Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, в порушення встановленого законодавством порядку, без належного дозволу, встановив бетонну споруду (позначену на схемі під № 11Б) на не відведеній для цього земельній ділянці по [ADDRESS], що відноситься до земель територіальної громади м. Вінниці. 23 травня 2008 року міським комунальним підприємством «Архітектурно-будівельний сервіс», відповідачу направлено письмове попередження про необхідність знесення бетонної споруди та звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, яке ним отримано 26 травня 2008 року. При перевірці встановлено, що самовільно зайнята земельна ділянка шляхом знесення бетонної споруди відповідачем не звільнена, попередження МКП «АБС» проігноровано. Зазначений факт підтверджується актом від 06 червня 2008 року. Виходячи з положень ст. 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», до повноважень міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить надання дозволу на розміщення на території об'єктів благоустрою споруд. Позивачем рішення про надання дозволу на встановлення бетонної споруди позивачу не приймалось, земельна ділянка для цієї мети не виділялась. Тому позивач звернувся з даним позовом до суду та просив суд постановити рішення яким зобов»язати відповідача звільнити та привести у первинний стан за свій рахунок самовільно зайняту земельну ділянку по [ADDRESS], шляхом знесення самочинно встановленої бетонної споруди, позначеного на схемі № 11Б. Представник позивача до судового засідання не з»явився, до суду надійшла його заява, відповідно до якої він підтримує позов в повному обсязі та просить суд провести заочний розгляд справи у його відсутність. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, тому справа вирішена на підставі наявних в ній даних у відсутність відповідача. Відповідно до ст. 83 ЗК України, у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об»єкти комунальної власності. Виходячи з положень ст. 125 ЗК України, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Згідно до ст. 212 ЗК України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власниками землі або землекористувачами без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Враховуючи наведене та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позову та зобов'язання відповідача звільнити та привести у первинний стан за свій рахунок самовільно зайняту земельну ділянку по [ADDRESS], шляхом знесення самочинно встановленої бетонної споруди, позначеного на схемі № 11Б. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України його слід стягнути з відповідача на користь держави. Виниклі правовідносини врегульовані ст.ст. 12, 83, 116, 125, 212 Земельного кодексу України, ч. 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів». На підставі викладеного та

Outcome: approved