Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-23 00:00:00

Позивачка пояснила суду, що 04.07.2006 року вона була прийнята на роботу у військову частину №51330 Міністарства оборони Російської Федерації у дошкільний дитячий заклад вихователем. Наказом командира військової частини від 11.05.2007 року вона була звільнена з роботи по ст. 40 ч.1 п.6 КЗпПУ у зв,язку з поновленням на роботі працівника який раніше виконував цю роботу. Вважає звільнення незаконним, поскільки звільнення працівника по ч.1 п.6 ст. 40 КЗпПУ не припустиме якщо неможливо перевести працвника на іншу роботу за його згодою. Її не запропонували ніяких вакансій тоді як на день звільнення у відповідача були вакансії. Окрім того вона ще продовжувала працювати у першу зміну 11.05.2007 року. Просить суд поновити її на роботі на посаді вихователя , стягнути за вимушений прогул та 5000 гр. моральної шкоди. Предстаники відповідача позов не визнали та пояснили суду, що рішенням Апеляційного суду м. Севастополя від 3 травня 2007 року на цій посаді була поновлена [PERSON] .яка раніше виконувала цю роботу, та була звільнена з роботи за порушення трудової дисципліни. [PERSON] була прийнята на її місце. Вільних вакансій на день звільнення [PERSON] не було, її пропонували неповну ставку та вона відмовилась. Рішення Апеляційного суду було отримано 11.05.2007 року у першій половині дня, тому не було підстав недопускати на роботу у першу зміну [PERSON] . А як тільки було надано рішення про поновлення на роботі [PERSON] [PERSON] було запропоновано залишити місце роботи та повідомлено про звільнення. Представники просили суд у позові відмовити. Вислухавши позивачку, її представника, представників відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню по наступних підставах: як видно з рішення Апеляційного суду м. Севастополя від 03 травня 2007 року наказом №155 командира В\\Ч 51330 від 19 травня 2006 року була звільнена з посади вихователя за порушення трудової дисципліни [PERSON] /л.с.79/. Згідно запису у трудову книжку /л.с.6/ [PERSON] вона була прийнята на посаду звільненого працівника вихователем. Як видно з наказу командира в/ч 51330 від 11.05.2007 року [PERSON] була поновлена на роботі, а [PERSON] звільнена згідно п.6 ч.1 ст.40 КЗпПУ у зв,язку з поновленням на роботі працівника який раніше виконував цю роботу. Згідно ст.40 ч.2 звільнення з підстав передбачених ст.40ч.1 п.6 КЗпПУ допускається, якщо неможливо перевести працівника за його згодою на іншу роботу. Згідно Акту /л.с.74/ [PERSON] пропонувалось вакантну посаду молодшого вихователя, але вона відмовилась мотивуючи тим, що це фізично робота тяжка , а у неї болять ноги.Згідно Акту /л.с.77/ [PERSON] пропонувалась робота у другому дошкільному дитячосу закладі, але вона відмовилась, мотивуя тим, що її далеко добиратися до роботи. Згідно Акту /л.с.75/ коллектив дитячого закладу готовий був поділитися частками своїх ставок та набралось 0,583 частки ставки та 0,73 ставки молодшого вихователя, але [PERSON] відмовилась. При таких обставинах відповідач виконав вимоги ч.2 ст.40 КЗпПУ, про можливість превода [PERSON] на іншу роботу від якої вона відмовилась, других можливостей у відповідача не було Ці обставини підтвердила свідок [PERSON] - завідуюча дитячим закладом та свідок [PERSON] . Суд також відхиляє доводи позивачки, що вона 11.05.2007 року ще працювала тому її неможливо було звільняти. Але суд дослідив ці обставини та встановив, що згідно поясненя свідка [PERSON] – завідуючої дитячим закладом, [PERSON] вийшла на роботу 11.05.2007 року у першу зміну, але зі строєвої частини рішення Апеляційного суду принесли на прикінці першої зміни у обідню перерву, а також наказ про звільнення з 10.05.2007 року, оскільки повинно було бути у цей же день поновити на роботі [PERSON] . Недопустимо було в одинь день тримати на одній посаді два працівника. Тому [PERSON] пояснила , що заробітну плату [PERSON] за роботу у першій зміні вона сплатила своїми особистими коштами. Таким чином суд приходить до висновку, що дії командира військової частини 51330 про звільнення з роботи [PERSON] за ініціативою власника відповідають вимогам ч.1 п.6 ст.40 КЗпП України. Згідно ст. 43,43-1 КзпПУ згоди профспілкового комітету при звільненні працівника по ч.1п.6 ст 40 УЗпПУ не потрібно.

Outcome: approved