Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-08 00:00:00

16 липня 2008 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Приватного сільськогосподарського підприємства «Зоря» про визнання недійсним договору оренди землі. В заяві вказала, що має у приватній власності земельну ділянку загальною площею 11.46 га в межах Тамаринської сільської ради Снігурівського району (право власності посвідчено Державним актом, виданим за розпорядженням Снігурівської райдержадміністрації від 11 січня 2006 року за №3-р 21 березня2006 року, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №010602300095). Щодо означеної 13 квітня 2006 року з відповідачем уклали договір оренди, який натепер просила визнати недійсним невідповідністю його положень вимогам чинного законодавства за невизначеністю часу набрання чинності з моменту підписання чи з моменту державної реєстрації, яку проведено 03 червня 2008 року. Окрім того, посилалась на відсутність фактичної передачі нею земельної ділянки орендодавцю і невиконання відповідачем умов договору стосовно виплати орендної плати, як порушення її права на землю. У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, пояснивши, що фактично земельна ділянка, яка натепер належить [PERSON] на праві приватної власності передана в оренду відповідачу з часу паювання земель колективної власності. У 2006 році договір було поновлено за зміною форми власності щодо означеної. Підприємство відповідача на виконання умов договору з часу його підписання провадило розрахунок по орендній платі частково, зважаючи на несприятливі погодні умови і як наслідок часткову та повну загибель врожаю2006 та 2007 років, за її згоди відстрочивши термін повного розрахунку. Однак натепер, звільнившись з ПСП «Зоря», бажає передати земельну ділянку в оренду іншому орендарю, який пропонує орендну плату у більшому розмірі. Представник відповідача позовні вимоги не визнала, вказавши, що з часу підписання договору підприємство виконувало прийняті зобов”язання по виплаті орендної плати. За період 2006 та 2007 років розрахунок проведено частково за згоди позивачки на погашення заборгованості у подальший період через складне фінансове положення, за 2008 рік виплату проведено повністю. На момент укладення договору позивачка не заявляла заперечень щодо його змісту. Вказала, що орендар згоден на уточнення умов договору щодо початку його дії з моменту підписання сторонами, постільки подальша реєстрація за об»активних причин була тривалою у часі. Дослідивши докази,суд прийшов слідуючого. Позивачка [PERSON] на підставі Державного акту, виданого за розпорядженням Снігурівської райдержадміністрації від 11 січня 2006 року за №3-р 21 березня 2006 року, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №010602300095) має у приватній власності земельну ділянку площею 11.46 га в межах Тамаринської сільської ради Снігурівського району з визначенням меж на місцевості. 13 квітня 2006 року позивачка на означену земельну ділянку заключила договір оренди з підприємством відповідача строком на п»ять років, з визначенням предмету договору, об»єкту оренди, розміру, форми, строку внесення орендної плати, умов використання та повернення земельної ділянки, та зазначенням часом набрання чинності договором з моменту підписання сторонами та його державної реєстрації. Договір відповідає вимогам форми типового договору оренди землі, затвердженим Держкомітетом України по земельним ресурсам №5 від 17.01.2000 року, що було умовою його державної реєстрації у Снігурівському районному відділі Миколаївської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», вчиненням запису у Державному реєстрі земель 03 червня 2008 року. Допитана свідком [PERSON] підтвердила, що тривалість строку реєстрації договору обумовлена необхідністю контролю його змісту, відповідності чинному законодавству, перевірки визначених меж землевпорядкування, створення електронних носіїв інформації, внесення оплати за проведення реєстрації, тобто об»єктивних причин. Представник відповідача стверджувала, а позивачка не заперечила, що виплата орендної плати провадиться з 2006 року (2006-2007 роки частково за посухи і загибелі врожаю з відстрочкою виплати за згоди орендодавця, за 2008 рік у повному розмірі і 30% заборгованості за 2007 рік). Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини, що регулюються законодавством в сфері земельних відносин. В ході розгляду встановлено, що права позивачки не порушено, вимоги про визнання договору оренди землі заявлено з формальних підстав : [PERSON] не заперечувала про фактичну добровільну передачу земельної ділянки в оренду підприємству відповідача; представник ПСП «Зоря» в свою чергу вказувала на згоду внесення доповнення до договору з визначенням початком дії орендних відносин з 13 квітня 2006 року і повернення земельної ділянки станом на 13 квітня 2011 року; відповідачем доведено наявність об»активних причин тривалості Державної реєстрації договору оренди та виконання зобов»язань по договору з моменту підписання сторонами. Бажання позивачки передати земельну ділянку іншому орендарю за пропозиції більшого розміру орендної плати не може бути підставою визнання чинного договору недійсним. На підставі викладеного позовні вимоги задоволенню не підлягають. При вирішені спору суд керувався Земельним Кодексом України - ст.ст.93,152,158, Законом України “Про оренду землі” ст.ст.1,6,14,15,30,35, та ст.792 ЦК України .

Outcome: dismissed