Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON]про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки. В своєму позові позивач зазначив, що 03.09.2007 року о 7.50 год по[ADDRESS] водій [PERSON]., керуючи автомобілем Фольксваген Пассат д/н [NUMBER] не вибрав безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 2103 д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON], в результаті автомобіль останнього зазнав технічних ушкодень. Позивач зазначив, що винним у скоєнні ДТП визнаний водій [PERSON]. В позові позивач звертає увагу на те, що на ремонт свого автомобіля ним було затрачено 1481 грн., та він неодноразово звертався до відповідача з пропозицією добровільно відшкодувати суму заподіяних збитків, однак відповідач відмовився вирішити спір не в судовому порядку. Позивач також вважає, що також йому було заподіяно моральну шкоду, а пошкодження автомобіля стало причиною його душевних страждань. В ході розгляду справи позивач позов підтримав, просив його задовольнити та пояснив, що 03.09.2007 року він відвозив дітей до ПТУ о 7.50 годині, попереду був затор на дорозі з чотирьох автомобілів, побачивши їх він зупинився, після чого відчув удар в задню частину свого автомобіля. В результаті зіткнення його автомобіль ВАЗ 2103, 1983 р.випуску зазнав такі технічні ушкодження: пошкоджено задній бампер, багажник, задній лівий габарит, передня діва фара, передній фартух, решітка радіатора, лобове скло. Передня частина автомобіля постраждала внаслідок того, що перед ним був білий автомобіль ВАЗ, в який він в'їхав після удару ззаду, однак цей учасник ДТП не залишився на місці ДТП та облишив його в зв'язку з тим, що йому не було завдано технічних ушкоджень, його державний реєстраційний номер та анкетні дані йому не відомі, а працівникам ДАІ він не повідомляв про цей автомобіль. Позивач зазначив, що в даний момент його автомобіль повністю відремонтовано на СТО, запчастини ним придбалися самостійно, експертиза автомобіля не проводилася за браком коштів, та в судовому засіданні позивач заперечував проти призначення судом судової автотоварознавчої експертизи. Також позивач зазначив,що на СТО ним було відремонтовано весь автомобіль (за віком та рекомендаціями), а не тільки ті технічні ушкодження, які його автомобіль зазнав в результаті ДТП, в зв'язку з чим просив суд самостійно не брати до уваги як розмір позовних вимог ці ремонтні роботи. До того ж, позивач не пояснив суду в зв'язку з чим він вважає розходами по справі витрати на бензин, згідно товарних чеків датованих різними датами. Свою моральну шкоду позивач обґрунтував сильним стресом, та не зазначив в чому саме виразився його стрес. В ході розгляду справи позивач зменшив розмір позовних вимог та просив стягнути в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 1254,00 грн., моральної - 800 грн. та судові витрати - згідно наданих чеків на бензин та за надання юридичних послуг. Також позивач категорично відмовився від проведення автотехнічної експертизи. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав і пояснив суду, що хоча в матеріалах справи і міститься постанова Покровського районного суду Дніпропетровської області від 14.11.2007 року про закриття провадження по адміністративному матеріалу, однак винним у вчиненні ДТП слід вважати саме відповідача. Також представник позивача пояснив, що хоча в матеріалах справи і немає висновку експерта автотоварознавця, однак призначати судову експертизу є недоцільним, оскільки в даний момент автомобіль повністю відновлено, в тому числі і ті ушкодження та поломки, які виникли не в наслідок зіткнення транспортних засобів. Відповідач [PERSON]позовні вимоги не визнав у повному обсязі, просив в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що в матеріалах справи немає обґрунтованого підтвердження суми матеріальної шкоди, визначити її в даний момент не є можливим, оскільки автомобіль позивача повністю відновлено, а саме відновлено не тільки ушкодження, які автомобіль позивача зазнав в зв'язку зі зіткненням транспортних засобів, а й поломки та ушкодження, які існували як до моменту ДТП, та які створилися не з його вини після ДТП. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, просив відмовити в задоволенні позову, оскільки в матеріалах справи відсутній висновок експерта автотоварознавця, в якому б було зазначено перелік тих ушкоджень, які зазнав автомобіль позивача в результаті ДТП та вартість і доцільність їх відновлення або заміни. Вважає, що оскільки автомобіль позивача вже відновлено, то визначити дійсну вартість відновлювальних робіт в теперішній час не є можливим. Свідок [PERSON]. суду пояснила, що була присутня при зіткненні транспортних засобів, знаходилася в автомобілі позивача на передньому пасажирському місці. Вона підтверджує, що позивач - її чоловік, в результаті ДТП пережив стрес, став знервованим. Суд вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони та їх представників, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі виходячи з наступного: Як вбачається з матеріалів справи 03.09.2007 року по[ADDRESS] відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю двох автомобілів: ВАЗ 2103, д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON]. - позивача по справі та Фольксваген Пассат д/н[NUMBER] під керуванням [PERSON]- відповідача по справі. В результаті якого обидва автомобілі зазнали технічних ушкоджень. Згідно копії Довідки Покровського ВВС, автомобіль позивача зазнав наступні технічні ушкодження: деформовано задній бампер; правий кронштейн заднього бампера; розбитий задній лівий покажчик заднього повороту; деформовано вихлопну трубу; тріщина лобового скла; розбите скло передньої правої фари дальнього світла (а.с. 11). Згідно Постанови Покровського районного суду Дніпропетровської області від 14.11.2007 року у справі № 3-2229/2007р. провадження по адміністративному матеріалу по ст. 124 КУпАП у відношенні [PERSON]закрито за закінченням строків передбачених ст. 38 КУпАП (а.с. 17). Як вбачається з накладної № 28 від 05.10.2007 року (а.с. 10) [PERSON] придбав в ПП [PERSON] задній поворотник в кількості 2 шт., фару передню в кількості 2 шт. та замінив 2 поворотника та 2 фари: всього на суму 310 грн. 00 коп. В ході розгляду справи позивач зменшив розмір позовних вимог та просив суд відкинути зайві суми. Як видно з дубліката заказу-наряду № 102123* від 10.10.2007 року (а.с.12), замовник [PERSON] звернувся до ПП [PERSON] для ремонту автомобіля, та йому було надано наступні послуги: заміна фар передніх; заміна задніх стопів і поворотників; рихтовка передньої пелени; шпатлевка передньої частини; рихтовка заднього бамперу, кронштейна (правого заднього); шпатлевка бамперу; фарбування та шпатлевка частин автомобіля - всього на суму 1171,00 грн. Однак дані документи суд не може прийняти до уваги в якості належних доказів на обґрунтування розміру позовних вимог, оскільки: з наданих документів не можна встановити, чи були зазначені ремонтні роботи проведені в результаті отриманих технічних ушкоджень в результаті ДТП, чи були поточним ремонтом автомобіля, оскільки в матеріалах справи відсутній висновок експерта, а позивач категорично заперечував проти проведення експертизи його автомобіля та зазначав, що автомобіль повністю відновлений. До того ж, позивач в своїх поясненнях зазначав, що разом з ремонтом отриманих ушкоджень в результаті ДТП він провів поточний ремонт свого автомобіля за віком (зносом деталей автомобіля) та рекомендаціями спеціалістів. До того ж, в дублікаті заказу-наряду не зазначено, які саме частини автомобіля було відшпатлевано та пофарбовано, в зв'язку з цим неможливо встановити, чи був цей ремонт поточним, чи здійснений в зв'язку з ушкодженнями в результаті ДТП. Слід зазначити, що дублікат заказу-наряду повністю не заповнений працівниками СТО, та в ньому не зазначено, в зв'язку з якими поломками звернувся позивач до ПП [PERSON], відсутній опис пошкоджень, відсутнє зазначення пробігу автомобіля на момент звернення тощо. Таким чином суд позбавлений можливості