Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-20 00:00:00

24.03.2008 року КП «Теплоенерго» в особі представника Рудої О.А. звернулося до суду із вказаним позовом, де просить постановити рішення, яким стягнути з відповідачів на його користь борг у сумі 7421,94 грн., 3% річні у сумі 1465,83 грн., суму, на яку збільшився борг з урахуванням індексу інфляції - 2997,94 грн., а всього 11 885,71 грн., та судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 30 грн.00 коп. В судовому засіданні представник позивача частково змінив позовні вимоги, а саме, в зв'язку зі смертю відповідача [PERSON] прохав стягнути з відповідача [PERSON] на користь КП «Теплоенерго» заборгованість в межах позовної давності, тобто з 01.12.2005 року по 01.02.2008 рік в сумі 4400,20 грн., а також вказав, що відповідач отримувала від КП «Теплоенерго» послуги з теплової енергії у вигляді опалення і підігріву гарячої води. Жодних претензій про якість послуг від неї до підприємства не надходило. Однак до сьогоднішнього дня спожиті відповідачем послуги повністю не оплачені, в зв'язку з чим виникла заборгованість за останні три роки в сумі 4400,20 грн. За правилами Цивільного Кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому відповідачі мають сплатити на користь КП «Теплоенерго» борг з урахуванням 3% річних та індексу інфляції. Нарахування заборгованості проводиться не по кількості членів сім'ї, а по загальній площі квартири. Відповідач до судового засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча належним чином повідомлялася про час і місце судового засідання. В попередньому судовому засіданні проти позову заперечувала, та пояснила суду, що[PERSON], помер [INFO]року. Споживання тепло енергії розраховується не за лічильником, а по факту реєстрації кількості людей, виходячи з цього розрахунок заборгованості вже не відповідає дійсності. Крім того, в позовній заяві позивач вказує, що починаючи з листопада 2004 року нею частково сплачувався борг, що свідчить про визнання боргу. Тому у відповідності до статті 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається і вона має сплатити борг за весь період . А також їй 62 роки, вона пенсіонер, має єдиний дохід - пенсію 498, 00 грн., тому сплачувала лише поточні платежі. Договору на розстрочення вона не укладала, тому, що не визнавала борг. Вона неодноразово зверталася до КП «Теплоенерго», та усно прохала призначити комісію для складання акту невідповідності надання послуг, їй постійно обіцяли зробити, але жодного разу обіцянки не виконували. Тому вона вважає, що сума боргу у позовній заяві завищена, розрахунки не вірні та прохала в позові КП «Теплоенерго» до неї про стягнення заборгованості відмовити. Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши і проаналізувавши представлені докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач[PERSON] помер [INFO]року, що підтверджується повідомленням з Центрального відділу реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції. Відповідно до розрахунків наданих КП «Теплоенерго» нарахування за послуги КП «Теплоенерго» проводяться по загальній площі квартири, а також встановлено, що померлий та користувався послугами наданими КП «Теплоенерго». Відповіда[PERSON] в період 01.12.2005 року по [INFO]року проживав в квартирі по вул. [ADDRESS] чем [PERSON] не надано до суду жодного доказу про те, що вона зверталася до КП «Теплоенерго» по питанню невідповідності надання послуг з теплової енергії та підігріву води. Тоді як, згідно з вимогами частина 3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень. Позивач надає відповідачу [PERSON], яка проживає в м.Кременчуці по вул. [ADDRESS], послуги з теплової енергії та підігріву води. Відповідно до ст.162 ЖК України відповідач зобов'язана своєчасно вносити плату за споживання наданих послуг, але вона належним чином не виконує обов'язки щодо повної та своєчасної оплати спожитих послуг. В порушення вимог ст.162 ЖК України відповідач протягом тривалого часу не сплачує вартість послуг з теплової енергії та підігріву води. Невиконання відповідачами обов'язку по своєчасній оплаті послуг з теплової енергії та підігріву води призводить до порушення права позивача на своєчасне та повне отримання оплати за надані послуги. Однак, судом встановлено, що в порушення вимог закону відповідач протягом тривалого часу не оплачує вартість наданих їй позивачем послуг з теплової енергії та підігріву води, в результаті чого у неї утворилася заборгованість перед позивачем. Невиконання відповідачами обов'язку по своєчасній оплаті послуг з теплової енергії та підігріву води призводить до порушення права позивача на своєчасне та повне отримання плати за надані послуги. Письмовими доказами по справі підтверджується наявність боргу відповідача за надані послуги перед КП «Теплоенерго» в межах позовної давності, а саме за період з 01.12.2005 року по 01.02.2008 року в сумі 4400 грн. 20 коп. Згідно з вимогами ст.68 ЖК України, наймач жилого приміщення зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Що стосується вимог позивача щодо стягнення з відповідача на користь КП «Теплоенерго» суми боргу з врахуванням 3% річних та індексу інфляції, то в цій частині позовних вимог слід відмовити з таких підстав. Статтею 625 ЦК України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов'язання, згідно з частиною другою якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому, в даному випадку виплату процентів розглядати як санкцію за порушення грошового зобов'язання. Згідно з вимогами Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється на підставі договору. При цьому, однією з істотних умов договору на надання житлово-комунальних послуг є відповідальність сторін та штрафні санкції за невиконання умов договору. Приймаючи до уваги те, що цивільна справа та обов'язки між позивачем та відповідачем виникли на підставі рішення виконкому Кременчуцької міської ради, тобто за правилами ч.4 ст. 11 ЦК України, і договір між ними не укладався, то суд вважає, що в даному випадку до боргу відповідача не може бути застосовано правила ст.625 ЦК України, щодо нарахування індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми, оскільки споживач послуг КП «Теплоенерго» не був належним чином попереджений про наслідки та розміри його можливої відповідальності у разі невиконання або неналежного виконання зобов'язання. Таким чином, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial