Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-30 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання договору купівлі-продажу таким, що відбувся, тобто дійсним та визнання права власності на майно, в обґрунтування своїх вимоги зазначила, що 05.08.2008 року між нею та [PERSON]. був укладений договір купівлі-продажу, згідно з умовами якого [PERSON]. передала у власність позивача нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та приватизовану земельну ділянку, розміром 0,31 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. При укладенні вказаного договору, сторонами було погоджено всі належні умови купівлі-продажу нерухомого майна, зокрема щодо ціни, передачі нерухомого майна у власність, оформлення договору в нотаріальній конторі, яке сторони домовилися виконати до 15.08.2008 р. На підтвердження даної угоди позивачем було сплачено відповідачу під розписку повну вартість нерухомого майна, яке належало [PERSON]. на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. На даний час, відповідач не виконала своїх зобов'язань щодо нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна, у зв'язку з затримкою одержання право встановлювальних документів. Позивачка не має можливості розпоряджатися придбаним нерухомим майном, тому змушена звернутися до суду. Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала повністю підтвердивши обставини, викладені в позові та просила заявлені позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечив проти задоволення позову. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з вищезазначеного, суд вважає за можливе винести рішення по справі при проведенні попереднього судового засідання. Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Так судом встановлено, що 05.08.2008 року між [PERSON]та [PERSON]був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями, а саме: житловий будинок літ.А-1, жил. пл. 20,2 кв. м., заг. пл. 40,3 кв.м., сарай літ. Б, сарай літ. В, погріб літ. В, ворота, хвіртку, огорожа літ. №1-2, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] та приватизовану земельну ділянку, розміром 0,31 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та були погоджені всі належні умови. Вказане нерухоме майно належить продавцю [PERSON]. на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Полтавською районною державною нотаріальною конторою 04.08.2008 року, зареєстровано в реєстрі за № 1-3177. Відповідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого КП «БТІ та МБ Полтавського району» від 25.07.2008 року, [PERSON] належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , після якої [PERSON]. успадкувала вказане домоволодіння. В підтвердження даної угоди позивач сплатив кошти відповідачу під розписку повну вартість нерухомого майна в розмірі 40 000 (сорок тисяч) гривень, а відповідачка передала ключі від житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Згідно ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та охоронювані законом інтереси інших осіб, тому суд вважає позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними в судовому порядку та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 218 ч. 2, 220 ч. 2, 380, 381, 655 ЦК України,

Outcome: approved