Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-16 00:00:00

10.10.2008 року позивачка звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, в якій просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утриманняодного малолітнього сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалася на те, що 02.10.1999 року вона уклала шлюб з відповідачем по справі - [PERSON], зареєстрований Веселівською сільською радою Криворызького району Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 088. Від вказаного шлюбу вона народила одного малолітнього сина- [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Батьком вказаної дитини є відповідач. На теперішній час відповідач ухиляється від утримання свого сина, в добровільному порядку допомогу надає періодично, у зв`язку з чим позивачка просила суд задовольнити її позовні вимоги, які вона в ході судового засідання підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивачки визнав в повному обсязі та не заперечував проти стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання їх малолітнього сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши думку сторін, давши оцінку доказам наданим сторонами, суд дійшов висновку, що визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, а тому вважає за необхідне позовні вимоги позивачки задовольнити з наступних законних підстав. Судом встановлено, що з 02.10.1999 року позивачка та відповідач перебувають у шлюбі, зареєстрованому Веселівською сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №08 (а.с.4). Від спільного шлюбу вони мають одного малолітнього сина - [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.5), та про що в ході судового засідання вказувала позивачка та не заперечував відповідач. На даний момент малолітній син подружжя проживає разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою №781 від 28.10.2008 року виданою Веселівською сільською радою Криворізького району (а.с. 10). Відповідач добровільно допомоги на утримання свого малолітнього сина надає періодично, хоча працює, а отже має можливість утримувати сідитину, інших аліментних зобов`язань не має, про що в ході судового засідання вказувала позивачка та не заперечував відповідач. Оскільки, малолітня дитина знаходиться на утримані позивачки, відповідач добровільно матеріальну допомогу надає періодично, хоча відповідно до ст. 180 СК України зобов`язаний утримувати свою малолітню дитину, сина - [PERSON], [INFO] до досягнення ним повноліття, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітньої дитини. При визначенні розміру аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання малолітньої дитини, суд враховує той факт, що відповідач є працездатним чоловіком, доказів в підтвердження протилежного відповідач суду не надав, інших аліментних зобов`язань не має. З урахуванням вище викладеного суд дійшов висновку, що відповідач, в силу ст.ст. 180-183 Сімейного кодекса Украины, зобов`язаний та має можливість щомісячно сплачувати на користь позивачки на утримання малолітньої дитини: сина - [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 10.10.2008 року та до досягнення ним повноліття. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивачки [PERSON], яка звільнена від сплати судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на підставі п. 5 ст. 4 Декрету КМУ “Про державне мито” та п. 4 ч.3 ст. 81 ЦПК України, то у відповідності з ч.3 ст. 88 ЦПК України та п.3 ст. 81 ЦПК України судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи Криворізького районного суду Дніпропетровської області в розмірі 7,50 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved