Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-09 00:00:00

Позивач 30.07.2008 року звернулася в суд із позовом до відповідачів про визнання права власності на земельну ділянку (пай), виділення земельної частки (паю) внатурі та видачу Державного акта на право власності на земельну ділянку (пай). Підставою звернення із позовом вважає те, що [INFO] помер її батько [PERSON], що прожив в с[ADDRESS]. Після смерті батька залишилось спадкове майно: сертифікат на право на земельну ділянку (пай), виданий Монастирищенською районною державною адміністрацією 26 квітня 2002 року. Земельна ділянка (пай) площею 2.64 в умовних кадастрових га вартістю 11658 гривень, яка розташована на території Шабастівської сільської ради. Спадкоємцями за законом I - I черги є дочки: вона, [PERSON], [PERSON]., яка не заперечує, що б земельна ділянка (пай) була переоформлена на неї. Після смерті батька вона вступила в управління спадковим майном, що підтверджується довідкою Шабастівської сільської ради № 182 від 17.04.2008 року. Монастирищенська державна нотаріальна контора з огляду на те, що на земельну ділянку (пай) не було виготовлено Державного акту, запропонувала їй звернутися до суду для визнання права власності на спадкове майно. Державний акт на земельну ділянку (пай) не був виготовлений, так як на території Шабастівської сільської ради немає земель запасу для виділення земельної ділянки (паю) в натурі, що підтверджується довідкою Шабастівської сільської ради № 184 від 17.04.2008 року. Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність особи припиняється в момент її смерті. Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 року із наступними змінами, передбачений ст. 549 ЦК України 6 місячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважної причини його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд із цих підстав вирішує питання про визначення права власності. Просить визнати право власності на земельну ділянку (пай), виділити земельну частку (пай) в натурі та видати державний акт на право власності на земельну ділянку (пай). У судовому засіданні позивач [PERSON] позов доповнила, просить також поновити строк звернення до суду із позовом, так як пропущений з поважної причини та пояснила, що у 2002 році за рішенням суду отримали сертифікат на право на земельну частку (пай). Звернулися у Шабастівську сільську раду з питання виділення у його відповідності земельної ділянки та видачу акту. У сільській раді їм пояснили, що вільних земель немає. Після цього, вони звернулися у відділ земельних ресурсів. Там також їм відмовили у виділенні земельної ділянки. Після цього не зверталися нікуди. А коли почула від інших людей, що можна отримати земельну ділянку, звернулася у 2008 році до суду. У судовому засіданні представник відповідача - Монастирищенської районної державної адміністрації, позов визнав, вважає, що він підлягає задоволенню. Монастирищенська районна державна адміністрація виділяє земельні ділянки тільки за рішенням суду, в іншому випадку не виділяють. Представник відповідача - Шабастівської сільської ради позов визнав частково, так як вільних земель у Шабастівській сільській раді немає, про що надав суду заяву (а.с.20). У судовому засіданні представник відповідача - відділу земельних ресурсів у Монастириенському районі позов не визнав, так як від поданий із пропуском строку звернення до суду. Вважає, що підстави для його поновлення відсутні, так як це визнає сама позивач. Наполягає на застосуванні строку позовної давності. Відповідач [PERSON] позов визнала повністю, про що надала суду заяву ( а.с.21). Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін суд вважає, що позов не підлягає до задоволення виходячи із наступного: - судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 28.03.1996 року (а.с. 4); - позивачка є рідною дочкою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про одруження [PERSON] (а.с.5); - згідно довідки № 182 від 17.04.2008 року виданої Шабастівською сільською радою позивач є спадкоємцем разом із відповідачем після смерті [PERSON] ( а.с.12); - відповідач [PERSON] не заперечує проти визнання права власності на земельну ділянку, яку просять виділити на позивачку; - тому позовні вимоги підлягали б задоволенню, однак, відповідно до ст. 71 ЦК України в редакції 1963 року загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено ( позовна давність), встановлюється в три роки, так як і за Цивільним Кодексом 2003 року; - пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України ( редакція 2003 року) встановлено, що правила Цивільного Кодексу України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред'явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом, а тому суд вважає за необхідне в даному випадку керуватися положеннями Цивільного Кодексу в редакції 2003 року; - відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України в редакції 2003 року загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки; - судом встановлено, що позивач дізнався про порушення його права в 2002 році, про, що не заперечував в судовому засіданні. Доказів поважності пропуску строку звернення до суду із позовом не надав; - представник відповідача - відділу земельних ресурсів у Монастирищенськомиу районі просить суд застосувати позовну давність; - закінчення позовної давності до пред'явлення позову є підставою для відмови в позові у відповідності до ч.4 ст.267 ЦК україни, а тому суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити у зв"язку з спливом позовної давності. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed