Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

29.09.2008 року позивач [PERSON] (далі – [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором [INFO] в сумі [INFO] В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між ними був укладений кредитний договір [INFO] , за умовами якого Банк надав [PERSON] кредитні кошти в сумі [INFO] . зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту згідно п. 2.3 Кредитного договору, не пізніше 12.11.2013 року. Посилаючись на те, що позивач у повному обсязі виконав взяті на себе зобов’язання, відповідно до умов кредитного договору, а відповідачка [PERSON] , незважаючи на це, порушила його, оскільки, не погашала кредит та не сплачувала відсотки за користування ним, що надає право кредитору на застосування наслідків, передбачених п.5.3.2 вищевказаним кредитним договором, отже, є підставою для звернення з даним позовом до суду. На підставі викладеного, позивач просив стягнути з відповідачки [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за кредитним договором станом на 26.09.2008 року в сумі [INFO] з яких: • сума заборгованості по кредиту – [INFO] , - пеня – [INFO] Також просив стягнути з відповідачки [INFO] штрафу за порушення умов договору застави – п. 3.2.1 та повернути судові витрати: 1 484 грн. 56 коп. судового збору, 30 грн. 00 коп. витрат на інформаційно–технічне забезпечення розгляду справи, що були сплачені позивачем при зверненні з даним позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково. Заперечувала проти стягнення з неї штрафу за порушення умов договору застави, посилаючись на свою юридичну необізнаність на час його укладення. Дослідивши та оцінивши матеріали справи у межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних доказів, відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачкою був укладений кредитний договір, за умовами якого [PERSON] надав [PERSON] кредитні кошти в сумі [INFO] . зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту згідно п. 2.3 Кредитного договору, не пізніше 12.11.2013 року. Отже, судом встановлено, що між сторонами мають місце договірні відносини, зокрема, кредитні. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов’язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов’язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно вимог ст.526 ЦК України, зобов’язання має виконуватися належним чином, згідно умов договору та у строки передбачені цим договором. Проте, відповідно до розрахунку, наданого як доказ Банком, відповідачка [PERSON] взяті на себе зобов’язання щодо своєчасного погашення належних за кредитним договором платежів не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість за вказаним договором. Таким чином, суд вважає, що невиконання умов кредитного договору знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, що дає підстави для застосування правових наслідків, встановлених договором або законом, відповідно до положень ст. 611 ЦК України. Так, згідно п. 5.3.2. кредитного договору якщо позичальник не виконав у строк свої обов’язки по поверненню кредиту та/або сплаті процентів за користування кредитом, банк має право вимагати від позивальника сплати у повному обсязі заборгованості за кредитом та/або процентів за користування ним, суму неустойки і збитків, що відповідає також положенням ст. 1050 ЦК України, тому позивач має право достроково вимагати повернення кредитних коштів. Крім того, п. 6.2 кредитного договору передбачено, що за несвоєчасну сплату сум кредиту та/або процентів користування кредитом та/чи процентів за неправомірне користування кредитом позичальник зобов’язаний сплачувати пеню, яка обчислюється від суми прострочення платежу, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період прострочення, та нараховується щоденно. Виконання зобов’язання по кредитному договору забезпечувалось заставою автотранспортного засобу [INFO] , про що було укладено договір застави від [INFO] . Згідно п. 3.2.1. договору застави заставодавець зобов’язаний не здійснювати відчуження предмету застави, передавати його в тимчасове користування і володіння інших осіб, без отримання на це попередньої згоди заставодержателя. Порушення вказаних умов, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, є підставою для застосування наслідків, передбачених п. 5.2. цього договору, зокрема, сплаті штрафу в розмірі [INFO] Враховуючи наведене, відповідно до ст. ст. 526, 586, 610, 625, 1054 ЦК України та умов зазначених вище договорів з позичальника на користь позивача підлягають стягненню заборговані грошові суми та передбачені штрафні санкції. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню в повернення сплаченого судового збору в розмірі 1 484 грн. 56 коп. та витрат на інформаційно – технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. 00 коп.

Outcome: approved