overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, посилаючись на те, що її рекомендували на присвоєння почесного звання та нагороди України «Мати-героїня» і для цього вона повинна була подати в комісію певні документи, однак, при перевірці документів виявилось, що в свідоцтвах про народження її дітей допущено помилку у написанні її прізвища та по-батькові. Так, замість правильного «[PERSON]» записано «[PERSON]», через що заявник немає змоги набути почесного звання та нагороди України «Мати-героїня». Заявник заявила клопотання про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує, просить задовольнити. Перевіривши матеріали справи суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із паспорта громадянина України [NUMBER], [PERSON] народилася [INFO] року. Як вбачається із рішення виконавчого комітету Личковецької сільської ради № 45 від 17.06.2008 року, кандидатуру [PERSON] рекомендовано на присвоєння почесного звання «Мати-героїня» (а.с. 7). Відповідно до довідки № 1039 виданої 22.09.2008 року Личковецькою сільською радою Гусятинського району, [PERSON], жителька [ADDRESS], дійсно народила та виховала п'ятеро дітей, а саме: [PERSON], [INFO] року народження, [PERSON], [INFO] року народження, [PERSON], [INFO] року народження, [PERSON], [INFO] року народження, [PERSON], [INFO] року народження (а.с. 9). Як вбачається із свідоцтв про народження, матір'ю [PERSON], [INFO] року народження, [PERSON], [INFO] року народження, [PERSON], [INFO] року народження, [PERSON], [INFO] року народження записано [PERSON](а.с. 12, 13). Допитана в якості свідка [PERSON]підтвердила, що [PERSON] дійсно є її мамою. Їх в сім'ї п'ятеро дітей. Лише в її свідоцтві про народження в графі «мати» правильно записано [PERSON]. У всіх інших її братів та сестер в свідоцтвах про народження мати записана, як [PERSON]. Таким чином, суд вважає, що факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] підтверджений, а тому заявлені вимоги слід задовольнити. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки надає право набути почесне звання та нагороду України «Мати-героїня». На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-06 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON]., який було зареєстровано [INFO]актовий запис №[NUMBER]. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що сімейне життя із відповідачкою не склалося через сварки та непорозуміння, протягом останніх трьох років спільним сімейним життям не проживають, він має намір створити іншу сім'ю. Миритися категорично не бажає. А тому вважає, що сім'я існує формально, зберегти яку неможливо та недоцільно. У судове засідання позивач [PERSON]. не з'явився, однак в матеріалах справи є його заява, у якій він просить справу слухати його відсутності, свої позовні вимоги підтримує. Відповідачка [PERSON]у судове засідання не з'явилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи у суді та не повідомила суд про причини своєї неявки. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER], [PERSON] та [PERSON] [INFO] про що у книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №[NUMBER]. Сторони спільним сімейним життям не проживають протягом останніх трьох років. Сім'я існує формально, зберегти яку неможливо та недоцільно. Відповідно ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясував фактичні взаємини подружжя, обставини подружнього життя, також, було встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-06 00:00:00

У жовтні 2008 року заявник звернувся до суду із вище вказаною заявою, в якій просить встановити факт належності на праві власності [PERSON], яка померла [INFO] року нерухомого майна - житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Свою заяву обґрунтовує тим, що [INFO] року померла його мати [PERSON] та після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Він є єдиним спадкоємцем за законом після смерті своєї матері. Однак, у встановленому законом порядку, він не може прийняти спадщину, бо за своє життя мати не оформив належним чином своє право власності на будинок. Тому просить заяву задовольнити. Заінтересована особа надала заяву про розгляд справи без її участі, проти заяви не заперечує. Суд, вислухавши заявника, перевіривши матеріали справи, вважає заява підлягає задоволенню, оскільки підтверджується довідкою виконавчого комітету Орлівської сільської ради від [NUMBER], з якої вбачається, що згідно даних по господарських книг Орлівської сільської ради, домобудівництво за адресою: [ADDRESS] належить померлій [PERSON]. Згідно довідки виконавчого комітету Орлівської сільської ради від [NUMBER] домобудівництво за вищевказаною адресою, 1959 року належить померлій [PERSON]. В даному домобудівництві мешкає її син [PERSON]., який ніде не прописаний. [PERSON]. проводить ремонті роботи, підтримує його в житловому стані. По комунальним послугам заборгованості не має. [INFO] року [PERSON] померла, про що [INFO] року виконкомом Орлівської сільської ради Ясинуватського району зроблено актовий запис [NUMBER] та видано свідоцтво про смерть. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй нерухоме майно - вказаний вище житловий будинок з господарськими будівлями, заяву про прийняття спадщини подав її син [PERSON]. Згідно ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до п. 11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у випадку смерті власника. Відповідно до ст. 256 ч.2 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином заява знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 10, 60, 212, 213, 215, 256 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-06 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернувся до суду із позовом до [PERSON]. про визнання угоди купівлі-продажу житлового будинку дійсною та визнання права власності на житловий будинок. В позовній заяві він зіслався на те, що 03 лютого 1999 року він уклав угоду купівлі-продажу нерухомості - житлового будинку загальною площею 55,5 кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. За вказаною угодою він придбав житловий будинок у [PERSON]. Договір купівлі-продажу нерухомості - житлового будинку, зареєстровано відповідно до ст.15 Закону України „Про товарну біржу” на Товарній біржі Українська”, реєстраційний № 36972 від 03 лютого 1999 року. договір сторонами фактично виконаний повністю. На підставі вказаного договору Синельниківським МБТІ видано реєстраційне посвідчення від 16 лютого 199 року, за реєстровим № 99, що підтверджує право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS], за ним. Рішенням виконавчого комітету Покровської селищної ради Дніпропетровської області від 12 січня 2000 року, йому передана у приватну власність земельна ділянка розміром 0,14 га., яка розташована за реєстровим № 99, що підтверджує право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] . На даний час в нього виникла необхідність продати вказаний будинок, але виявилося, що вказаний вище договір купівлі-продажу нерухомості - житлового будинку, не відповідає чинному законодавству, і тому не являється правовстановлюючим документом. Вищевказана угода купівлі-продажу нерухомості від 03 лютого 1999 року не посвідчена нотаріально, і тому її дійсність необхідно підтвердити у судовому порядку. Позивач просить суд визнати договір купівлі-продажу квартири укладений між ним та [PERSON]., посвідчений Придніпровською товарною біржею 03 лютого 1999 року за реєстровим № 36792 дійсним. Справу розглянуто згідно ст.169 ЦПК України у відсутності сторін. Позивач [PERSON] . надіслав до суду заяву з проханням справу розглянути у його відсутність. Позовні вимоги підтримує та просить суд визнати правочин укладений між ним та [PERSON]., посвідчений Придніпровською товарною біржею 03 лютого 1999 року за реєстровим № 36792 дійсним. Відповідач [PERSON] . надіслав до суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечують. Третя особа - Придніпровська товарна біржа надіслала до суду заяву з проханням справу розглянути за відсутності їх представника. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Із матеріалів справи видно, що договір купівлі-продажу квартири, зареєстрований Придніпровською товарною біржею 03 лютого 1999 року за реєстровим № 36792, відповідно до ст.47 ЦК України (в редакції 1963 року) повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Згідно Закону України „Про товарну біржу” угоди біржею реєструється між членами біржі. Таким чином, немає сумнівів проти визнання договору дійсним, тому, що даний договір зареєстрований на підставі чинного законодавства, але між громадянами договір обміну нерухомого майна повинен бути завірений нотаріально. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-06 00:00:00

03 вересня 2008 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просила винести рішення, яким шлюб з [PERSON], зареєстрований 04 липня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Красногвардійського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 258 - розірвати. В обґрунтування позову вона вказує на те, що в шлюбі з відповідачем знаходиться з 04 липня 2003 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини припинені з серпня 2007 року, у зв'язку з тим, що у них повністю різні погляди на життя і побут, відповідач не приділяв достатньої уваги сім'ї, саме з цього часу вони проживають окремо. Спільного господарства не ведуть. Повністю втрачено почуття кохання і поваги. Просила позов задовольнити. Позивачка в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала та пояснила, що фактичні шлюбні відносини припинені з серпня 2007 року, та не поновлювались, з цього моменту почали проживати окремо, просила строк на примирення не призначати. Спору про розподіл майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати разом з нею. Просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Пояснив, що фактичних шлюбних відносин не мають з 2007 року. Спору про розподіл майна немає, дитина залишаться проживати разом з матір'ю. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги належить задовольнити. Згідно ст. 112 СК України суд виносить рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання одружених та збереження сім'ї перешкоджає інтересам хоча б одного з них. Як встановлено у судовому засіданні, 04 липня 2003 року між позивачкою та [PERSON] було зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Красногвардійського районного управління юстиції міста Дніпропетровська, що підтверджується актовим записом № 258 в свідоцтві про одруження виданого 04 липня 2003 року (а.с.7). Від шлюбу мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO], що підтверджується актовим записом № 482 зроблений відділом реєстрації актів цивільного стану Красногвардійського районного управління юстиції міста Дніпропетровська, в свідоцтві про народження виданого 09 червня 2004 року (а.с.6). Сторони сімейно-шлюбні відносини не підтримують з серпня 2007 року, спільного господарства та сімейного бюджету не ведуть. Спору про розділ спільно нажитого майна не має. Шлюб носить формальний характер, збереження його перешкоджає інтересам позивачки та дитини. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-06 00:00:00

04 вересня 2008 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки в якій просив винести рішення, яким шлюб з відповідачкою, зареєстрований 29 червня 1974 року у В-Михайлівському районному ЗАГС Одеської області, актовий запис № 40 - розірвати. В обґрунтування позову він вказує на те, що в шлюбі з відповідачкою знаходиться з 29 червня 1974 року. Від сімейно-шлюбних відносин вони мають повнолітніх дітей. Фактичні шлюбні відносини припинені вже понад п'яти років, у зв'язку з тим, що у них повністю різні погляди на життя і побут, не має взаємо порозуміння, відповідачка вчиняє сварки та скандали. З цього ж часу вони проживають окремо. Повністю втрачено почуття кохання і поваги. Просив позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав та пояснив, що фактичні шлюбні відносини припинені з 2003 року, та не поновлювались. Повністю втрачено почуття кохання та поваги до дружини. Спору про розподіл майна не має. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, суду надала нотаріально посвідчену письмову заяву, в якій пояснила, що на розірвання шлюбу з позивачем [PERSON] погоджується, спору про розділ спільного майна немає. Просила слухати справу без її участі. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги належить задовольнити. У відповідності з ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст. 112 СК України суд виносить рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання одружених та збереження сім'ї перешкоджає інтересам хоча б одного з них. Як встановлено у судовому засіданні, 29 червня 1974 року між позивачем та [PERSON] було зареєстровано шлюб у В-Михайлівському районному ЗАГС Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про одруження, актовий запис № 40 від 29 червня 1974 року (а.с.7). неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Сторони сімейно-шлюбні відносини не підтримують з 2003 року, спільного господарства не ведуть, сімейного бюджету не мають. Шлюбні відносини мають формальний характер, збереження його перешкоджає інтересам позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-06 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до Одеського виробничого хіміко-фармацевтичного підприємства „Біостимулятор” у формі Товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка працювала [INFO] на підприємстві. Однак при звільненні позивачці не була виплачена заробітна плата. На підставі викладеного, позивачка просила стягнути з відповідача заборгованість по виплаті заробітної плати, компенсацію за несвоєчасну виплату заробітну плату. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та пояснила, що підприємство не розрахувалась з нею при звільненні. Представники відповідача в судове засідання не з'явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. За згодою позивача, суд розглядає справу у порядку заочного провадження. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. Так, судом встановлено, що [PERSON] працювала [INFO] в Одеському виробничому хіміко-фармацевтичному підприємстві „Біостимулятор” у формі Товариства з обмеженою відповідальністю. 30.06.2008р. позивачка звільнилась з підприємства за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. Судом встановлено, що підприємство не розрахувалось з позивачкою при звільнені. Так, згідно наданих роздрукованих розрахункових листків заборгованість підприємства по заробітній платі за термін з жовтня 2007р. по червень 2008р., з урахування відписки складає суму у розмірі 5848 гривень 64 копійки. Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації проводяться в день звільнення, а якщо працівник в день звільнення не працював, то вказані суми повинні бути перераховані не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У відповідності до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. На день розгляд справи, тобто у період з 30.06.2008р. по 07.10.2008р. час затримки склав 46 робочих днів. Враховуючі середній заробіток позивача за один день у розмірі (березень 2008р.-532,87+квітень 2008р.-1033,72/березень2008р. -20 робочих днів + квітень 2008р. +21=38,20) 38 гривень 20 копійок. При цьому загальна сума сплати за час затримки складає (38,20*46-= 1757,2) 1757 гривень 20 копійок. Суд також вважає, що оскільки позивач вже звільнився з підприємства, то виплата компенсації та індексації за несвоєчасну виплату заробітну плату в даному випадку не застосовується. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-06 00:00:00

Прокурор Покровського району Дніпропетровської області звернувся до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення заборгованості за спожитий природний газ. В позовній заяві він зіслався на те, що Покровська служба по експлуатації газового господарства, яка є структурним підрозділом відкритого акціонерного товариства по газопостачанню і газифікації „Дніпропетровськгаз” НАК „Нафтогаз України” на підставі наказу „Держкомнафтогаз” № 104 від 11.03.1994 року та Положення про структурну одиницю ВАТ „Дніпропетровськгаз”, затвердженого 28.12.2002 року, надавала послуги по постачанню природного газу боржнику - [PERSON]., що підтверджується особовим рахунком споживача природного газу № 486. Крім того, 02.12.2003 року Покровська СЕГГ ВАТ „Дніпропетровськгаз” уклала з боржником договір № 486 про надання послуг з газопостачання. Згідно умов укладеного договору Покровська СЕГГ ВАТ „Дніпропетровськгаз” постачала [PERSON]. природний газ, за який останній повинен був вчасно розраховуватися. Оплата за надані послуги з газопостачання повинна була здійснюватися до 30 (31) числа поточного місяця. Однак, [PERSON]. плату за газопостачання в повному обсязі не здійснює, внаслідок чого станом на 15 червня 2007 року за ним утворилася заборгованість в сумі 623,81 гривень, яка до цього часу не сплачена, чим завдано матеріальної шкоди державі в особі Покровської СЕГГ ВАТ „Дніпропетровськгаз” НАК „Нафтогаз України”. Прокурор просить стягнути з [PERSON]. на користь держави в особі Покровської СЕГГ ВАТ „Дніпропетровськгаз” НАК „Нафтогаз України” заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 623,81 грн., судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. Справу розглянуто згідно ст.169 ЦПК України у відсутності представника позивача який в судове засідання не з'явився надіславши до суду заяву в якій просить позов задовольнити та розглянути справу у відсутності їх представника. Відповідач [PERSON]. надіслав до суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутності. В задоволенні позовної заяви просить відмовити в зв'язку з пропуском позовної давності. Суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Із матеріалів справи видно, що відповідно до договору між сторонами та ст.67 ЖК України, споживач повинен регулярно вносити плату за спожитий газ. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинно бути виконане належним чином і відповідно до умов договору та у встановлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Судом достовірно встановлено, що [PERSON]. систематично порушував свої договірні зобов'язання. Відповідно до ст. 257 ЦК України строк позовної давності становить 3 роки. Позивач - підприємство мало можливість звернутися до суду до закінчення строку позовної давності за захистом своїх прав. Отже, виходячи з цих підстав, суд вважає, що в позові необхідно відмовити в зв'язку з пропуском строку позовної давності. Згідно ст.88 ЦПК з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення діяльності суду в розмірі 30 грн.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, на даний час сім'я розпалася, з травня 2003 року вони припинили сімейно - шлюбні відносини, постійно виникають сварки непорозуміння, примирення неможливо, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день і час розгляду справи повідомлена належним чином відповідно до ст. 74 п.9 ЦПК України, причини неявки суду не відомі, а тому суд вважає за можливе згідно ст.224-226 ЦПК України провести заочний розгляд даної справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб [INFO] в відділі РАГС Білоцерківського міськвиконкому Київської області, від шлюбу мають сина - [PERSON] [INFO]., протягом п'яти років сторони не підтримують подружніх стосунків, ведуть роздільне господарство, мають окремі бюджети, сімейне життя не склалось по причині різних характерів та поглядів на життя, примирення між подружжям неможливе, сім'я розпалася остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, за клопотанням позивача, суд вважає можливим стягнути з позивача держмито на користь держави 8 грн. 50 коп. та 17 грн. державного мита на користь держави про отриманні свідцтва в органах РАЦС. На підставі викладеного,

Outcome: approved