overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-07 00:00:00

[PERSON] подав заяву, в якій просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою по справі [PERSON], зареєстрований 19 жовтня 2004 року у відділі РАЦС Золотоніського міськрайонного управління юстиції Черкаської області. Свої вимоги [PERSON] мотивує тим, що 19 жовтня 2004 року він уклав шлюб із [PERSON], який вони зареєстрували у відділі РАЦС Золотоніського міськрайонного управління юстиції Черкаської області за актовим записом №143. Від даного шлюбу сторони по справі мають дочку - [PERSON], [INFO]. Понад два роки між сторонами по справі склалися напружені стосунки, почали виникати непорозуміння, лайки та скандали, внаслідок чого їхнє спільне подальше життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача по справі. У зв'язку з чим вже як два роки [PERSON] припинив з відповідачкою по справі шлюбні стосунки і перестав вести спільне господарство. Примирення між сторонами по справі неможливе. На даний час питання про поділ спільного майна не виникає. По домовленості між сторонами по справі дочка залишається проживати разом з відповідачкою по справі [PERSON], якій позивач надавав та буде надавати необхідну матеріальну допомогу та приймати участь у вихованні доньки. В судове засідання не з'явився позивач, але надав суду заяву про розгляд справи без його участі та наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, не з'явилась відповідачка, але також надала суду заяву про розгляд справи без її участі, крім того просила суд залишити їй прізвище - [PERSON] та витрати при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу покласти на позивача. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав: - відповідно до свідоцтва про одруження [NUMBER], [PERSON] та [PERSON] одружились 19 жовтня 2004 року в відділі РАЦС Золотоніського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження 19 жовтня 2004 року зроблено відповідний запис за № 143, після укладання шлюбу присвоєні прізвища - [PERSON]; - як вбачається із свідоцтва про народження [NUMBER], [PERSON] народилась [INFO], про що в книзі реєстрації актів про народження 16 лютого 1995 року, зроблено відповідний запис за № 66, батьки: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сім'я остаточно розпалася, для її відтворення можливостей немає, шлюб існує формально, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила постановити рішення суду про розірвання шлюбу з [PERSON], посилаючись на те , що подружнє життя в них не склалося, так як вони різні за характером люди, а тому в сім'ї почали виникати сварки, непорозуміння, конфлікти. У зв'язку з чим вони припинили подружні відносини і з 1 листопада 2007 року проживають окремо, а тому зберігати сім'ю немає сенсу. В суді позивачка позов підтримала. При цьому доповнила, що зразу після одруження в них в сім'ї почали виникати непорозуміння, конфлікти. Чоловік часто ображав її в присутності неповнолітніх дітей, не реагував на її прохання змінити свою поведінку і відношення до сім'ї, що призвело до розпаду сім'ї. В листопаді 2007 року вони припинили подружні відносини і з того часу разом не проживають, ніяких зв'язків не підтримують. За час наданий їм для примирення шлюбу, так як переконана що сім'я їх розпалася остаточно і не може бути збережена.. Відповідач в дане судове засідання не з'явився, але подав заяву в якій позов визнав, а тому суд вважає що справу можна вирішувати в даному судовому засіданні Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких міркувань. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 липня 1999 року по даний час Від спільного проживання в них народилося двоє дітей.. В період спільного проживання в сім'ї часто виникали непорозуміння, сварки, конфлікти в присутності неповнолітніх дітей, що негативно впливало на їх здоров'я і виховання.. З 1 - го листопада 2007 року сторони разом не проживають, ніяких зв'язків не підтримують. І позивачка і відповідач настоюють на розірванні шлюбу . При таких, встановлених судом обставинах, суд вважає що збереження сім'ї суперечило б інтересам сторін та дітей, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-07 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, обгрунтовуючи його тим, що [INFO] помер їх батько - [PERSON], якому належала згідно рішення Пісківської селищної ради від 21 липня 2005 року земельна ділянка площею 0,070 га в [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд. Заповітом від 26 жовтня 2001 року [PERSON] заповів все своє майно [PERSON] та [PERSON] \позивачам по справі\. Вони \позивачі\ в шестимісячний термін після смерті батька прийняли спадщину шляхом подачі заяв до відповідної нотаріальної контори. Але при зверненні до нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину їм було відмовлено, оскільки Державний акт на земельну ділянку не був отриманий до смерті батька, а тому не зареєстрований у управлінні земельних ресурсів. Просили визнати за померлим батьком право власності на вказану земельну ділянку. В судовому засіданні позивачі позов підтримали, викладене підтвердили. Пісківська селищна рада, Управління земельних ресурсів у Бородянському районі та Бородянська районна державна нотаріальна контора своїх представників в судове засідання не направили, просили справи розглядати без їх участі. Вислухавши пояснення позивачів, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачів - [PERSON] \а.с.5\. Заповітом від 26 жовтня 2001 року [PERSON] заповів все майно [PERSON] та [PERSON] \а.с.9\. На підставі рішення Пісківської селищної ради від 21 липня 2005 року Бородянським районним відділом земельних ресурсів на ім»я [PERSON] був виготовлений Державний акт на право власності на земельну ділянку в [ADDRESS] площею 0,070 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд \а.с.10,50,53\. Оскільки вказана земельна ділянка була передана у власність батьку позивачів за рішенням селищної ради ще за його життя, але він не встиг отримати Державний акт про право власності в зв»язку зі смертю, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, визнати, що померлому [PERSON] належала на праві власності вказана земельна ділянка.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-07 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом про визнання права власності. Вимоги обґрунтовані тим, що позивачу на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 27 грудня 2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Ковельського міського нотаріального округу [PERSON] і зареєстрованого в реєстрі за № 1502, належить право власності на житловий будинок [ADDRESS] і на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку від 01 листопада 2004 року, виданого Ковельською міською радою і зареєстрованого за № 3322, належить право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га., на якій цей будинок розташований. У цьому будинку позивач без дозволу виконавчого комітету та будівельного паспорта самочинно зробив реконструкцію житлового будинку з добудовою, а також влаштував мансардний поверх. Внаслідок реконструкції збільшив загальну площу на 83,4 кв.м., а житлову - на 37,4 кв.м. Загальні розміри будинку становлять 9,25 х 9,41 м. Загальна площа будинку становить 108,2 кв.м., а житлова - 49,6 кв.м. Вказана реконструкція житлового будинку з добудовою, а також влаштований мансардний поверх, відповідають встановленим нормам, не порушують прав інших осіб. Позов обґрунтований і його слід задовольнити повністю. На підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 27 грудня 2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Ковельського міського нотаріального округу [PERSON] і зареєстрованого в реєстрі за № 1502, належить право власності на житловий будинок [ADDRESS] і на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку від 01 листопада 2004 року, виданого Ковельською міською радою і зареєстрованого за № 3322, право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га., на якій цей будинок розташований. У цьому будинку позивач без дозволу виконавчого комітету та будівельного паспорта самочинно зробив реконструкцію житлового будинку з добудовою, а також влаштував мансардний поверх. Внаслідок реконструкції збільшив загальну площу на 83,4 кв.м., а житлову - на 37,4 кв.м. Загальні розміри будинку становлять 9,25 х 9,41 м. Загальна площа будинку становить 108,2 кв.м., а житлова - 49,6 кв.м. Вказана реконструкція житлового будинку з добудовою, а також влаштований мансардний поверх, відповідають встановленим нормам, не порушують прав інших осіб, що підтверджується паспортом на забудову земельної ділянки. Згідно ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з заявою про визначення часток в квартирі та визнання права власності мотивуючи тим, що їй, відповідачці та [PERSON] , який помер [INFO] року, [PERSON] , яка померла [INFO] року, на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 29.12.1993 року, виданого Фондом комунального майна Каховського району. Спадщину позивачка прийняла шляхом проживання в квартирі разом зі спадкодавцями. Оформити свої спадкові права позивачка не може, оскільки за життя її батька та матері не були визначені частки кожного із співвласників. Інших спадкоємців першої черги до майна померлих немає. Позивачка вважає, що частка кожного із співвласників є рівною – ј частина квартири. Сторони в попереднє судове засідання подали заяви про слухання справи у їх відсутності. Позивачка на позові наполягає, відповідачка із позовом згодна, не заперечує проти прийняття рішення у попередньому судовому засіданні. Прийняття рішення можливе у відсутності сторін. Позивачка є спадкоємицею першої черги до майна померлих, прийняла спадщину шляхом проживання в квартирі разом зі спадкодавцями на момент їхньої смерті. Оформити свідоцтво про право на спадщину за законом позивачка не може, бо не були визначені частки кожного із співвласників за життя спадкодавців. Згідно п.2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник може пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно до свідоцтва про народження позивачки її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Після одруження прізвище позивачки [PERSON] (а.с. 9). Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого Фондом комунального майна Каховськог району від 29.12.1993 року, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.6).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-07 00:00:00

відкрите акціонерне товариство „Банк „Фінанси та Кредит” в особі філії „Полтавське регіональне управління” ВАТ „Банк „Фінанси та Кредит” (далі Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] ., [PERSON] . про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості по кредитному договору. В судове засіданні представник позивача надала заяву, в якій позов підтримала і просила розглянути справу у її відсутність. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце судового розгляду були повідомлені у встановленому порядку, в зв”язку з чим судом винесена ухвала про заочний розгляд справи. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 29.11.2007р. між Банком та відповідачем [PERSON]. був укладений кредитний договір №МК-523-07 та договір поруки №МП-523-07 від 29.11.2007р. з [PERSON] ., згідно якого Банк надав відповідачу кредит в сумі 25 000,00грн. строком до 28.11.2011р. та сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 16,5% річних, а відповідач [PERSON]. виступив поручителем за виконання [PERSON]. своїх зобов'язань. Згідно ст.526 та ст.530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а також у встановлений строк (термін). Відповідач своїх зобов'язань не виконує, у встановлений термін кредитних коштів не повертає. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Грошові вимоги Банку по кредитному договору №МК-523-07 від 29.11.2007р. складають 30 097,16 грн., з них 22 446,66 грн. заборгованість за кредитом, 2 553,34 грн.- заборгованість за простроченим кредитом, 1 736,66 грн.- заборгованість за простроченими відсотками та нарахована пеня -3 360,50 грн. Згідно ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченою порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, тому зазначена сума по кредитному договору підлягає стягненню солідарно з відповідача та його поручителя. Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Оскільки, відповідач істотно порушив договірні умови, кредитний договір між Банком та відповідачем [PERSON] ., №МК-523-07 від 29.11.2007р., підлягає достроковому розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-07 00:00:00

Позивач, переслідуючи мету отримання позичку у банку під заставу своєї частки нежилої будівлі, звернувся до суду з позовом до відповідача про виділ в натурі частки нежитлової будівлі, що знаходиться у спільній частковій власності. У основу позову позивачем покладений договір купівлі-продажу №538 від 24 грудня 2003 року посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Апалько М.Ю., зареєстрований в реєстрі за №112, зареєстрованого в БТІ міста Маріуполя Донецької області 30 січня 2004 року, номер витягу 2704141, реєстраційний №3879210, номер запису 639 в книзі 2, відповідно до якого позивач є власником 1/100 частки нежитлового приміщення №62 (літ.А/п), будинку №76, який розташований по проспекту Перемоги в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області. Відповідач в судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява про згоду з позовом та розгляд справи без його участі. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Відповідно до ст.357 ч.1, ст.364 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, співвласник має право на виділ у натурі частки майна, що є у спільній частковій власності. Згідно договіру купівлі-продажу №538 від 24 грудня 2003 року посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Апалько М.Ю., зареєстрований в реєстрі за №112, зареєстрованого в БТІ міста Маріуполя Донецької області 30 січня 2004 року, номер витягу 2704141, реєстраційний №3879210, номер запису 639 в книзі 2, власником 1/100 частки нежитлового приміщення №62 (літ.А/п), будинку №76, який розташований по проспекту Перемоги в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області - ПП «Ескулап». При таких конкретних обставинах, враховуючи, що позивач має право вимагати виділення в натурі частки майна, що знаходиться в загальній спільній частковій власності, на підставі ст.ст.357 ч.1, 364 ч.1 ГК України, ст. 48 ч.2 Закону України «Про власність»

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення заборгованості з заробітної плати у розмірі 2 796,49 грн., посилаючись на те, що при звільненні їй не була виплачена заробітна плата у період роботи з 02.03.2006р. по 11.07.2008р. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивачка надала заяву про слухання справи у її відсутність, на позові наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача до суду не з'явився по причинам суду невідомим, про день слухання справи був повідомлений належним чином. Заперечень проти позову не надав. Судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено, що позивачка працювала у ТОВ „[INFO]” у період з 02.03.2006р. по 11.07.2008р. на посаді шлифовника, що підтверджується копією трудової книжки. 11.07.2008р. позивачка була звільнена за власним бажанням, як видно з копії наказу (розпорядження) про припинення трудового договору (контракту) [NUMBER] від 11.07.2008р. З довідки [NUMBER] від 17.07.2008р. вбачається, що заборгованість підприємства перед позивачем складає 2 796,49 грн. Стаття 115 КЗпП України, передбачає, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до статті 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги, що відповідач не виконує зобов'язання по своєчасній виплаті заробітної плати, заперечень проти позову не надав, суд вважає, позов обґрунтованим. З відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 51.00 гривні і інформаційно-технічний збір в розмірі 30.00 грн. На підставі ст.. 115,116 КЗпП України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідачів заборгованість за послуги теплопостачання в розмірі 548,89 грн., посилаючись на те, що в термін з 15.10.2007р. по 04.04.2008р. за ними утворилася заборгованість на цю суму, яку вони зобов'язані, згідно житлового законодавства, сплатити. Крім того позивач просить стягнути на його користь суму витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи-30.00 гривен, а всього стягнути з відповідачів - 578,89 грн. Представник позивача просив справу слухати за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує, про що надав заяву. Відповідачі до суду не з'явилися причини неявки суду не повідомили, про день слухання справи були повідомлені належним чином. Заперечень проти позову не надали. Судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані та проживають в квартирі [ADDRESS] обслуговування якого здійснює позивач. Однак, відповідачі вчасно розрахунки за надані послуги позивача не робили, у зв'язку з чим за період з 15.10.2007р. по 04.04.2008р. утворилася заборгованість, яка складає - 548,89 грн., що підтверджується витягом з особового рахунку [NUMBER]. Згідно з вимогами ст.ст. 66,67,68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартплату та плату за комунальні послуги. Ст. 162 ЖК України передбачає плату за користування житловим приміщенням та за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить громадянину. Дослідивши матеріали справи та беручи до уваги, що відповідачі не виконали зобов'язання по своєчасній виплаті за послуги теплопостачання, до судового засідання не з'явились, заперечень проти позову не надали, суд вважає, що позов необхідно задовольнити. Крім того з відповідачів підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 51,00 грн. На підставі ст. ст. 64, 67, 68, 162 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-07 00:00:00

[PERSON]. звернулась до суду із заявою про встановлення факту знаходження на утриманні. У судовому засіданні заявниця [PERSON]. підтримала заявлені вимоги і суду показала, що 21.10.1960 р. вона зареєструвала шлюб із [PERSON]. З того часу вони почали мешкати в м. Краматорську однією родиною, мали спільний сімейний бюджет. ЇЇ чоловік працював на нагрівальних печах ЗАТ «НКМЗ» до 1987 року. Після виходу на пенсію, джерелом їхнього доходу була пенсія й розмір пенсії її чоловіка значно перебільшував розмір її пенсії. [INFO]її чоловік помер. В Управлінні пенсійного фонду в м.Краматорську, куди вона звернулась з метою оформлення і отримання пенсії чоловіка, їй було пояснено, що це буде можливим лише після встановлення судом факту її знаходження на утриманні у чоловіка. Просить встановити факт її знаходження на утриманні у чоловіка - [PERSON] , який помер [INFO]., що необхідно їй для отримання частини його пенсії з 1995 року по день його смерті. У судове засідання представник зацікавленої особи Управління Пенсійного фонду в м. Краматорськ Донецької області не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Вислухавши пояснення заявника, проаналізувавши надані докази - копії свідоцтв про одруження, про смерть, довідки з місця мешкання заявниці, довідки з УПФУ в м.Краматорську Донецької області, з яких вбачається, що дійсно розмір пенсії [PERSON]. перебільшував розмір пенсії заявниці, копії трудових книг, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі досліджених доказів суд вважає доказаним факт того, що заявниця [PERSON]. знаходилась на утриманні у свого чоловіка [PERSON]., який помер [INFO] року. Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, а саме - дозволить їй претендувати на частину його пенсії.

Outcome: approved