Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суд з позовом до Краматорської міської ради про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги і суду пояснила, що їй на праві приватної власності належить домоволодіння [ADDRESS]. У період часу з 1991р. по 2007р. по вказаній адресі нею самовільно було побудовано на ділянці без дозволу відповідних органів: жилий будинок “А-1”, нежитлова прибудова “А1-1”, сіни “а”, веранду “а1”, сарай “Е”, які не зареєструвала у встановленому законом порядку. Просить винести рішення, яким визнати за нею, право власності на жилий будинок “А-1”, нежитлова прибудова “А1-1”, сіни “а”, веранду “а1”, сарай “Е”, розташовані на ділянці [ADDRESS]. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але надала суду заяву, в якій просить справу слухати в її відсутність, позовні вимоги визнала, і не заперечує проти їх задоволення. Вислухавши пояснення позивачки, проаналізувавши в сукупності зібрані в справі доказу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставах. У відповідності зі ст.331 ч.2 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно /житлові будинки, будинки, споруди тощо/ виникає з моменту завершення будівництва /створення майна/. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийому до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державної реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно ч.1 ст.376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самовільним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не булане відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Згідно ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно договору дарування незакінченого будівництвом будинку від 24.10.2002р. та договору №37 про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві приватної власності, з числом кімнат від однієї до п'яти включно /а.с.11, 12/, [PERSON] є власником незакінченого будівництвом будинку готовністю 55% [ADDRESS]. Відповідно до висновку Управління архітектури та містобудівництва від 19.05.2008 року пред'явлені /а.с.5/, жилий будинок “А-1”, нежитлова прибудова “А1-1”, сіни “а”, веранду “а1”, сарай “Е”, розташовані на ділянці [ADDRESS], які вважають за можливе узаконення даного самовільного будівництва, що дозволяє зробити суду висновок, що частина робіт відповідно до технічного проекту, що була виконана, є незначної і вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на спірну будівлю. При таких обставинах, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на жилий будинок “А-1”, нежитлову прибудову “А1-1”, сіни “а”, веранду “а1”, сарай “Е”, розташовані на ділянці [ADDRESS].

Outcome: approved