Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-16 00:00:00

У липні 2007 року позивач[PERSON]і [PERSON]. звернулись до суду із позовом до відповідача[PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] що складається з 3 жилих кімнат площами 21,8кв.м., 14,7кв.м. і 14,3кв.м., одна з яких жилою площею 14,3кв.м. належить на праві приватної власності [PERSON]. В обгрунтування заявлених вимог посилалися на те, що відповідач, будучі зареєстрованим в цьому помешканні, не проживає в ньому фактично з 2000 року, залишивши добровільно спірне помешкання і забравши всі свої речі, участі у витратах по утриманню квартири не приймає і, маючи свою сім"ю - дружину і дитину проживає в [ADDRESS] Між тим вони, [PERSON]. як наймач квартири, і [PERSON]. як член її сім"ї, змушені нести за відповідача витрати по оплаті житлово-комунальних послуг, а також через реєстрацію[PERSON] в спірному помешканні позбавлені можливості отримувати субсидії для компенсації оплати на житло. Враховуючи непроживання відповідача у спірному жилому приміщенні понад встановлені житловим законодавством строки просили визнати[PERSON] таким, що втратив право користування зазначеним жилим приміщенням, скасувавши його реєстрацію в цій квартирі. В судовому засіданні позивачка [PERSON]. підтримала свої позовні вимоги і пояснила, що жилу кімнату площею 14,3кв.м., що перейшла у її власність в порядку спадкування після смерті її матері, вона подарувала синові [PERSON]., який періодично проживає в квартирі. Протягом 2001-2002р.р. в квартирі проживала донька [PERSON] разом із мужчиною. Близько у 2001 році онук, що є сином її сина[PERSON], залишив після смерті свого батька квартиру, забрав речі: шифонер, диван, одяг, постільне, пояснив ухід тим, що його дружина [PERSON]не погодиться разом з нею проживати, зважаючи на її стан здоров"я. Їй відомо, що близько 2 років онук жив у Росії. Донька [PERSON] близько 3-4 років з 2003 року проживала в Росії, у зв"язку з чим її відвідували соціальні працівники, візити закінчились з поверненням доньки у березні 2007р. Онук[PERSON]. з 2000р. по сьогодення приходить її провідувати з циклічністю 1 раз на місяць, доглядав за нею, допомагав в побуті, протягом січня-листопада 2006р. онук передавав їй гроші в рахунок оплати комунальних послуг по 50грн. щомісячно, інших витрат по утриманню житла не ніс. Звернення до суду із позовом про зняття з реєстраційного обліку відповідача мотивувала можливістю за таких умов отримати субсидію по комунальних послугах і бажанням проживати в квартирі із донькою по різних кімнатах, зважаючи на її стан здоров"я, за яким вона потребує окремої кімнати. Раніше вона займала кімнату 21,8кв.м., а зараз - 14,7кв.м. В судовому засіданні позивачка [PERSON]., підтримуючи позовні вимоги, пояснила, що приїхала з Росії у 2007 році, була відсутня з 2003 року. До виїзду в Росію в квартирі проживало 7 осіб, але ніхто не бажав оплачувати комунальні послуги. Після смерті свого батька племінник[PERSON]. у 2001 році вивіз свої речі. Про наявність чи відсутність ключів у відповідача їй нічого невідомо. Зараз вона з матір"ю займає дві жилі кімнати: вона - кімнату 21,8кв.м., мати - 14,7кв.м. Їй відомо, що відповідач[PERSON]. зараз знімає інше житло. Відповідач[PERSON]., заперечуючи проти пред"явлених до нього позовних вимог, заявив зустрічний позов до[PERSON]. і [PERSON]. про вселення і зміну умов договору найму жилого приміщення. В обгрунтування своїх вимог посилався на те, що за ордером у 1973 році спірна квартира надавалась його бабусі [PERSON] дядькові [PERSON]., тітці [PERSON]. і його батькові [PERSON]. В цій квартирі він постійно проживає і зареєстрований з народження з 1978 року, проживав разом із батьком, матір"ю і сестрою. У 1999 році після розірвання шлюбу між батьками мати із сестрою виїхали з цього помешкання, а він із батьком залишились там проживати і фактично займали жилу кімнату площею 14,7кв.м., а бабуся із тіткою - жилу кімнату площею 21,8кв.м. У 2001 році помер його батько. У квітні 2002 року він зареєстрував шлюб із[PERSON]. Однак, створеною сім"єю, він не міг проживати в спірному житлі з метою запобігання негативних наслідків для стану здоров"я вагітної дружини, оскільки бабуся не бажала проживати в своїй кімнаті разом із донькою [PERSON]. і її цивільним чоловіком. Він був змушений тимчасово з 2002 року орендувати інше житло, куди забрав необхідні речі, а меблі - 2 серванти, тумбу, килим, посуд, постільні предмети, одяг залишив в своїй кімнаті, які, як з"ясувалось, були втрачені внаслідок пожежі у 2004 році. Після виїзду замки в квартирі поміняли і він з цього часу не мав змоги потрапити до квартири. Бабуся не заперечувала його права на це жиле приміщення, оскільки з нею і [PERSON]. відбулась домовленість, що він не подає позов про вселення, здійснює за себе квартплату і його не знімають з реєстраційного обліку. На виконання домовленості він частково здійснював квартплату, передаючи на ці цілі бабусі [PERSON] як наймачу кошти, крім того, надавав як бабусі матеріальну допомогу у вигляді харчів, догляду і увійшов в становище літньої бабусі, яка бажала знаходитись сама в кімнаті. З метою зберігання гарних з нею стосунків не писав до відповідних органів звернень з приводу перешкоджання в користуванні спірним житлом. Наміру залишати дане жиле приміщення, яке є для нього єдиним і постійним, не мав, відвідує лікарню за місцем реєстрації. Але на даний час за відсутності погодження по житловому спору із відповідачами, порушенням відповідачами домовленості про зберігання за ним цього житла, погіршенням стосунків із дружиною і тимчасовим проживанням у зв"язку з цим у друга, просив постановити рішення про його вселення, оскільки проживати ніде, і зобов"язати відповідачів за його позовом надати ключі від квартири, [PERSON] існуючий договір найму житла, закріпити за ним право користування ізольованою кімнатою площею 14,7кв.м., а за відповідачками за його зустрічним позовом - ізольовану жилу кімнату площею 21,8кв.м. В ході судового розгляду[PERSON]. уточнив позовні вимоги, підтримуючи зустрічний позов в повному обсязі в первісній редакції, доповнив вимогою про залишення підсобних приміщень: коридор, кухню, ванну кімнату, туалет - у загальному користуванні сторін. Відповідачі за зустрічним позовом [PERSON]., [PERSON]. їх представник [PERSON] в судовому засідані заперечували проти зустрічного позову і факту чинення перешкод відповідачеві в користуванні спірним жилим приміщенням. Зазначали, що[PERSON]. добровільно залишив помешкання, дублікат ключів він не просив, наносив періодично лише гостєві візити до бабусі і не мав на меті постійне проживання у спірному помешканні. Особисті речі вивіз сам. Залучений у якості третьої особи [PERSON]. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги[PERSON]. і [PERSON]., заперечував проти вимог зустрічного позову[PERSON] Пояснив, що є власником жилої кімнати площею 14,3кв.м. на підставі договору дарування, укладеного 08.10.2002р. між дарувальником - матір"ю [PERSON] і ним, як обдарованим. Деякий час знаходився в місцях позбавлення волі, відбуваючи покарання, періодично проживає в спірному помешканні з 1979 року.[PERSON]. залишив помешкання у 2000 році, періодично виїзджав до м. Ростова, не надавав кошти на оплату комунальних послуг, а у 2002 році відповідач вивіз всі свої речі. Протягом січня-жовтня 2006р., як йому відомо зі слів матері, відповідач надавав їй кошти в рахунок оплати своєї частки в комунальних витратах, підстригав і допомагав купати бабусю. Питання про зняття відповідача з реєстраційного обліку постало у зв"язку з підвищенням вартості комунальних послуг, через що матері не стачає коштів на харчування, необхідінстю отримання нею субсидії, а також окремого її проживання від інших членів сім"ї в ізольованій жилій кімнаті. В судовому засіданні представник житлово-комунального підприємства "Азовжитлокомплекс" [PERSON]., що діє за довіреністю, залишила розв"язання позовів на розсуд суду і надала заяву про подальший розгляд справи у відсутність представника третьої особи. Залучений у якості третьої особи ВГІРФО Орджонікідзевського РВ Маріупольського МУ ГУ УМВСУ в Донецькій області просив розглянути справу у відсутність свого представника. Свідок [PERSON], що є працівником соціальної служби, в судовому засіданні пояснила, що [PERSON]. в період її обслуговування протягом 2003-2007р.р. казала, що онук відвідує її, але, як вона зрозуміла, його дружина не бажає проживати разом із нею. Зняли з обслуговування позивачку у березні 2007р. у зв"язку з приїздом її доньки. В кімнаті площею 14,7кв.м. вона бачила до пожежі в будинку і залитті квартири тюки і нібито кровать. Після пожежі в цій кімнаті стала проживати [PERSON]. і вже були тут наявні інші речі, аніж до пожежі. Ремонт після пожежі був у всіх кімнатах. Свідок[PERSON]., що проживає по-сусідству зі сторонами, в судовому засіданні пояснив, що рідко заходить до[PERSON]., вона скаржилась, що доглядати її хвору нікому. Свідок [PERSON], що проживала по сусідству зі сторонами до 1978 року, в судовому засіданні пояснила, що допомагала збирати речі[PERSON]. для переїзду в профілакторій після пожежі в будинку. Допомагає з 2001 року до сьогодення в побуті [PERSON] яка проживала деякий час сама. Позивачка казала, що онук не приходить, т.я. в нього сім"я. Свідок [PERSON], що є колишньою дружиною[PERSON]., в судовому засіданні пояснила, що не проживає в спірній квартирі з 1982 року, але з 2000 року навідувалась раз на місяць до свекрухи[PERSON]. Після похорон батька відповідача [PERSON], свекруха казала, що онук [PERSON] забрав речі: сервант і телевізор і виїхав з помешкання. Кімната відповідача до пожежі в будинку була порожня. Протягом 2001-2003р.р. [PERSON][PERSON] жила в цій квартирі з чоловіком [PERSON] [PERSON]. казала, що періодично до неї приходить онук [PERSON] приносить печиво, напої, надає незначні суми на комунальні послуги, ліки, а проживає він на квартирі, оскільки дружина не бажає жити із нею як старою жінкою. Свідок[PERSON]., що навчався із [PERSON] батьком[PERSON], а також є сусідом сторін, в судовому засіданні пояснив, що бачив як в кінці 2001 року 2 чоловіки допомагали[PERSON]виносити його і батька меблі: сервант, диван, шифонер, залишались можливо, як пам"ятає, стул, холодильник, мішок речей, матрас. З 2000р. він заходив по-сусідські до[PERSON]., допомагав іноді в побуті. Квартиру[PERSON] після пожежі залили. В це помешкання [PERSON]. періодично приходить переночувати, а проживає в іншому місці. Свідок [PERSON]., що проживає по-сусідству зі сторонами, в судовому засіданні пояснив, що товариш[PERSON]. 3-4 роки тому пішов із дружиною проживати на квартиру, міняв декілька квартир. У бабусі[PERSON]. із онуком [PERSON]. були нормальні стосунки. До пожежі в їх будинку бачив в кімнаті [PERSON]стінку, кровать, телевізор. При пожежі з їх квартири виносили всі речі сушитись, зокрема з кімнати [PERSON]виносили, як пам"ятає, стінку. Свідок [PERSON] що є матір"ю відповідача[PERSON], в судовому засіданні пояснила, що залишила спірне житло у 1999 році із донькою, а чоловік [PERSON] залишився проживати із сином. Чоловік помер у 2001 році. Від сина знає, що він надавав бабусі кошти по 50грн. щомісячно для квартплати. Оскільки приїхала [PERSON] із чоловіком, то синові із дружиною там ніде було проживати, т.я. [PERSON] і бабуся займали по кімнаті. Свідок[PERSON], що є онукою[PERSON]. і сестрою[PERSON], в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] із батьком залишились проживати в спірній квартирі, як батьки розійшлись. Бабуся неодноразово казала, що то ваша кімната і вона буде закріплена за братом [PERSON], з цього приводу, як їй відомо від сторін, у них була домовленість. В-останнє це казала, коли неможливо було спільно проживати в двох кімнатах хворій бабусі, тітці [PERSON]. із співмешканцем і братові [PERSON]. із вагітною дружиною. Бабуся казала, що [PERSON] може повернутись в будь-який час, речі його залишались в квартирі. Вона з 2005 року працювала у м. Маріуполі, проживала в кімнаті[PERSON] де залишились його телевізор, стінка, диван, стол. Бабуся ніколи не казала, що бажає виписати [PERSON]через неоплату комунальних платежів. Зі слів бабусі і брата знає, що [PERSON] знімав квартиру, але приносив кошти для оплати квартири. Свідок [PERSON] що є дружиною[PERSON] (а.с. 21зв.), в судовому засіданні пояснила, що до реєстрації їх шлюбу 30.04.2002р. чоловік проживав у спірній квартирі, в нього у користуванні була окрема кімната, в якій були телевізор, сервант, тумба під телевізор, шкаф платяной, диван. Деякий час вони проживали то в його квартирі, то у її батьків. В 2002р. у квартирі чоловіка стала проживати його тітка [PERSON]. в кімнаті бабусі, приводила друзів, які курили, в той час як вона була у стані вагітності. Вони змушені були піти з квартири і орендувати інше житло. Чоловік відвідував щотижня бабусю і надавав їй кошти на оплату комунальних послуг по 50грн. щомісячно протягом 2 років з моменту їх домовленості про зберігання за чоловіком права на його кімнату, про що знала і [PERSON]. Бабуся не пропонувала чоловікові проживати разом із нею. 1 раз чоловік казав, що його не впустили до квартири. Зазначені речі з квартири не вивозили, вони були пошкоджені внаслідок залиття від пожежі. З приїздом [PERSON]. у 2007 році та стала проживати в кімнаті бабусі, а [PERSON]. - в меншій кімнаті чоловіка. Коли виникла необхідність повернутись до спірної квартири, то бабуся відмовила у вселенні чоловіка, адже він не звертався з приводу прешкоджання в користуванні житлом, оскільки з бабусею малась домовленість. На даний час проживає окремо від чоловіка внаслідок сварки влітку 2008р., їй відомо, що він проживає у свого друга. Зареєстрована вона згідно із даними адресного бюро у своїх батьків по [ADDRESS] (а.с. 18). Заслухавши сторони, їх представників, свідків, дослідивши письмові матеріали справи та інші матеріали справи, суд вважає позов[PERSON]. і [PERSON]. таким, що не підлягає задоволенню, а зустрічний позов[PERSON] таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі - за наступних підстав. З ордеру на жиле приміщення [NUMBER]від 23.04.1973р. вбачається, що жиле приіщення, яке складається з 2 жилих кімнат квартири [ADDRESS] надане [PERSON] на склад родини з 4 осіб, до якої входили 2 сини - [PERSON]. і [PERSON], донька [PERSON]. (а.с. 6). Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім"ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть обов"язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Сторонами не оспорюється, що відповідач[PERSON]. є сином[PERSON], який помер у 2001 році. А тому, відповідач[PERSON]. проживаючи з народження з 1978р. в спірному помешканні, набув рівних з наймачем і іншими членами сім"ї прав і обов"язків, що витікають з договору найму жилого приміщення. По даній квартирі маються 2 розподілених особистих рахунки (а.с. 53). Так, за особистим рахунком[NUMBER]власником 1 жилої кімнати жилою площею 14,3кв.м. в квартирі [ADDRESS]внаслідок договору дарування від 08.10.2002р. є залучений у якості третьої особи по справі [PERSON]. Технічний паспорт виданий [PERSON]. містить опис об"єкту нерухомості, що знаходиться у власності, зокрема, жила кімната площею 14,3кв.м. і 1/2 частки підсобних приміщень (а.с. 8, 48-49, 100). Втім, власник зазначеної частки значиться знятим з реєстраційного обліку за цією адресою з 19.12.2003р. З особистого рахунку [NUMBER], даних паспортів сторін вбачається, що на даний час в 2-х кімнатах квартири № 15, що відноситься до державного житлового фонду, будинку [ADDRESS]зареєстровані: наймач - [PERSON]. з 1966р. і члени її сім"ї - донька [PERSON]. з 1986р., онук[PERSON]. з 1978р. (а.с. 7, 21). Статтею 71 ЖК України передбачений шестимісячний строк, протягом якого за тимчасовою відсутністю членів сім"ї наймача за ними зберігається жиле приміщення. У випадку відсутності за поважних причин понад шість місяців цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Житловою організацією ЖКП «Азовжитлокомплекс» за запитом було складено 18.06.2007р. акт, за змістом якого[PERSON]. не проживає в спірному помешканні з 2000р., місце його проживання невідоме (а.с. 9). Зі свідоцтва про одруження, виданого відділом РАГС Орджонікідзевського РУЮ м. Маріуполя Донецької області, вбачається, що відповідач[PERSON]. зареєстрував шлюб 30.04.2002р. із [PERSON], про що вчинено актовий запис за[NUMBER] Від даного шлюбу подружжя має дитину [PERSON], [INFO]р.н. - актовий запис[NUMBER], вчинений тим же органом РАГС 08.07.2002р. (а.с. 34). З квитанції, оплаченої [PERSON] напередодні пред”явлення позову у червні 2007р., вбачається погашення заборгованості по квартирній платі за 7 місяців у сумі 488,18грн. (а.с. 16). За даними ККП "Маріупольтепломережа" станом на 01.08.2007р. заборгованість по спірній квартирі за спожиту теплову енергію складає суму 2906,48грн. внаслідок неналежного здійснення оплати всіма жильцями - сторонами по справі (а.с. 53, 86, 92). З досліджених в ході судового вирішення спору матеріалів Територіального центру соціального обслуговування пенсіонерів і одиноких непрацездатних громадян УПСЗН Орджонікідзевського району Маріупольської міської ради вбачається, що в період з 16.05.2003р. по 19.03.2007р. [PERSON]. знаходилась на обслуговуванні соціальними працівниками центру; знята з обслуговування у зв"язку з приїздом працездатної доньки з Росії (а.с. 51). Згідно з даними УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя [PERSON]. є отримувачем пенсії, яка станом на момент пред”явлення позову скаладає 463,16грн. (а.с. 10-12). [PERSON]. в обгрунтування заявленого позову зазначала, що потребує окремої ізольованої від інших членів сім”ї жилої кімнати, внаслідок незадовільного стану здоров”я, обумовленого перенесеним у 1997 році ішемічним інсультом з нижнім парапарезом з порушенням функції тазових органів на фоні церебрального атеросклероза (а.с. 20). Однак, маючи забезпеченість 33/100 ідеальних частки у спірній квартирі, що належала їй на праві приватної власності в порядку спадкування після смерті у березні 1998 року матері [PERSON] на свій розсуд розпорядилась своєю власністю - добровільно подарувала цю частку синові [PERSON]. за договором від 08.10.2002р., посвідченого Четвертою маріупольською державною нотаріальною конторою за реєстр. № 2-774 (а.с. 48-49), який на даний час не проживає в цій кімнаті і знятий з реєстраційного обліку з грудня 2003р. Сторонами не оспорювалось його фактичне непроживання в цьому помешканні з 2000р. Нині ж обдарований [PERSON]., як пояснював в судовому засіданні, заперечує проти проживання в його кімнаті матері[PERSON]. У період відсутності будь-яких членів сім"ї ([PERSON]. в Росії, [PERSON]. в місцях позбавлення волі) приїзджав онук [PERSON] надаючи допомогу, чого не спростовувалось позивачкою [PERSON] Доводи[PERSON] з приводу непроживання певний період часу у спірному приміщенні, що було зумовлено добрими стосунками із бабусею і домовленістю з нею і тіткою про зберігання за ним в користуванні батьківської кімнати площею 14,7кв.м. підтверджено в ході судового розгляду поясненнями свідків [PERSON].,[PERSON]., [PERSON], а також тією обставиною, що протягом понад 5 років з моменту утворення сім"ї і тимчасової відсутності по орендованим квартирам до нього не пред"являлись позовні вимоги про втрату права на це житло. Позов до нього про позбавлення права на житло виник по поверненні [PERSON]. Звертає увагу зміст акту житлової організації від 18.06.2007р., в якому не відображено відсутність в цьому помешканні, зокрема, з 2000р. й інших, окрім[PERSON], осіб, як то[PERSON]. і [PERSON]. Як пояснював в судовому засіданні[PERSON]. він не звертався з приводу перешкоджання проживати в спірному помешканні, що підтверджено матеріалами справи (а.с. 17, 19), оскільки були добрі стосунки із бабусею, адже проживати там не міг, враховуючи вагітну дружину і стан здоров”я бабусі. Суд критично ставиться до інформації начальника дільниці № 9 ЖКП "Азовжитлокомплекс" про те, що майно в жилій кімнаті № 7 площею (14,7кв.м.), в порівнянні з іншими жилими кімнатами не постраждало внаслідок залиття пожежі у березні 2004р. квартир [ADDRESS] складеної у жовтні 2007 року, тобто понад 3 роки після цієї події (а.с. 50, 104), оскільки первісних актів на підтвердження пошкоджень, складених одразу після події не надано. З пояснень позивачки[PERSON]. пожежні виносили з кімнати площею 14,7кв.м. сервант відповідача. Цю обставину підтвердив свідок [PERSON]. Отже, станом на березень 2004р. частина речей[PERSON] залишалсь в спірному помешканні. Як зазначала позивачка [PERSON]. протягом певного періоду часу відповідач у період своєї відсутності приносив кошти для оплати комунальних послуг. Обставини, визнані сторонами в сенсі ст. 61 ч. 1 ЦПК України не підлягають доказуванню, а тому суд вважає доведеним факт участі[PERSON] у здійсненні оплати комунальних платежів, на підтвердження зв"язку із спірним жилим приміщенням, шляхом передання грошових коштів протягом 10 місяців щомісячно, що визнано позивачкою [PERSON] За даними Маріупольської міської лікарні № 4[PERSON]. відвідував у зв"язку із захворюваннями протягом листопада 2005р.-серпня 2006р. цей лікарняний заклад, що розташований за місцем реєстрації у спірному помешканні відповідача (а.с. 52, 105). Амбулаторна картка відповідача досі перебуває в лікарні. Як встановлено, у[PERSON] немає будь-якого іншого житла ані у власності, ані наділений правом на житло в іншому помешканні (а.с. 69). Деякий час він проживав тимчасово у орендованих квартирах, а зараз внаслідок погіршенні сімейних стосунків із дружиною, що підтвердила в судовому засіданні свідок [PERSON] відповідач проживає у свого друга. Дані обставини об"єктивно підтверджені поясненнями інших свідків і не спростовані позивачами. Відповідачам за зустрічним позовом [PERSON] і [PERSON]. не спростовано доводи позивача[PERSON] про відсутність в нього ключів ключів від квартири. І в судовому засіданні відповідачі не заперечували надати ключ позивачеві в будь-який час. Зважаючи на вимоги ст. 72 ЖК України особа може бути визнана в судовому порядку такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок її відсутності понад встановлені ст. 71 ЖК України строки без поважних причин. Враховуючи встановлені судом факти і зібрані на їх підтвердження докази в своїй сукупності, як то письмові документи, пояснення сторін і свідків про факт і причини тимчасового проживання відповідача по інших орендованих помешканнях внаслідок несприятливих житлових умов, зважаючи на стан здоров"я[PERSON]., вагітність дружини відповідача, чисельність проживаючих в спірному помешканні осіб, перешкоди в доступі в квартиру, що полягає у відсутності ключів, тощо, суд вважає ці обставини за поважні причини відсутності[PERSON] в місці постійного проживання понад встановлені ЖК строки. Суд знаходить переконливими доводи[PERSON], що він не мав наміру покидати дане жиле приміщення, і доходить до висновку, що відповідач не втрачав зв"язку з житлом. За таких обставин, суд відмовляє в задоволенні позову[PERSON]. і [PERSON]. про визнання[PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Відповідно до ст. 47 ч. 3 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше на підставі закону за рішенням суду. Виходячи з принципу недоторканості житла, зважаючи на положення ст.ст. 9 ч. 3, 109 ЖК України, жодний суб"єкт житлового права не може бути позбавлений свого житла інакше, ніж за рішенням суду. Суд вважає недостатнім для постановлення судового рішення про позбавлення відповідача прав на спірне жиле приміщення і зняття з його реєстраційного обліку з визначених позивачкою [PERSON] мотивів як то необхідність отримання субсидії для оплати комунальних послуг, оскільки питання про розподілення витрат між жильцями по оплаті комунальних послуг має вирішуватись у передбаченому законодавством порядку не за рахунок ущемлення житлових прав будь-кого з них. Так, порушене житлове право[PERSON] на користування жилим приміщенням підлягає відновленню шляхом його вселення у квартиру [ADDRESS] [ADDRESS]і зобов"язанням[PERSON]. і [PERSON]. надати ключі від спірної квартири. Розв"язуючи зустрічні позовні вимоги[PERSON] в частині зміни умов існуючого договору найму жилого приміщення, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 104 ЖК України члени сім"ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім"ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам ст. 63 цього кодексу. Відповідно до ст. 63 ЖК України предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є ізольоване жиле приіщення. За схемою поверхового плану квартира [ADDRESS]жилою площею 50,8кв.м., складається з трьох ізольованих жилих кімнат площами 14,3кв.м. - яка знаходиться у власності[PERSON]., а також 2 жилих ізольованих кімнат площами 21,8кв.м. і 14,7кв.м., кухня має площу 7,3кв.м., ванна кімната окрема від туалета (а.с. 13). Тобто за технічними характеристиками можливе виділення в користування ізольованої кімнати площею 14,7кв.м. Частка кожного з 3 жильців, не включаючи власника жилої кімнати площею 14,3кв.м.[PERSON]., складає 12,17кв.м. При виділенні відповідачеві жилої кімнати площею 14,7кв.м., його частка буде завбільша частки кожного з інших мешканців на 1,27кв.м. За положеннями п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України" № 2 від 12 квітня 1985 р. (з подальшими змінами) в силу ст. 104 ЖК України суд вправі задовольнити вимоги члена сім'ї наймача про поділ жилого приміщення, якщо жилу площу, що припадає на нього (або з урахуванням укладеної угоди про порядок користування жилим приміщенням), може бути виділено у вигляді ізольованого приміщення, яке складається з однієї або кількох кімнат, розмір якого не менше встановленого для надання одній особі. При поділі жилого приміщення за вимогою члена сім'ї наймача йому може бути виділено ізольоване жиле приміщення розміром меншим за жилу площу, що припадає на нього. Однак, поділ не може бути допущений, коли це призведе до штучного погіршення житлових умов і викличе необхідність постановки на облік, як такого, що потребує поліпшення житлових умов. Отже, відступ від рівності часток може бути спричинено лише об"єктивною невідповідністю таким часткам наявних на даній площі ізольованих житлових помешкань. Суд враховує також сформований у сім"ї порядок користування житловим помешканням, за яким кімната 21,8кв.м., яка має балкон, знаходиться у фактичному користуванні [PERSON]. та деякий період часу використовувалалсь для проживання [PERSON], що бажано згідно із поясненнями останньої в судовому засіданні виділити в користування кімнати з балконом, і розв"язує питання про поділ хоча із відступом від рівності долей, але відповідно до цього порядку. Як зазначено в листі Верховного Суду України від 26.05.2001р., виходячи з правил ст. 63 ЖК України, жиле приміщення, що виділяється при зміні договору найму жилого приміщення на вимогу члена сім"ї наймача (ст. 104 ЖК), не може бути меншим від рівня середньої забезпеченості жилою площею в даному населеному пункті за загальним розміром, а не за часткою жилої площі, яка припадає на кожного із членів сім"ї, що виділяються. Зважаючи, що розмір жилої площі, що припадає на одного з відповідачів за зустрічним позовом, при виділу їм у користування ізольованої жилої кімнати площею 21,8кв.м., завбільший, аніж передбачено нормою жилої площі, що припадає на одну особу по м. Маріуполю, суд не вбачає обставин, за яких штучно погіршуються житлові умови сторін, що може викликати необхідність їх постановки на облік як таких, що потребують поліпшення житлових умов. За таких обставин, суд, із врахуванням технічних характеристик жилого приміщення і вимог житлового законодавства, із врахуванням побажання[PERSON]. на займання жилої кімнати із балконом, вважає за можливе виділити [PERSON]. у користування ізольовану жилу кімнату площею 14,7кв.м., а [PERSON] і [PERSON]., що є повнолітніми особами однієї статі, ізольовану жилу кімнату площею 21,8кв.м., що знаходяться у їх фактичному користуванні. Визначення саме такого порядку користування жилого приміщення буде способом розв"язання конфліктної ситуації в сім"ї і вирішення житлового спору, що виник між сторонами. На підставі ст.ст. 63, 64, 65, 71, 72, 103, 104 ЖК України,

Outcome: dismissed