Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути суму страхового відшкодування, пеню та інші витрати, всього на суму 15358, 87 грн. В подальшому, у зв'язку з тривалим розглядом справи, позивач уточнив позовні вимоги і просив стягнути з відповідача на його користь 17 229, 38 грн., з яких: 15840, 97 грн. - заборгованість страхового відшкодування та пеня разом, 158, 41 грн. - судового збору, 30, 00 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, 400, 00 грн. - вартість проведення експертного автотоварознавчого дослідження, 800, 00 грн. - витрат на правову допомогу. Представник позивача, з'явившись у судове засідання, підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, посилаючись на те, що відповідач всупереч вимогам договору страхування не виплатив страхове відшкодування після ДТП, яке сталося 28 лютого 2007 року, в якому було пошкоджено автомобіль позивача і яке було визнано страховим випадком. Представник відповідача, з'явившись у судове засідання, проти позову заперечував, посилаючись на те, що ДТП,яке сталося 28.02.2007 року сталося за участю автомобіля, який належить позивачу і застрахований відповідачем, як було з'ясовано в ході розслідування страхової справи, під керуванням водія [PERSON], якого постановою Деснянського районного суду м. Києва від 10. 02. 2006 року було позбавлено права керування всіма видам транспортних засобів на строк до двох років, що відповідно до п. 4.1.5. Правил добровільного страхування транспортних засобів № 19-1 є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування. Суд, вислухавши сторони, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази у сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами 16 січня 2007 року було укладено договір добровільного страхування автомобіля позивача марки [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії КІС № 950941 відповідно до полісу № 19-3409032, за заявою на страхування від 12.01.2007 року, у тому числі від пошкоджень внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Застрахований автомобіль використовувався у виробничих цілях, як службовий, перебуваючи в оренді приватного підприємства « ХАГА », засновником та власником якого є позивач [PERSON], на підставі договору оренди від 03.01.2007 року. Обмеженням використання застрахованого автомобіля було « Не використовувати даний транспортний засіб як « Таксі » ». В результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 28 лютого 2007 року, під керуванням водія ПП « ХАГА » [PERSON] ,автомобіль позивача [PERSON] зазнав пошкоджень, розмір збитків згідно звіту ТОВ « УЕЦ « Експерт-Сервіс-Авто » склала 12 143, 12 грн. В ході розслідування відповідачем ВАТ «Дженералі-Гарант» страхової справи, було з'ясовано, що водія [PERSON] постановою Деснянського районного суду м. Києва від 10. 02. 2006 року було позбавлено права керування всіма видами транспортних засобів на строк до двох років, за керування автомобілем у стані сп'яніння. Відповідно до ст. 991 ЦК України страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати,у разі якщо це не суперечить закону. Договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови у здійсненні страхової виплати. Відповідно до полісу страхування № 19-3409032, страхування транспортних засобів здійснюється за Правилами добровільного страхування транспортних засобів № 19-1. Як вбачається з постанови Деснянського районного суду м. Києва від 10. 02. 2006 року № 3 - 3846/06 водія [PERSON] позбавлено права керування всіма видами транспортних засобів строком на два роки, тому відповідно не мав права керувати автомобілем. Згідно довідки Деснянського районного суду м. Києва дана постанова була направлена на виконання в ДАІ Деснянського РУ ГУ МВС України 10. 02. 2006 року. Посилання представника позивача - [PERSON] на те, що [PERSON] не знав про позбавлення його вказаного права, копію постанови він не отримував, не може бути прийнято судом до уваги. Відповідно до запису в талоні до посвідчення водія [PERSON] мав знати, що працівниками ДАІ нього було складено протокол за керування транспортним засобом у стані сп'яніння, шляхом відмітки у відповідних графах. Згідно ст. 321 КУпАП обчислення строків позбавлення спеціального права починається з дня винесення постанови про позбавлення цього права. Якщо особа, яка позбавлена спеціального права ухиляється від здачі документу, що посвідчує право, то цей строк обчислюється з дня здачі або вилучення такого документа. Згідно п. 4.1.5. Правил добровільного страхування транспортних засобів № 19-1 до страхового випадку не відноситься та страхові виплати не проводяться у разі керування транспортним засобом особою, яка не має посвідчення на право керування транспортним засобом. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що відповідач правомірно відмовив у виплаті страхового відшкодування. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed