає, просить в позові відмовити. Заслухавши пояснення відповідачки, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, оскільки сторони спільно не проживають на протязі тривалого часу, позивач проживає із іншою жінкою, що свідчить про те, що сім'я фактично розпалася і шлюб носить формальний характер.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

Позивач звернувсь з позовом до суду мотивуючи це тим , що він на належній йому земельній ділянці у 1985 році без відповідного дозволу побудував сарай та прибудову , тобто самочинно , а так як це не порушує права інших осіб просить визнати за ним право власності на дані будівлі. В судовому засіданні позивач підтримав вимоги позову в повному обсязі , посилаючись на обставини , викладені в позовній заяві. Відповідачі позов визнали, звернулись до суду з заявами в яких проти позову не заперечують і просили справу розглядати без їх участі. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку , встановленому ст.174 цього ж Кодексу.Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача , дослідивши письмові матеріали справи , суд вважає , що позов необхідно задовольнити з слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено , що позивач на належній йому земельній ділянці розташованій [ADDRESS] у 1985 році , самочинно , без належного дозволу та належно затвердженого проекту збудував сарай та прибудову . Відповідно до ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно , яке самочинно збудоване на ній , якщо це не порушує права інших осіб. Згідно довідки відділу містобудування , архітектури та житлово-комунального господарства Петрівської районної державної адміністрації самочинно збудовані будівлі не порушують права громадян , які мешкають поруч (а.с.5). На підставі викладеного , суд вважає , що позов підлягає задоволенню , і за позивачем можливо визнати право власності на самочинно збудовані будівлі. На підставі ч.5 ст.376 ЦК України та

Outcome: approved