Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Ніжинської міської ради Чернігівської області про встановлення факту родинних відносин між нею та [PERSON], померлою [INFO]року, як рідної дочки та матері відповідно, та визнання права власності на житловий будинок [ADDRESS], посилаючись на те, що після [PERSON], померлого [INFO]року, та [PERSON], померлої [INFO]року, відкрилась спадщина на вищезазначений житловий будинок, який належав спадкодавцям на праві спільної сумісної власності подружжя, оскільки згідно договору купівлі-продажу від 12 липня 1962 року подружжям було придбано житловий будинок [ADDRESS], згідно рішення виконкому Ніжинської міської ради №574 від 12 листопада 1962 року [PERSON] було дозволено перебудувати житловий будинок по [ADDRESS] з перенесенням його на [ADDRESS]. Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України позивач являється спадкоємцем першої черги по закону на вищезазначену спадщину, при цьому брат позивача [PERSON]. на спадкове майно не претендує. В свідоцтві про народження матір”ю позивача зазначена “[PERSON]”, при цьому ім”я матері згідно її свідоцтва про смерть, свідоцтва про народження [PERSON]., довідок Ніжинського міськвиконкому, значиться як “[PERSON]”. Позивач не має змоги оформити у встановленому порядку спадщину, оскільки необхідно встановити факт родинних відносин між нею та її матір”ю [PERSON]., також відсутні правовстановлюючі документи на спірний будинок, при цьому позивач фактично прийняла спадщину. В попередньому судовому засіданні позивач доповнила позовну заяву вимогою про встановлення факту родинних відносин між нею та Кір”євим Василем Хомичем як дочки та батька. В судовому засіданні позивач підтримала позов за вищевикладених обставин. Представник відповідача Кравцова О.В., яка діє згідно довіреності у відповідності до ст. 42 ч.1 п.1 Цивільного процесуального кодексу України, в судовому засіданні визнала позов. Третя особа [PERSON]. в судове засідання не з”явився, надавши суду 27 жовтня 2008 року вх.№26066 заяву про не заперечення щодо задоволення позовних вимог [PERSON]. та про розгляд справи за його відсутності. Свідок [PERSON]. в судовому засіданні підтвердила, що [PERSON]являється батьком [PERSON], [PERSON] являється матір”ю [PERSON], при цьому зазначила що дійсним ім”ям матері позивача є “[PERSON]”. Свідок [PERSON]в судовому засіданні дала аналогічні покази. Заслухавши учасників судового розгляду та дослідивши усі докази по справі суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог зі слідуючих підстав. Згідно ст. 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності, при цьому в разі якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Цивільні відносини виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, продовжують існувати після набрання ним чинності, тому дані відносини регулюються Цивільним кодексом Української РСР (в ред. від 18 липня 1963 року) та Цивільним кодексом України (далі- ЦК України). У відповідності до Свідоцтва про смерть [NUMBER] ім"я та по-батькові [INFO]зазначені як "[INFO]", що підтверджується також Свідоцтвом про народження [PERSON]., довідкою виконавчого комітету Ніжинської міської ради №2190 від 07 вересня 2008 року, довідкою голови вуличного комітету Ніжинської міської ради від 07.10.2008 року. У відповідності до Свідоцтва про народження батьком [PERSON] є [PERSON].. Згідно Свідоцтва про укладення шлюбу від 12 листопада 1986 року [PERSON]. змінила своє прізвище на "[INFO]". Таким чином в судовому засіданні доведений факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та [PERSON], померлою [INFO]року, як дочки та матері, та з [PERSON], померлим [INFO]року, як дочки та батька. Даний факт також підтверджується показами свідків [PERSON]., [PERSON]в судовому засіданні. Встановлення даного факту необхідно позивачеві для оформлення спадщини. У відповідності до ст. 534 Цивільного кодексу Української РСР (в ред. від 18 липня 1963 року) [PERSON]. та [PERSON]., являються спадкоємцями по заповіту до майна [PERSON]., померлого [INFO]року, при цьому в судовому засіданні осіб, що мали б право на обов”язкову частку у спадщині до майна останнього не встановлено. У відповідності до ст. 549 ч.1 п.1 Цивільного кодексу Української РСР (в ред. від 18 липня 1963 року) [PERSON]. фактично прийняли спадщину після [PERSON]., померлого [INFO]року, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується Довідкою виконавчого комітету Ніжинської міської ради №2190 від 07 вересня 2008 року, довідкою голови вуличного комітету Ніжинської міської ради від 07 жовтня 2008 року, показами свідків в судовому засіданні, при цьому осіб, які б мали право на обов'язкову частку в спадщині після померлого [PERSON]. в судовому засіданні не встановлено, що підтверджено довідкою Ніжинської міської державної нотаріальної контори №1818/2-39 від 20.10.2008 року. Згідно ст.1261 Цивільного кодексу України позивач та третя особа, як діти померлої [PERSON]., являються спадкоємцями першої черги за законом, при цьому позивач фактично прийняла спадщину, оскільки в судовому засіданні встановлено, що остання на день смерті спадкодавця постійно проживала із нею, була зареєстрована у спадковому будинку, від спадщини не відмовилась, що підтверджується довідкою Ніжинської міської ради №2191 від 07 вересня 2008 року, довідкою голови вуличного комітету Ніжинської міської ради від 07 жовтня 2008 року, показами свідків в судовому засіданні, штампом про реєстрацію місця проживання згідно паспорта громадянина України позивача, при цьому осіб, які б мали право на обов'язкову частку в спадщині після померлої [PERSON]. в судовому засіданні не встановлено, що підтверджено довідкою Ніжинської міської державної нотаріальної контори №1818/2-39 від 20.10.2008 року. Представник відповідача в судовому засіданні визнала позов, що є підставою згідно ст. 174 ч.4 Цивільного процесуального кодексу України для ухвалення рішення про задоволення позову. Законними підставами для задоволення позову є ст.ст.534, 549 Цивільного кодексу Української РСР (в ред. від 18 липня 1963 року), ст.ст. 1261, 1268 Цивільного кодексу України, відсутність заперечень зі сторони третьої особи [PERSON].. Суд встановив також, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивача обгрунтовані на законі і доведені в судовому засіданні, при цьому представник відповідача має повноваження на вчинення даної дії. Враховуючи вищезазначене, на основі ст.ст. 534, 549 Цивільного кодексу Української РСР (в ред. від 18 липня 1963 року), ст.ст. 1261, 1268, п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України,

Outcome: approved