Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-01 00:00:00

Позивач заявив позов про визнання державного акта дійсним, визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за заповітом. Вказав, що [INFO] в селі Цекинівка Ямпільського району Вінницької області помер його батько [PERSON], який за життя склав заповіт, розпорядившись на випадок смерті передати усе своє майно позивачу. Крім нього спадкоємцями першої черги за законом є його мати [PERSON], та брат [PERSON], які на спадщину не претендують. Однак, належним чином оформити свої права на спадкове майно батька: позивач не має можливості, так як в державному акті на ім'я батька є виправлення, а саме рішення 17 сесії 23 скликання на ХХУІ сесію 3 скликання. Та виправлено від 12.01.2002 року на 01.11.2001 року. В зв'язку з чим нотаріус відмовляє у оформленні свідоцтва про право на спадщину, позивач просить суд визнати державний акт дійсним, визнати за ним право власності на спадщину в порядку спадкування за заповітом. Відповідачка [PERSON] позов визнала повністю, не заперечує проти його задоволення, про що суду надано письмову заяву із клопотанням розглядати справу без її участі. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю, не заперечує проти його задоволення, про що суду надано письмову заяву із клопотанням розглядати справу без його участі. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі, які не суперечать один одному і підтверджують доводи позивача, встановлено, що позивач є сином [PERSON], який помер [INFO] в селі Цекинівка Ямпільського району Вінницької області. Також встановлено, що після смерті батька відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки. Із Державного акту на ім'я [PERSON] встановлено, що в документі наявні застережені печаткою відділу земельних ресурсів виправлення про дату сесії сільської ради. Оцінюючи усі докази у їх сукупності, суд вважає дійсним державний акт на право приватної власності на землю серії І-ВН №057213, виданим 05 листопада 1995 року Цекинівською сільською радою народних депутатів на ім'я [PERSON] і вважає встановленим, що покійному на праві приватної власності належить вказана в державному акті земельна ділянка. Як встановлено із заповіту, посвідченого Цекиніською сільською радою 14 лютого 2006 року, покійний [PERSON] заповів усе своє майно позивачу. Із повідомлення Ямпільської державної нотаріальної контори вих. № 376 від 26 серпня 2008 року встановлено, що позивач подав заяву до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за заповітом. Інших спадкоємців не значиться. Відповідно до ст.55 Конституції України, ст.15 ЦК України позивач має право на захист судом своїх невизнаних прав щодо спадщини, що відкрилася після смерті його батька та спадкодавця за заповітом [PERSON]. Відповідно до ст.124 ч.2 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно ст.ст.1222,1223 ЦК України позивач є спадкоємцем за заповітом, і має право на успадкування майна померлого батька. Відповідно до ст.1269 ЦК України позивач є спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті батька, оскільки як слідує із досліджених письмових доказів, звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Враховуючи ту обставину, що ніхто із спадкоємців померлого не претендує на спадщину після його смерті, позивач не має змоги нотаріально оформити спадщину, у зв'язку із тим, що в державному акті на ім'я батька є виправлення і нотаріальна контора відмовляє у видачі свідоцтва про правор на спадщину, обставини справи визнані сторонами, і в порядку ст.61 ч.1 ЦПК України не підлягають доказуванню, суд вважає встановленими обставини, на які позивач посилаються як на підставу своїх позовних вимог. Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для задоволення позову в повному обсязі. Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст. 122,1223, 1269 ЦК України.

Outcome: approved