overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-14 00:00:00

Прокурор Шишацького району Полтавської області в інтересах неповнолітніх [PERSON], [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав. В позовній заяві вказав, що рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 11 вересня 2007 року неповнолітні [PERSON] та [PERSON] були відібрані у матері - [PERSON] без позбавлення батьківських прав і передані органу опіки та піклування для подальшого влаштування. Рішенням виконавчого комітету Лубенської міської ради №319 від 08.11.2007 року дітей було влаштовано на спільне проживання та виховання до прийомної сім'ї громадян [PERSON] та [PERSON] де діти перебувають і в даний час. З часу влаштування дітей до прийомної сім'ї мати - [PERSON] жодного разу їх не відвідувала, не цікавилася їх здоров'ям, не допомагала матеріально утримувати дітей. Посилаючись на те, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо виховання та утримання дітей, позивач просив позбавити її батьківських прав. В судовому засіданні прокурор підтримав свої позовні вимоги. Представники органу опіки та піклування та служби у справах дітей Шишацької районної державної адміністрації Полтавської області позов підтримали. Відповідачка позов не визнала і пояснила, що хотіла б щоб діти проживали разом з нею. З приводу ухилення від виконання батьківських обов'язків пояснила, що дітей не відвідувала через те, що їй не було відомо де вони перебувають. Заслухавши пояснення сторін, предстаника органу опіки та піклування, представника служби у справах дітей, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачка ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, не проявляє батьківської турботи про них. Посилання відповідачки на те, що їй не було відомо про місце перебування дітей суд до уваги не приймає, оскільки відповідачка не зверталась до органу опіки та піклування а також до служби у справах дітей з проханням повідомити їй адресу дітей та не вживала інших заходів для піклування про дітей. На підставі ст.164 ч.1 п.2 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-14 00:00:00

До прокуратури Шишацького району Полтавської області надійшло подання начальника служби у справах дітей Шишацької РДА, в якому прохається вирішити питання про позбавлення батьківських прав громадян [PERSON] та [PERSON] відносно їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] народження. За заявою відповідачів від 19 грудня 2003 року, [PERSON] влаштовано до Зіньківського дитячого будинку-інтернату. Впродовж всього часу, протягом якого дитина перебуває у вказаному закладі, батьки сина не відвідують, не цікавляться його здоров'ям, не допомагають матеріально утримувати його та не беруть участі у вихованні сина. Мати дитини - [PERSON], не працює, зловживає алкогольними напоями, бродяжить. Батько - [PERSON] з сином не спілкується, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Враховуючи вищевикладене, прокурор Шишацького району Полтавської області на підставі подання начальника служби у справах дітей Шишацької РДА звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав громадян [PERSON] та [PERSON] В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав. Представник служби у справах дітей Шишацької РДА - [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явились, про місце і час розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, клопотання про відкладення слухання справи не заявляли. Представник органу опіки та піклування - виконкому Михайликівської сільської ради Шишацького району Полтавської області [PERSON], позовні вимоги підтримала, вважала необхідним позбавити відповідачів батьківських прав. Представник третьої особи -Зіньківського дитячого будинку-інтернату, у судове засідання не з'явився, в наданій до суду письмовій заяві просив справу розглянути без участі представника дитячого будинку-інтернату. Заслухавши пояснення прокурора, представника служби у справах дітей, представника органу опіки та піклування, дослідивши матеріалами справи, перевіривши та оцінивши наявні докази, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки відповідачі жодним чином не проявляли турботу про свого сина, не приймали участі у його вихованні, не надавали матеріальної допомоги, не спідкувалися з дитиною, що свідчить про порушення вимог ст. 150 СК України, згідно з якою батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний та моральний розвиток. Крім цього, відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, що зі сторони відповідачів не виконується. На підставі ст. 121 Конституції України, ст. 150, 164, 165, 180 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-14 00:00:00

[PERSON]звернулася до суду з позовом про стягування з відповідача на на її користь коштів на утримання дочок [PERSON], [INFO] р.н., [PERSON], [INFO] р.н. Мотивуючи тим, що шлюб між ними був зареєстрований 30.01.1999 року виконкомом В.Чернігівської сільської ради Овруцького району Житомирської області, актовий запис [NUMBER], від якого мають дочок [PERSON], [PERSON]. Протягом тривалого часву проживають окремо. Відповідач не приймає участі у вихованні дітей, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, чим ставить сім`ю в тяжке матеріальне становище. В судовому засіданні позивачка підтримала позов. Відповідач позов визнав повністю про що подав до суду письмову заяву. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ст.130 ч.4 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що шлюб між позивачкою і відповідачем зареєстрований 30.01.1999 року, від якого мають дочок [PERSON], [INFO] р.н., [PERSON], [INFO] р.н., які перебувають на утриманні позивачки. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідач звільнений від сплати судового збору. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, залишенні на її вихованні сина [PERSON], [INFO] р.н., мотивуючи тим, що шлюб між ними був зареєстрований 20.09.2003 року відділом РАЦСу Яблунецької селищної ради Ємільчинського району, актовий запис [NUMBER], від якого мають сина [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося, протягом тривалого часу проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують. Оскільки перестали розуміти один одного, прийшла до висновку, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим. В судовому засіданні позивачка підтримала позов. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що сторони 20.09.2003 року зареєстрували шлюб, від якого мають сина [PERSON], який перебуває на утримані позивачки. Сторони протягом року проживають окремо, позивачка має намір створити нову сім`ю. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки. Таким чином суд приходить до висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають малолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Після народження дитини сім»я розпалася, відповідач не бере участі у ведені домашнього господарства, не надає належної матеріальної допомоги сім»ї, не займається вихованням дитини, не проявляє до неї уваги, турботи, піклування. Останні півроку не підтримує з відповідачем шлюбних відносин, вважає, що сім»я розпалась остаточно і поновити їїх неможливо. Позивач в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, просив шлюб розірвати, про що подав суду письмову заяву. Відповідно до ст. 130 ЦПК України ухвалення рішення в попередньому судовому засіданні у разі визнання позову проводиться в порядку встановленому ст.174 ЦПК України. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, з матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 09.08.2003 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області. Від вказаного шлюбу мають малолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Після народження дитини сім»я розпалася, відповідач не бере участі у ведені домашнього господарства, не надає належної матеріальної допомоги сім»ї, не займається вихованням дитини, не проявляє до неї уваги, турботи, піклування. Останні півроку сторони не підтримують шлюбних відносин. Сім»я існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сім»ї є не доцільним. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України витрати понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Стягнути з відповідача державне мито 17 грн. при отриманні в органах РАЦСу свідоцтва про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З грудня 2006 року проживають окремо, через те, що не склалося сімейне життя з відповідачкою та з того часу став проживати з іншою жінкою, з якою має намір створити сім»ю. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, просила шлюб розірвати, про що подала суду письмову заяву. Відповідно до ст. 130 ЦПК України ухвалення рішення в попередньому судовому засіданні у разі визнання позову проводиться в порядку встановленому ст.174 ЦПК України. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, з матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 25 жовтня 1989 року в відділі РАЦС Залізничного району м.Києва. Від вказаного шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З грудня 2006 року проживають окремо, через те, що не склалося сімейне життя з відповідачкою та з того часу позивач став проживати з іншою жінкою, з якою має намір створити сім»ю. Сім»я існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сім»ї є не доцільним. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати понесені позивачем підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Стягнути з відповідача державне мито 17 грн. при отриманні в органах РАЦСу свідоцтва про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-14 00:00:00

Позивачка 17.03.2008 року звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, де вказує, що з відповідачем по справі вона знаходилась у фактичних шлюбних відносинах. У період сумісного життя у них народився син - [PERSON], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Вона вказує, що відповідач матеріальну допомогу на дитину не надає тому, вона вимушена була звернутися до суду з позовом. Просила стягнути з відповідача 500 грн. у вигляді аліментів. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, просив стягнути аліменти на утримання дитини згідно діючого законодавства. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухав пояснення сторін, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходились у фактичних шлюбних відносинах, які були припинено з травня 2003 року. Сторони мають малолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO]. Те, що батьком дитини є відповідач підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданого відділом РАГС Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надає, однак не у розмірі, передбаченому Законом, що підтверджується поясненнями позивача та відповідача. У відповідності зі ст. 184 СК України розмір аліментів за заявою платника або одержувача аліментів може бути визначений у твердій грошовій сумі, у випадку якщо платник аліментів має нерегулярний, непостійний доход, або частина доходу одержує в натурі. Згідно довідки від 01.04.2008 року [PERSON] працює на посаді менеджера по маркетингу в ТОВ НВП “Камертон”, та його середній заробіток за останні шість місяців складає 485,68 грн. Згідно довідки від 07.04.2008 року за період з 01.01.2000 року по 31.03.2008 року дивіденди засновнику [PERSON] не виплачувались. З чого вбачається, що відповідач має постійний заробіток та додаткового доходу не має. У відповідності зі ст. ст. 180, 183 СК України батьки зобов'язані утримувати та надавати матеріальну допомогу дитині. Частку заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача аліментів на дитину у судовому порядку у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи стягнення з моменту звернення позивача до суду, та до повноліття дитини, оскільки відповідач є батьком дитини зобов'язаний його матеріально утримувати. Окрім цього, відповідач не надав суду доказів про надання такої матеріальної допомоги щомісячно та у розмірі встановленому Законом. Таку допомогу він має можливість надавати, оскільки є працездатним.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-14 00:00:00

У березні 2008 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 16.03.1998 року квартира [ADDRESS] належить їй, відповідачу та її чоловіку - [PERSON] на праві спільної сумісної власності. [INFO] [PERSON] помер. При зверненні до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, їй було запропоновано визначити частки в спільній сумісній власності на квартиру, а оскільки [PERSON] помер та між ними не було досягнуто згоди про визначення часток, вона вимушена була звернутися до суду із зазначеним позовом та просить змінити правовий режим майна та визначити, що розмір часток у праві власності на квартиру [ADDRESS] між співвласниками встановлює за [PERSON] (померлим) 1/3 частину, за нею 1/3 частину та за відповідачем 1/3 частину квартири. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав та просив суд позов задовольнити. Представник третьої особа - Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився. Надійшло клопотання з прохання слухати справу у його відсутності. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як видно з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 16.03.1998 року, виданого виконкомом Дніпропетровської міської Ради, квартира [ADDRESS], загальною площею 56,9 кв.м. належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Згідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного із них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно до ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. [PERSON] помер [INFO] і здійснити виділ частки не можливо. Як показав в судовому засіданні позивач, після смерті чоловіка вона звернулася до Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після його смерті, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки в свідоцтві про право власності на житло право власності на квартиру [ADDRESS] зазначено, як спільна сумісна власність. Відповідно до п.224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті одного із учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні. Відповідно до ч.1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-14 00:00:00

Позивачка 07.07.2008 року звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, де вказує, що з відповідачем по справі вона знаходилась у зареєстрованому шлюбі. У період сумісного життя у них народився син - [PERSON], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Вона вказує, що відповідач матеріальну допомогу на дитину не надає тому, вона вимушена була звернутися до суду з позовом. Просила стягнути з відповідача ? частину з усіх видів заробітку у вигляді аліментів. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що за рішенням суду з нього стягуються аліменти на утримання доньки від першого шлюбу [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від заробітку (доходу), та пояснив, що він згоден сплачувати аліменти, але у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) на двох дітей. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухав пояснення сторін, вважає, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі з 12.11.2004 року, який було розірвано 05.08.2008 року рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська. Сторони мають малолітню дитину: сина - [PERSON],[INFO]. За рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05.08.1999 року з [PERSON] стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] на користь матері [PERSON] у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу). Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина [PERSON] не надає у розмірі, передбаченому Законом, що підтверджується поясненнями позивача та відсутніми письмовими запереченнями відповідача. У відповідності зі ст. ст. 180, 183 СК України батьки зобов'язані утримувати та надавати матеріальну допомогу дитині. Частку заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача аліментів на дитину у судовому порядку, починаючи стягнення з моменту звернення позивача до суду, та до повноліття дитини, оскільки відповідач є батьком дитини зобов'язаний його матеріально утримувати. Окрім цього, відповідач не надав суду доказів про надання такої матеріальної допомоги щомісячно та у розмірі встановленому Законом. Таку допомогу він має можливість надавати, оскільки є працездатним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-14 00:00:00

29.07.2008 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилалась на невиконання добровільно відповідачем свого обов'язку по утриманню дитини, просила постановити рішення за яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] розмірі ј частини всіх видів доходів , але не менше 30% прожиткового мінімуму , щомісячно, до досягнення повноліття . В судовому засіданні позивачка просила задовольнити вимоги позову посилалась на те, що відповідач має доходи від тимчасових заробітків і спроможний сплачувати аліменти на дитину. Відповідач вимоги позову визнав частково , пояснив що він не має постійної роботи , доходи його не значні і він спроможний сплачувати аліменти в мінімальному розмірі. З урахуванням пояснень та матеріалів справи, суд визнає за необхідне позов задовільними частково з таких міркувань. Встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO] і добровільно не виконує свого законного обов'язку по утриманню дитини, яка проживає з матір'ю [PERSON] (а.с.3-7). Спірні правовідносини регулюються ст. ст. 180, 181 п.3, 182, 184 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; при ухилянні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей присуджуються в частці від ходу за рішенням суду, якщо платник аліментів має нерегулярний дохід, суд за заявою платника, одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, розмір якої не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , який підлягає індексації відповідно до закону . Ст. 58 Закону України “ Про державний бюджет України на 2008 рік” визначає прожитковий мінімум з 1 липня для дитини віком до 6 років - 540 грн., з 1 жовтня 557 грн.. Оскільки, відповідач ухиляється від добровільного виконання свого обов'язку по утриманню дитини, чим порушує її права, то кошти на утримання дитини потрібно стягувати з нього примусово. З урахуванням визначеного прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку , необхідності задоволення особистих потреб коштами та відсутності у платника регулярних доходів стягненню підлягають аліменти на утримання сина в розмірі 168 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини. На підставі ст. ст. 180, 181 п.3, 182, 183 п.1 СК України,

Outcome: partial