встановити дійсну вартість відновлюваних робіт на автомобіль позивача. А інших доказів вартості відновлюваного ремонту в результаті ДТП, що мало місце саме 03.09.2007 року позивач суду не надав. Разом з тим, слід зазначити, що проведені роботи за переліком не співпадають з переліком технічних ушкоджень, зазначених в Довідці Покровського ВВС. До того ж, в ході розгляду справи позивач та відповідач пояснили, що ушкодження передньої часини автомобіля позивача були заподіяні в результаті його зіткнення з третім учасником ДТП - автомобілем ВАЗ білого кольору, який самовільно облишив місце ДТП, та його дані не відомі ні ним ні працівникам ДАІ. Як вбачається з матеріалів справи, даний автомобіль на схемі ДТП також відсутній. До того ж, відповідач вважає себе частково винним у скоєнні ДТП, а саме, вважає, що в зіткненні автомобіля позивача з автомобілем, який був попереду, винен сам позивач, оскільки останній не дотримувався дистанції. А тому вважає вимогу позивача про стягнення з нього вартості відновлюваних робіт передньої частини автомобіля ВАЗ 21033 - безпідставною. Згідно ч. 1 статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З огляду на вищевикладене, суд вважає позивачем не доведено у встановленому порядку дійсну вартість відновлювальних робіт його автомобіля, а також необхідність здійснення заявленого ремонту. Згідно п. 1,3 ч. 1 статті 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Слід зазначити, що відповідач не визнаний у встановленому законом порядку винним у здійснені ДТП, а тому не може вважатися винною особою, в розумінні ст. 1188 ЦК України. Суд вважає за необхідне також відмовити в задоволенні вимоги про стягнення моральної шкоди, оскільки в ході розгляду справи позивач не навів суду доводів, в чому саме виразився його стрес, тілесних ушкоджень або інших фізичних страждань в результаті ДТП не зазнав, до лікарні не звертався, а в матеріалах справи не знайшов свого відображення факт заподіяння такої шкоди. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Як вже зазначалося вище, відповідач не визнаний у встановленому законом порядку винним у вчиненні ДТП. Також позивач просив стягнути з відповідача на його користь витрати по справі, а саме: витрати на пальне в розмірі 924,17 грн. - як витрати, що пов'язані з явкою до суду, витрати на правову допомогу - 300 грн., судовий збір - 75,50 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення діяльності суду - 30,00 грн. Однак суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні цих вимог виходячи з наступного. В підтвердження витрат, що пов'язані з явкою до суду (витрати на пальне) в розмірі 924,17 грн. позивач надав чеки з автозаправних станцій, які датовані: 25.03.2008р. (59,00 грн.), 11.09.2008р. (59,00 грн.), 10.09.2008р. (59,00 грн.), 14.10.2008р. (14.10.2008р.), 23.09.2008р. (57,00 грн.), 23.09.2008р. (69,97 грн.), 10.09.2008р. (59,00 грн.), 18.10.2008р. (113,00 грн.), 31.10.2008р. (81,00 грн.), 27.06.2008р. (57,20 грн.), 23.05.2008р. (65,00 грн.), 11.08.08р. (128,00 грн.), а також витрати на правову допомогу згідно довідки від 14.10.2008р. та пояснив суду, що це пальне він придбавав щоразу «з запасом» та фактично витратив менше пального. Однак дана вимога також не підлягає задоволенню, оскільки по-перше: дані витрати не знаходять свого підтвердження в матеріалах справи в якості витрат, пов'язаних з явкою до суду, так як судові засідання були призначені на 23.09.2008р. (позивач був відсутнім) (а.с. 23), 14.10.2008р. (сторони не з'явились), 31.10.2008р. (чек АЗС на 81,00 грн.); по-друге: статтею 88 Цивільного процесуального кодексу України визначено розподіл судових витрат між сторонами, в якій зазначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи те, що в задоволенні позову відмовлено у повному обсязі, а судові витрати хоча і частково підтверджені документально, однак не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в зв'язку з відмовою судом в позові. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed