Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПП [PERSON]. про стягнення невиплаченої заробітної плати в сумі 1560 грн., обгрунтовуючи свої вимоги тим, що з 01 березня 2008 року по 23 червня 2008 року він працював у відповідачки продавцем-консультантом з продажу побутової техніки, але після звільнення відповідачка не виплатила йому заробітну плату за червень місяць в сумі 552 грн., в зв”язку з чим також повинна сплатити йому 1008 грн. компенсації за час її затримки. Позивач в судовому засіданні заявлені ним вимоги підтримав і просив їх задовольнити з вищевказаних підстав. Стверджує, що за домовленістю з відповідачкою отримував щомісячну заробітну плату в сумі 720 грн. Згоден на вирахування з його заробітку 69,54 грн., оскільки в окремі дні він відпрацював не повні години, але заперечує проти вирахування 320 грн. в якості недоплаченої ним суми за придбану в травні місяці 2008 року пральну машину “Самсунг”, так як дану побутову техніку відповідачка продала йому зі знижкою за 2230 грн. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала і пояснила, що заробітна плата позивача згідно умов трудового договору становила 515 грн. на місяць, а після збільшення мінімального розміру оплати праці - 525 грн. Заборогованості по заробітній платі в неї перед позивачем після його звільнення з роботи 23 червня 2008 року немає, так як при проведенні остаточного розрахунку з його заробітку було вирахувано 69,54 грн. за невідпрацьовані години, а також 320 грн. за недовнесену ним суму коштів при придбанні пральної машини “Самсунг”, в зв”язку з чим на гарантійному талоні нею не було проставлено відповідних відміток, які робляться нею в разі повної оплати покупцями придбаної побутової техніки. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. За змістом ст.ст.47, 116, 117 КЗпП України при звільненні працівника роботодавець повинен в цей же день провести з ним остаточний розрахунок, а в разі невиплати належних звільненому працівникові сум коштів, сплатити його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов”язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В судовому засіданні встановлено, що на підставі укладеного письмового трудового договору [PERSON] працював у ПП [PERSON]. на посаді продавця-консультанта з продажу побутової техніки в період з 01 березня 2008 року по 23 червня 2008 року, після чого був звільнений на підставі ст.38 КЗпП України. Згідно даного трудового договору заробітна плата позивача становила 515 грн. на місяць, що підтверджується відомістю нарахування та видачі заробітної плати за червень місяць 2008 року та узгоджується з поясненнями відповідачки, а тому доводи позивача про усну домовленість з відповідачкою щодо розміру заробітку в сумі 720 грн. на місяць є безпідставними. Придбання позивачем у відповідачки пральної машини-автомат марки Самсунг” в травні 2008 року підтверджується копією товарного чеку від 07.04.2008р. про надходження даної побутової техніки на реалізацію до відповідачки, а також знаходженням у позивача самої пральної машини з технічною документацією на неї; згідно даного товарного чеку ціна реалізованої позивачеві пральної машини “Самсунг” становить 2550 грн., тоді як він сплатив відповідачці лише 2230 грн., що не заперечується в судовому засіданні сторонами й відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Таким чином, [PERSON] залишився винним ПП [PERSON]. за придбану ним пральну машину 320 грн. (2550 грн. - 2230 грн.), що також підтверджується відсутністю відповідних відміток про продаж в гарантійному талоні на дану побутову техніку й повністю узгоджується з поясненнями відповідачки, а тому нею правомірно вирахувана вказана сума коштів при проведенні остаточного розрахунку з позивачем; твердження ж позивача про реалізацію йому відповідачкою пральної машини зі знижкою не підтверджені ніякими доказами і є необгрунтованими. Вирахування із заробітної плати [PERSON] 69,54 грн. за невідпрацьовані в червні місяці 2008 року години підтверджується наказом №3 від 23 червня 2008 року, табелем обліку робочого часу й не оспорюється в судовому засіданні самим позивачем. Таким чином, вищевказані обставини справи свідчать про відсутність у ПП [PERSON]. заборгованості перед [PERSON]. на час його звільнення з роботи (навпаки, [PERSON] залишився винним 8,45 грн.), тоді як позивачем у відповідності до вимог ст.60 ЦПК України не надано суду доказів, які б підтверджували наявність у відповідачки боргу по невиплаченій йому заробітній платі, а тому суд вважає вимоги позивача необгрунтованими й такими, що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved