Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-09 00:00:00

26.12.2007 р. страхове закрите акціонерне товариство „ГРАНДВІС” звернулось до суду з позовом до [PERSON]. про розірвання договору страхування (а.с.5-6), мотивуючи свої вимоги наступним. 30.01.2006 р. між страховим закритим акціонерним товариством „ГРАНДВІС” та [PERSON]. було укладено договір № 21/01 страхування фінансового ризику несвоєчасного погашення кредиту. Згідно з умовами договору позивач у відповідності до Правил страхування фінансових ризиків від 18.02.1997 р. бере на себе зобов'язання за внесений відповідачем страховий платіж застрахувати фінансовий ризик несвоєчасного погашення кредиту або його частки, виданого відповідачу банком, відповідно до кредитного договору, укладеного відповідачем з ВАТ „Державний ощадний банк України”, і відсотки за користування кредитом. Відповідачем істотно було порушено умови договору, що тягне за собою його розірвання. Відповідач був зобов'язаний при укладені договору страхування надати інформацію банку або страховикові про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, і надалі інформувати його про будь-яку зміну страхового ризику. Так, відповідачем при укладенні договору страхування та оформленні кредиту було надано фіктивну довідку про доходи, яка не відповідає даним ДПІ, у зв'язку з чим правоохоронними органами було порушено кримінальну справу. Ці дії відповідача є свідченням умисного приховування інформації про одержані доходи, неповідомлення про дані обставини страховика та укладення у зв'язку із цим договору страхування з метою незаконного одержання коштів. Просили розірвати договір страхування фінансового ризику несвоєчасного погашення кредиту, укладений між сторонами, та стягнути з відповідача судові витрати. В ході судового розгляду від участі в справі виключено в якості третьої особи ВАТ „Державний ощадний банк України”, яке залучено до участі в ній в якості відповідача. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просить його задовольнити: розірвати договір № 21/01 від 30.01.2006 р. страхування фінансового ризику несвоєчасного погашення кредиту, укладений між сторонами по справі, та стягнути судові витрати. Пояснив, що судові витрати сплачені квитанціями, а не платіжними дорученнями, бо так швидше. Не має доказів, що сплачені не його особисті кошти, а позивача. Представник відповідача - ВАТ „Державний ощадний банк України” та відповідач [PERSON]. в судове засідання не з'явились, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. У відповідності до ст. 169 ЦПК України суд визнає можливим справу розглянути у їх відсутність та на підставі ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.01.2006 р. між страховим закритим акціонерним товариством „ГРАНДВІС”, [PERSON]. та ВАТ „Державний ощадний банк України” було укладено договір № 21/01 страхування фінансового ризику несвоєчасного погашення кредиту, згідно якого позивач взяв на себе зобов'язання за внесений відповідачем страховий платіж застрахувати фінансовий ризик несвоєчасного погашення кредиту або його частки і відсотки за користування кредитом, виданого відповідачу - [PERSON]. відповідачем - ВАТ „Державний ощадний банк України”, відповідно до кредитного договору № 21/01 від 30.01.2006 р.(а.с.7-8), укладеного між [PERSON]. та ВАТ „Державний ощадний банк України”. В порушення вимог п.10.3 спірного договору та п. 2 ч. 1 ст. 989 ЦК України [PERSON]. надав довідку про свої доходи, яка не відповідає даним ДПА в Чернігівській області. Згідно вимог ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом; істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору. Позивач довів істотне порушення договору [PERSON]., що виразилось в наданні останнім неправдивої довідки про доходи. Підлягає розірванню договір № 21/01 страхування фінансового ризику несвоєчасного погашення кредиту від 30.01.2006 року, укладений між страховим закритим акціонерним товариством „ГРАНДВІС”, [PERSON]. та ВАТ „Державний ощадний банк України”. При визначенні розміру судових витрат, що підлягають стягненню з відповідачів в дольовому відношенні, суд виходить з наступного. Фактично позивач судові витрати не сплачував, оскільки це робиться платіжними дорученнями позивача, а не квитанціями від фізичної особи (а.с.1-4;52,59), та не надано суду доказів, що сплачені кошти саме позивача. Оскільки страхова сума за спірним договором складає 23550 грн., то судові витрати становлять: 235,50 грн. і 30 грн. - судовий збір і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи за суд першої інстанції; 117,25 грн. і 30 грн. - судовий збір і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи за суд апеляційної інстанції. Необхідно стягнути з кожного відповідача: в доход держави по 176,38 коп. судового збору ((235,50+117,25):2) та на користь державного бюджету м. Чернігова по 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи ((30+30):2).

Outcome: approved