Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-04 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом до відповідача, обґрунтувавши його тим, що з відповідачем по справі здійснює адвокатську діяльність. 11 липня 2005 року в приміщенні Петрівського районного суду, під час огляду матеріалів кримінальної справи по обвинуваченню [PERSON], відповідач втрутилась в його діяльність: по надуманим мотивам пред»явила претензії, що позивач на досудовому слідстві неналежно поставився до своїх обов»язків щодо захисту інтересів підзахисного [PERSON], а саме, що він не приймав участі в його захисті і гроші взяв з нього безпідставно; вона також звинуватила позивача в корупційних діях із начальником Петрівського РВ УМВС України - [PERSON], що вони начебто «сфабрикували» слідчі дії без обвинуваченого [PERSON] і виконали умови ст.220 КПК України без його присутності. Всі ці висловлювання відповідачки відбувались в присутності прокурора Петрівського району і секретаря судового засідання - Литовченко О.В. Зазначив, що постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 05.08.2005 року, яку винесла прокуратура Петрівського району, встановлено, що ознаки втручання в його адвокатську діяльність мають місце, але відсутній склад злочину. Втручання відповідачки в його діяльність принизило його честь і гідність, підриває авторитет серед працівників суду, прокуратури, міліції, громадян, що викликає моральні страждання. Просить зобов»язати відповідача [PERSON] вибачитись за безпідставне і незаконне втручання в його адвокатську діяльність та стягнути на його користь 1600 грн. за спричинення моральної шкоди. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, за наявними матеріалами справи та ухвалив розглядати справу заочно, про що у судовому засіданні позивач не заперечував. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 липня 2005 року в приміщенні Петрівського районного суду, під час огляду матеріалів кримінальної справи по обвинуваченню [PERSON], відповідач втрутилась в діяльність позивача, а саме: пред»явила претензії, що позивач на досудовому слідстві неналежно поставився до своїх обов»язків щодо захисту інтересів підзахисного [PERSON], а саме, що він не приймав участі в його захисті і отримав гроші безпідставно; звинуватила позивача в корупційних діях із начальником Петрівського РВ УМВС України - [PERSON], що вони начебто «сфабрикували» слідчі дії без обвинуваченого [PERSON] і виконали вимоги ст.220 КПК України без його присутності. При цьому ці висловлювання відповідача відбулись в присутності прокурора Петрівського району і секретаря судового засідання - Литовченко О.В. Згідно ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров»я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до ст.ст. 9, 10 Закону України «Про адвокатуру» дані попереднього слідства, які стали відомі адвокату у зв»язку з виконанням ним своїх професійних обов»язків, можуть бути розголошені тільки з дозволу слідчого або прокурора. Професійні права, честь і гідність адвоката охороняється законом. Забороняється будь-яке втручання в адвокатську діяльність. Згідно постанови старшого помічника прокурора Петрівського району бульби І.В. про відмову в порушенні кримінальної справи від 05.08.2005 року, в ході проведеної перевірки в діях адвоката [PERSON] маються ознаки втручання в адвокатську діяльність, але відсутній склад злочину, передбачений ст.397 КК України (а.с. 8). Відповідно до ст.280 ЦК України якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Згідно ст.297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканою. Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров"я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. Судом встановлено, що дії відповідача призвели до моральних страждань позивача, однак враховуючи ступінь вини відповідача, характер і обсяг страждань позивача, тривалість заподіяння шкоди та істотність вимушених змін у життєвих стосунках, суд вважає, що відшкодуванню підлягає моральна шкода в розмірі 1000 грн. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, в зв”язку з чим з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial