Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON]звернувся до суду із позовом до[PERSON]. про визнання недійсним заповіту, складеного особою, яка не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними. В обгрунтування позову позивач зазначив, що його матір”ю є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження позивача, яка померла[INFO]р. У листопаді 2007 року, тобто після смерті матері, позивач звернувся до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Від нотаріуса позивач дізнався, що ще до смерті мати склала заповіт на користь онука, племінника позивача[PERSON]. - відповідача по справі. Заповіт посвідчено Красноармійським міським приватним нотаріусом[PERSON] 06.02.2002 року. Також позивач отримав витяги зі спадкового реєстру № 11640448 і № 11640458 від 06.11.07 р. Позивач вважає заповіт, складений його матір”ю на ім”я[PERSON]. від 06.02.02р. недійсним, тому що за станом здоров”я мати позивача не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними. Згідно з ч.1 ст.225 ЦК України правочин, який дієздатна особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. У відповіді на запит адвоката до психіатричного відділення, де лікувалась мати позивача, вказано, що вона вперше звернулася до лікаря психіатра у грудні 2001 року. У той час їй був поставлен діагноз : парноїдний синдром на фоні атеросклерозу сосудів головного мозку. Було рекомендовано приймати трифтазин. Протікання хвороби хронічне, точний початок встановити важко, але більше року до першого звернення до лікаря психіатра. У 2002 році, коли був складений заповіт[PERSON] виповнилося 78 років. На цей час стан її здоров”я різко погіршився. У неї почастішали випадки несприйняття нею дійсних подій, правильної життєвої орієнтації. Неадекватна поведінка[PERSON] ще за пів року до її смерті викликала необхідність її лікування у психіатричному відділенні Родинської міської лікарні. З 26.02.07р. по 06.04.07р. вона знаходилася на лікуванні з діагнозом: атеросклеротична деменція з бердовими розладами. Спроби покращити її психічний стан не мали успіху. Відповідач по справі-[PERSON] є онуком матері позивача, тобто сином його сестри. Ні вона, ні відповідач по справі не доглядали за нею. Вони відбирали у неї пенсію, залишаючи без засобів до існування. Мати час від часу зловживала спиртними напоями, а сестра позивача[PERSON] - мати відповідача, не тільки не намагалася боротися з цим, а ще й купували для неї спиртні напої. Матір”ю опікувався лише позивач та його сестра[PERSON]- дочка матері від першого шлюбу, позивач регулярно навідував її у лікарні, купував необхідні ліки, а[PERSON]займалася веденням домашнього господарства матері, піклувалася про неї. Оскільки за законом позивач та його сестра[PERSON]є спадкоємцями після смерті[PERSON], а[PERSON]не має наміру приймати спадщину, то позивач має право на пред”явлення позову до суду про визнання заповіту недійсним. Позивач[PERSON].в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Відповідач[PERSON]., представник відповідача [PERSON]. позовні вимоги не визнали в повному обсязі, заперечують проти їх задоволення. Третя особа[PERSON]позовні вимоги визнала, вважає обґрунтованими, не заперечує проти їх задоволення. Третя особа[PERSON] позовні вимоги не визнала, вважає їх необгрунтованими, заперечує проти їх задоволення. Треті особи: [PERSON] нотаріус Першої Красноармійської державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Вислухавши пояснення сторін, свідка [PERSON]., дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд встановив, що [PERSON] являється матір»ю позивача[PERSON]., що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача (а.с. 6). [PERSON] померла 02.06.2007 року (а.с. 8). У листопаді 2007 року, тобто після смерті матері, позивач звернувся до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Від нотаріуса позивач дізнався, що ще до смерті мати склала заповіт на користь онука, племінника позивача[PERSON]. - відповідача по справі. Заповіт посвідчено у Приватним нотаріусом[PERSON] 06.02.2002 року (а.с. 10, 11, 36). Згідно з ч.1 ст.225 ЦК України правочин, який дієздатна особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи від 11.07.2008 року[PERSON] в період укладення нею юридичної угоди - підписання заповіту від 06.02.2002 року виявляла хронічний стійкий розлад - органічне враження головного мозку, психоорганічний сіндром з психотичними включеннями (органічний розлад особи та поведінки, обумовлений захворюванням мозку - в редакції МКБ - 10), за своїм психічним станом не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними (а.с. 76-83). Таким чином, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню. Крім того, з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України підлягають стягненню понесені ним судові витрати по сплаті судового збору - в розмірі 8,50 грн., по сплаті витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - в розмірі 7,50 грн., витрат за проведення судово-психіатричної експертизи - в розмірі 1782,00 грн., за надання правової допомоги двокатом - 300 грн. На підставі викладенного,

Outcome: approved