Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, вимоги якого та коло відповідачів уточнила та просила стягнути з відповідачів солідарно на її користь 20 777грн., посилаючись на те, що вказані гроші вона давала за борговою розпискою та розпискою про надання грошей на зберігання, але на її вимогу гроші їй ніхто з відповідачів не повернув. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримав за підставами вказаними в позові, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, в сумі 6 500грн., посилаючись на те, що гроші на зберігання брав з дружиною, тому й стягнення повинно бути з обох, заборгованість за борговою розпискою від 22.11.2006року не визнав, посилаючись на те, що кошти повернув. Представник відповідачки позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що за борговою розпискою кошти брав в борг [PERSON] , тому обов'язок по його поверненню покладений на [PERSON] , що стосується заборгованості по розписці від 06.04.2007року, то фактично вказану в розписці суму 13 000 грн., брав в борг [PERSON] , тому обов'язок по поверненню цих коштів має бути покладений на нього. Суд вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, свідків, встановивши обставини і визначивши відповідно до них правовідносини, дійшов до наступного. Судом встановлено, що 22.11.2006року згідно розписки, [PERSON] взяв в борг у [PERSON] . 1 000 доларів США зі строком займу по домовленості та сплатою щомісячно процентів в розмірі 3%. [PERSON] . звернулася до [PERSON] з письмовою вимогою про повернення коштів за борговою розпискою, але кошти не були повернуті. Суд не приймає до уваги заперечення [PERSON] щодо сплати суми боргу розпискою від 18.03.2007року, яка за поясненнями відповідача включає повернення і за другими борговими розписками, оскільки з наданої відповідачем розписки не вбачається, що гроші ним повернуті і за розпискою від 22.11.2006року. Крім того, суду наданий оригінал боргової розписки, який у випадку повернення коштів повертається зайомщику. Виходячи з норми ст.1046 ЦК України, правова природа договору позики полягає у передачі позикодавцем у власність позичальникові грошових коштів або інших речей, визначених родовими ознаками та зобов'язанні позичальника повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позивачкою надано суду оригінал розписки, яка свідчить про те, що вона передала відповідачеві 22.11.2006року 1 000 доларів США зі строком по домовленості. При таких обставинах, з відповідача підлягає стягненню сума не повернутої позики в розмірі 5050 грн. за курсом Нацбанку України та з урахуванням ст. 1048 ЦК України і умови боргової розписки щодо сплати процентів - відсотки за користування коштами в сумі 2 727 грн. За борговою розпискою від 22.11.2006року стягнення боргу з відповідачки [PERSON] . не може бути здійснено, оскільки остання не брала на себе зобов'язання по їх поверненню. Таким чином в цій частині позовних вимог про стягнення боргу з [PERSON] . є безпідставними та задоволенню не підлягають. Як вбачається з розписки від 06.04.2007року, [PERSON] та [PERSON] . взяли у [PERSON] . на зберігання суму 13 000 грн. Суд розглядає справу в межах підстав позову та за власної ініціативи не може змінювати підставу позову. Згідно ч.1 ст. 936 ЦК України, за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. З урахуванням вимог ст.937 ЦК України письмова форма договору зберігання дотримана. Сторонами не заперечується отримання грошей в сумі 13000 грн. відповідачами, як подружжям. Суд не приймає до уваги заперечення представника відповідачки, що кошти в сумі 13000 грн. брав в борг відповідач, а відповідачка розписалася в якості свідка займу, оскільки вони спростовуються розпискою від 06.04.2007року. В силу вимог ч.2 ст.218 ЦК України заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків. Крім того, в силу вимог ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми, виходячи з ч.2 ст.1051 ЦК України, якщо договір позики має бути укладений в письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші насправді не були одержані позичальником від позикодавця, або були одержані в меншій кількості, ніж встановлено договором. Також представником відповідачки недійсність правочину - договору зберігання не доведена. Крім того, виходячи з вимог ч.2 ст. 216 у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Оскільки стягнення 13 000 грн. заявлено позивачкою на підставі правовідносин, що виникають з договірних відносин зберігання, суд відносини, які склалися між сторонами розглядає в межах заявлених підстав, а також з урахуванням норм ЦК України , в зв'язку з чим не приймає до уваги показання свідків що фактично кошти надавалися в борг. При таких обставинах, з урахуванням вимог ст.ст. 936,937,938 ЦК України, відповідачі повинні повернути позивачці гроші, які брали на зберігання, а саме в сумі 13000 грн. Разом з тим, позивачкою безпідставно заявлено про стягнення боргу солідарно, оскільки у вказаних правовідносинах, солідарне стягнення боргу законом не передбачено. Таким чином, оцінив в сукупності надані в судовому засіданні докази, суд вважає необхідним позов задовольнити частково та стягнути з [PERSON] на користь позивачки в рахунок погашення за договором позики 5050 грн. основного боргу, 2 727 грн. процентів, а всього 7 777 грн., також стягнути з [PERSON] на користь позивачки в рахунок погашення за договором зберігання 6 500 грн., стягнути з [PERSON] на користь позивачки в рахунок погашення за договором зберігання 6 500 грн. В частині солідарного стягнення боргу відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь позивачки пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: partial