Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-01 00:00:00

В липні 2008 року позивачка звернулася до суду з позовом, який уточнила під час судового розгляду, в якому просить визнати за нею право власності на Ѕ частину земельних ділянок площею 4,32 га та 0,05 га, що розташовані на території Жовтневої районної ради Жовтневого району Миколаївської області, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка -[PERSON]. Відповідачка [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом про визнання за нею також права власності на Ѕ частину земельних ділянок площею 4,32 га та 0,05 га, що розташовані на території Жовтневої районної ради Жовтневого району Миколаївської області, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у порядку спадкування за законом після смерті її батька -[PERSON]. В судовому засіданні позивачка [PERSON]. підтримала свої позовні вимоги та в задоволенні зустрічного позову не заперечувала. В обґрунтування заявлених вимог пояснила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. Після смерті чоловіка відкрилася спадщина. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку, він був власником двох земельних ділянок в межах території Жовтневої районної ради Жовтневого району Миколаївської області, наданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Зазначений державний акт був отриманий нею вже після смерті чоловіка, тому при зверненні її до нотаріуса для оформлення спадкових прав на зазначені земельні ділянки, їй було відмовлено, у зв'язку з тим, що в одному державному акті зазначені дві земельні ділянки, що суперечить діючому законодавству та у зв'язку з тим, що вона представила правовстановлюючий документ на земельні ділянки, яким право власності за чоловіком визнане після його смерті і запропоновано звернутися до суду. В задоволенні зустрічного позову [PERSON] не заперечувала, оскільки вона є її дочкою та дочкою померлого[PERSON] і проживала разом з ними на момент його смерті. Відповідачка [PERSON] просила задовольнити її зустрічний позов, оскільки вона проживала в одному будинку зі своїм померлим батьком[PERSON] на момент його смерті і також має право на Ѕ частину його майна. Просила також суд задовольнити позовні вимоги [PERSON]. Відповідач[PERSON]в судове засідання не з'явився, але письмово погодився з позовними вимогами [PERSON]. та [PERSON] і просив їх позови задовольнити. Представник Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області позови визнав та не заперечував в їх задоволенні. Третя особа - П'ята Миколаївська державна нотаріальна контора свого представника у судове засідання не направила, але надіслала до суду повідомлення про розгляд справи без участі її представника. Представник Відділу Держкомзему у Жовтневому районі Миколаївської області позовні вимоги [PERSON]. та зустрічний позов [PERSON] визнав та не заперечував в їх задоволенні. Згідно з розпорядженням Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області від 28.05.2003 року №239-р[PERSON] були передані у власність земельні ділянки (паї) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,32 га та 0,05 га (а.с.24-26). Згідно з свідоцтвом про смерть[PERSON] помер [INFO] (а.с.18). 04 жовтня 2004 року на його ім'я був виданий державний акт на право власності на дві земельні ділянки площею 4,32 га та 0,05 га, розташовані в межах території Жовтневої районної ради Жовтневого району Миколаївської області (а.с.22). Відповідно до свідоцтва про народження та свідоцтва про одруження[PERSON] є батьком відповідачки і чоловіком позивачки (а.с.20, 21). Згідно довідок п'ятої Миколаївської державної нотаріальної контори після смерті[PERSON], який помер [INFO], до них 06 червня 2008 року з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом звернулися дружина [PERSON] та донька померлого [PERSON], які фактично прийняли спадщину, тому що були разом із спадкодавцем зареєстровані на час його смерті за однією адресою. Їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті[PERSON] у зв'язку з тим, що вони представили правовстановлюючий документ на земельні ділянки, яким право власності за[PERSON] визнане після його смерті (а.с.16,53). Відповідно до довідок комунального підприємства «Океан» та будинкової книги [PERSON] була зареєстрована і проживала у будинку [ADDRESS] на день смерті її батька[PERSON] (а.с.33-44). Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов [PERSON]. та зустрічний позов [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Постановою Кабінету Міністрів України №449 від 02.04.2002 р. затверджено форми державного акту на право власності на земельну ділянку. Порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку визначено Інструкцією, затвердженою наказом Держкомзему України № 43 від 4.05.99 р.( зі змінами). Пунктом 1.8 згаданої Інструкції визначено: якщо земельна ділянка, що передається у власність, розташована на території кількох адміністративно - територіальних одиниць, то державний акт на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою видається окремо на кожну частину ділянки, розташовану на території відповідної сільської ради. Питання про видачу одного державного акта на право власності на кілька земельних ділянок одного цільового призначення чинною Інструкцією не врегульовано. Відповідно до Закону України від 05.06.03 р. „Про порядок виділення в натурі ( на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)” власнику однієї чи більше земельної частки (паю) в межах земель, що перебувають у користуванні одного сільськогосподарського підприємства, видається один державний акт на право власності на земельну ділянку. Оскільки зазначені правові акти регулюють подібні за змістом цивільні правовідносини, суд вважає за можливе застосувати у даному випадку аналогію закону і приходить до висновку, що можливо видавати один бланк державного акта на кілька земельних ділянок одного цільового призначення та виду користування, а відтак державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий[PERSON] 04 жовтня 2004 року, суд вважає таким, що не суперечить закону. Розпорядження Жовтневою районною державною адміністрацією Миколаївської області про передачу[PERSON] у власність земельних ділянок було прийнято за його життя, виготовлення ж державного акту на право власності на земельні ділянки протягом більше ніж одного року сталося не з причини, яка залежала від[PERSON], а отже суд вважає, що він набув права власності на земельні ділянки і його спадкоємці мають право їх успадкувати. Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, а відтак після смерті[PERSON] [INFO] відкрилася спадщина, до складу якої увійшли усі права та обов'язки, пов'язані з володінням, користування та розпорядженням земельними ділянками, зазначеними у державному акті на право приватної власності на земельну ділянку, виданого 04 жовтня 2004 року, та іншим майном. Відповідно до ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Приймаючи до уваги, що відповідно до ст.1261 ЦК України [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги, за спадщиною ніхто крім них не звертався, а відповідач [PERSON] не прийняв спадщину, то вони мають право отримати її після смерті[PERSON].

Outcome: approved