Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-20 00:00:00

У серпні 2008 р. ВАТ «МЗВМ» звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON], у якому просить стягнути з нього майнову шкоду завдану ним при невиконанні трудових обов'язків. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та пояснив, що наказом генерального директора ВАТ «МЗВМ» від 10.06.2008 р. відповідач [PERSON] був притягнутий до майнової відповідальності за вчинений проступок на підприємстві, а саме, 21.04.2008 р. при виконання робіт по встановленню захисних сіток на виріб «Автомобілевоз» робітник [PERSON] знаходячись на переносній площадці впав з неї отримавши при цьому травму після чого знаходився на лікарняному та підприємством йому було сплачено 431 грн.94 коп. за лікарняним листом. Причинами нещасного випадку стало незабезпечення дільниці переносними площадками заступника начальника цеха № 138 з підготовки виробництва [PERSON] та невиконання посадових обов'язків іншими працівниками підприємства. Вказаним приказом було виявлене, що [PERSON] порушив п.п 2.2, 2.8, 2.10, 4.3, 4.4, 4.5, 4.8 посадової інструкції заступника начальника цеха з підготовки виробництва, п.7.1.34 «Правил безпечного труда з інструментами і приладами». Розмір завданої відповідачем майнової шкоди був встановлений наказом генерального директора та склав 129 грн.58 коп. 08.07.2008 р. [PERSON] був ознайомлений з вказаним наказом, однак відмовився його підписувати, про що був складений акт від 11.08.2008 р. 29.04.2008 р. [PERSON] був звільнений с цеха № 138 ВАТ «МЗВМ» у зв'язку з переводом, що позбавило підприємство можливості утримати завдану шкоду з заробітної плати. На підставі викладеного, представник позивача просив стягнути з відповідача [PERSON] завдану майнову шкоду у розмірі 129,58 грн., а також понесені позивачем судові витрати. Відповідач [PERSON], будучи викликаним в судове засідання не з'явився, про причини неявки до суду не повідомив, у зв'язку з чим суд ухвалив розглядати справу у порядку, передбаченому ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ВАТ «МЗВМ» підлягають задоволенню у повному обсязі за наступними підставами. В судовому засіданні встановлено, що наказом генерального директора ВАТ «МЗВМ» від 10.06.2008 р. відповідач [PERSON] був притягнутий до майнової відповідальності за вчинений проступок на підприємстві, а саме, 21.04.2008 р. при виконання робіт по встановленню захисних сіток на виріб «Автомобілевоз» робітник [PERSON] знаходячись на переносній площадці впав з неї отримавши при цьому травму після чого знаходився на лікарняному та підприємством йому було сплачено 431 грн.94 коп. за лікарняним листом. Причинами нещасного випадку стало незабезпечення дільниці переносними площадками заступника начальника цеха № 138 з підготовки виробництва [PERSON] та невиконання посадових обов'язків іншими працівниками підприємства. Вказаним приказом було виявлене, що [PERSON] порушив п.п 2.2, 2.8, 2.10, 4.3, 4.4, 4.5, 4.8 посадової інструкції заступника начальника цеха з підготовки виробництва, п.7.1.34 «Правил безпечного труда з інструментами і приладами». Розмір завданої [PERSON] майнової шкоди був встановлений наказом генерального директора № 166 від 10.06.2008 р. та склав 129 грн.58 коп. 08.07.2008 р. [PERSON] був ознайомлений з вказаним наказом, однак відмовився його підписувати, про що був складений акт від 11.08.2008 р. 29.04.2008 р. [PERSON] був звільнений с цеха № 138 ВАТ «МЗВМ» у зв'язку з переводом, що позбавило підприємство можливості утримати завдану шкоду з заробітної плати. Відповідно до ст.130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. Згідно ст.132 ч.1 КЗпП України, за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 29.12.1992 р., «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», за правилами ст.132 КЗпП за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, з вини яких її заподіяно, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку, крім випадків, коли законодавством вона передбачена у більшому, ніж цей заробіток, розмірі. Якщо межі матеріальної відповідальності були визначені в укладеному з працівником контракті, вона покладається на нього відповідно до умов контракту. Під прямою дійсною шкодою, зокрема, слід розуміти втрату, погіршення або зниження цінності майна, необхідність для підприємства, установи, організації провести затрати на відновлення, придбання майна чи інших цінностей або провести зайві, тобто викликані внаслідок порушення працівником трудових обов'язків, грошові виплати. Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги ВАТ «МЗВМ» підлягають задоволенню, оскільки у судовому засіданні було встановлено, що шкода підприємству була завдана працівником [PERSON] унаслідок невиконання ним трудових обов'язків та з нього слід стягнути суму завданої шкоди, у розмірі 129 грн. 58 коп. У зв'язку з тим, що позивачем при зверненні до суду з позовом були сплачені судові витрати по справі, у сумі 81 грн., їх слід стягнути з відповідача в порядку ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved