overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому просить визнати за ним право власності на земельну ділянку, посилаючись на наступні обставини. [INFO] року помер батько позивача [PERSON], який за життя вчинив заповіт на користь позивача. Після смерті спадкодавця залишилась земельна ділянка розміром 5,0 умовних кадастрових гектар на території Дивізійської сільської ради Татарбунарського району згідно сертифікату на право на земельну частку /пай/ серії [NUMBER]. Позивач звернувся до нотаріуса, щоб одержати свідоцтво про право власності на спадок, але одержав відмову, в зв'язку з тим, що він пропустив шестимісячний строк на прийняття спадщини. Тому позивач звернувся до суду і просить визнати за ним право власності на земельну ділянку оскільки він є спадкоємцем по заповіту та фактично прийняв спадщину. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Представник Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області у судове засідання не з'явився, надіслав заяву, у якій визнав позовні вимоги, просив розглянути справу у його відсутності. Вислухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] помер [INFO] року /а.с.6/. За життя він вчинив заповіт 05.11.2001 року на користь [PERSON] (а.с.7). Із копії свідоцтва про народження (а.с.5) видно, що померлий [PERSON] був батьком позивача. Згідно копії сертифікату на право на земельну частку /пай/ серії [NUMBER] що земельна ділянка розміром 5,0 умовних кадастрових гектар належала [PERSON]/а.с.9/. Відмова нотаріуса на /а.с.11/ свідчить про неможливість позивача отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно у зв'язку з тим, що він пропустив шестимісячний строк на прийняття спадщини. Оскільки на момент відкриття спадку діяв Цивільний Кодекс в редакції 1963 року, то згідно п.1 ч.1 ст.549 даного Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадок, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст.534 ЦК України /в ред.1963 року/ кожний громадянин може залишити по заповіту все своє майно, або частину його, одній або кілька фізичним особам, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також державі або окремим державним, кооперативним та другим громадським організаціям. У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивач є спадкоємцем по заповіту він фактично прийняв спадок, оскільки він взяв собі батьків земельний сертифікат, одержував орендну платню за користуванням земельним паєм. За таких обставин суд вважає, що за позивачем має бути визнано право власності на земельну ділянку /пай/, розміром 5,0 умовних кадастрових гектар, розташованої на території Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, яка належала померлому [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 15 листопада 1979 року він зареєстрував шлюб із [PERSON] у Дмитрівській сільській раді Татарбунарського району Одеської області, про що було зроблено актовий запис за №29. Даний шлюб первинний для сторін, від шлюбу мають п'ятеро повнолітніх дітей. Приблизно десяти років сторони проживають окремо, не підтримуючи шлюбних відносин, примирення між ними неможливе, у зв'язку з чим [PERSON] просить розірвати шлюб у судовому порядку. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, заяви до суду про причину неявки не надіслала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про укладення шлюбу видно, що 15 листопада 1979 року був укладений шлюб між [PERSON], [INFO] року народження, та [PERSON], [INFO] року народження, який був зареєстрований Дмитрівською сільською радою Татарбунарського району Одеської області, актовий запис №29. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони стали нетерпимими один до одного, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, у зв'язку з чим, суд вважає, що шлюб має бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання [PERSON], [INFO] року народження, безвісно відсутньою та стягнення натуральної платні за оренду земельної ділянки, посилаючись на слідуючі обставини. [INFO] році та [INFO] році невістка заявниці [PERSON] народила від її сина [PERSON] дочок: [PERSON], [PERSON]. 20 квітня 2004 року сина заявниці [PERSON] вироком Татарбунарського районного суду Одеської області було засуджено до позбавлення волі строком на 11 років за скоєне ним вбивство. 04 травня 2006 року згідно рішення Татарбунарського районного суду Одеської області [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно своїх неповнолітніх доньок за аморальну поведінку. У зв'язку з рішенням виконкому Глибоківської сільської ради Татарбунарського району за №6 від 29.06.2006 року заявницю було призначено опікуном над неповнолітніми дітьми: [PERSON], [PERSON]. У середині 2006 року [PERSON] виїхала з міста Татарбунари Одеської області у невідомому напрямку і заявниці не відоме її місце проживання. У невістки заявниці [PERSON] є земельна ділянка площею 4,12 гектарів на території Глибоківської сільської ради, яка знаходиться у оренді СТОВ “Глибоке” Татарбунарського району Одеської області. Без рішення суду, у цьому році заявниці не видадуть натуральну плату за оренду земельної ділянки, на користь малолітніх онучок, а без одержання орендної платні за землю їх матері, їй дуже важко утримувати дітей, тому вона звернулася до суду з заявою про визнання своєї невістки особи безвісно відсутньої та стягнення натуральної платні за оренду земельної ділянки. У судовому засіданні заявниця змінила свої позовні вимоги, просила тільки визнати [PERSON] безвістно відсутньою. Заслухавши пояснення та доводи заявниці, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Із копій свідоцтв про народження (а.с.6-7) вбачається, що батьтками [PERSON], [PERSON] є [PERSON], [PERSON]. Як видно із повідомлення Татарбунарського РВ ГУМВС України в Одеській області від 05.08.2008 року (а.с.8), згідно заяви зареєстрованої в ЖРЗПЗ Татарбунарського РВ ГУМВС від 23.09.2005 року [PERSON] з 2005 року на території міста Татарбунари Одеської області не проживає. Згідно копії рішення рішенням виконкому Глибоківської сільської ради Татарбунарського району за № 6 від 29.06.2006 (а.с.9), заявниця була призначена опікуном над неповнолітніми дітьми: [PERSON], [PERSON]. Із копії державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] видно, що земельна ділянка розміром 4,12 гектарів належить [PERSON] /а.с.10/. Згідно ст.43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Оскільки відомостей про місце знаходження [PERSON], заявниця не має більше одного року, суд вважає можливим визнати її безвісно відсутньою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-29 00:00:00

29.07.2008 р. позивачка[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою в якій вказала, що перебуває з відповідачем[PERSON]. в зареєстрованому шлюбі з 25.12.2007 року. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина[PERSON],[INFO] року народження та сина[PERSON], [INFO] року народження. Діти проживають із позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку. В судовому засіданні позивачка уточнила свої позовні вимоги - відмовилась від позовних вимог в частині стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання сина [PERSON],[INFO] року народження, і просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] року народження, в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку. Ухвалою суду від 30.09.2008 року її відмова від частини позовних вимог була прийнята. Позивачка в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач і його представник в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнають. Заслухавши пояснення сторін і представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 25.12.2007 року. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина[PERSON],[INFO] року народження та сина[PERSON], [INFO] року народження, що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження [NUMBER] від 17.12.1992 року та [NUMBER] від 13.09.2005 року. З[PERSON] стягнуто аліменти на користьОСОБА1 на утримання неповнолітнього сина - [PERSON],[INFO] року народження, що підтверджується копією рішення Вознесенського міськрайонного суду від 07.04.2005 року. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Звідси суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини[PERSON] в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-29 00:00:00

Позивачка [PERSON]. звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить винести рішення, яким розірвати шлюб зареєстрований між нею та [PERSON]., місце проживання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], визначити з нею. Свої вимоги мотивувала тим, що 24 квітня 2004 року у Кременчуцькому міському відділі РАЦС Полтавського обласного управління юстиції між нею та [PERSON] . було зареєстровано шлюб. Від вказаного шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинені по причині несхожості характерів, різних поглядів на життя, втрати почуття любові та поваги один до одного. Шлюб існує лише формально та зберегти його вже неможливо. Позивачка [PERSON]. в судове засідання не з»явилася, в попередньому судовому засіданні заявила клопотання справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином увідомлений про час та місце слухання справи. За таких обставин суд вважає за можливе слухати справу у відсутності позивача та відповідача на підставі наявних в справі матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Суд, вивчивши представлені докази по справі вважає, що позовні вимоги законні та обгрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав: Шлюб між сторонами в справі зареєстрований 24 квітня 2004 року у Кременчуцькому міському відділі РАЦС Полтавського обласного управління юстиції за актовим записом № 221 що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 24 квітня 2004 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12 листопада 2004 року. Подружжя шлюбних відносин не підтримує , спільного господарства не ведуть. Спільне життя сторін не склалося у зв”язку з виникненням непорозуміння, різними поглядами на життя, відсутності спільних інтересів. Почуття любові і поваги між ними втрачено. Бажання та наміру відновити нормальні сімейні стосунки у сторін відсутні. Позивачка просить визначити місце проживання неповнолітньої дитини з нею і суд вважає це правильним і таким , що відповідає інтересам дитини. Як встановлено в судовому засіданні, спору про розподіл спільного нажитого майна між сторонами немає. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. З урахуванням обставин справи та майнового стану сторін, державне мито за отримання свідоцтва про розірвання шлюбу суд відносить за рахунок відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-29 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з вказаним вище позовом до відповідача. Посилалась на те, що з відповідачем вона зареєструвала шлюб [INFO] року. Під час перебування у фактичних шлюбних відносинах у них [INFO] року народився син [PERSON] На даний час вони втратили один до одного відчуття любові, не підтримують подружні стосунки, проживають окремо один від одного. У них відсутній спільний бюджет. Відповідач на даний час проживає з іншою жінкою, з якою мають спільну дитину. Вважає, що подальше спільне подружнє життя з відповідачем і збереження сім'ї є не можливим. Просила розірвати шлюб з відповідачем, а дитину після розірвання шлюбу залишити проживати разом з нею. Справа слухалась у відсутність позивачки [PERSON], яка подала до суду письмову заяву, в якій позов підтримала і просила розглянути справу у її відсутність. Справа також слухалась у відсутність відповідача [PERSON], який подав до суду письмову заяву, в якій позов визнав, не заперечував проти того, щоб їх спільний син залишився проживати разом з позивачкою та просив розглянути справу у його відсутність. Згідно із ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведене, суд вважає, що вказану цивільну справу можливо розглянути при проведенні попереднього судового засідання та ухвалити рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який між ними зареєстровано відділом РАЦСу Чернівецького міського управління юстиції [INFO] року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №[NUMBER]. Під час знаходження сторін у фактичних шлюбних відносинах у них [INFO] року народився син - [PERSON]. Як встановлено судом, сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, проживають окремо один від одного та не ведуть спільного господарства. При таких обставинах, суд вважає, що сім&cent;я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже не можливо, а тому їх шлюб необхідно розірвати. Виходячи виключно із інтересів неповнолітнього сина сторін, суд вважає за доцільне залишити проживати його з матір′ю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-29 00:00:00

ВАТ «Укртелеком» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь 492, 63 грн. Вимоги мотивовані тим, що між ними склалися зобов'язання, згідно яким позивач надає відповідачу телекомунікаційні послуги, за які він зобов'язаний вносити платню згідно діючих тарифів, та у встановлений час. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений, про причини неявки суд не сповістив. Розглянувши матеріали справи, оцінив докази у сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено, що відповідач проживає [ADDRESS]. Через відносини, що фактично виникли між сторонами, позивач надавав відповідачу телекомунікаційні послуги за місцем його проживання. Крім того, 27 жовтня 1998р. з цього приводу між сторонами був укладений договір. Згідно ст. ст. 33, 36 Закону України «Про телекомунікаційні послуги», відповідач був повинен своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги. Разом з тим, відповідач зобов'язання по оплаті за надані йому послуги не виконав, у зв'язку з чим у нього мається заборгованість у сумі 492, 63 грн., у тому числі пені у сумі 15, 06 грн., що підтверджується наданими розрахунками. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватися належним чином згідно умовам договору, вимогам цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Проте добровільно відповідач погасити заборгованість не бажає, у зв'язку з чим вона підлягає стягненню з нього в примусовому порядку. Оскільки позовна заява підлягає задоволенню, з відповідача також підлягає стягненню і судовий збір у дохід держави у сумі 51 грн., та оплата за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн. на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-29 00:00:00

ВАТ «Укртелеком» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь 394, 75 грн. Вимоги мотивовані тим, що між ними склалися зобов'язання, згідно яким позивач надає відповідачу телекомунікаційні послуги, за які він зобов'язаний вносити платню згідно діючих тарифів, та у встановлений час. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений, про причини неявки суд не сповістив. Розглянувши матеріали справи, оцінив докази у сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено, що відповідач проживає [ADDRESS]. Через відносини, що фактично виникли між сторонами, позивач надавав відповідачу телекомунікаційні послуги за місцем його проживання. Крім того, 25 червня 1998р. з цього приводу між сторонами був укладений договір. Згідно ст. ст. 33, 36 Закону України «Про телекомунікаційні послуги», відповідач був повинен своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги. Разом з тим, відповідач зобов'язання по оплаті за надані йому послуги не виконав, у зв'язку з чим у нього мається заборгованість у сумі 394, 75 грн., у тому числі пені у сумі 11, 61 грн., що підтверджується наданими розрахунками. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватися належним чином згідно умовам договору, вимогам цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Проте добровільно відповідач погасити заборгованість не бажає, у зв'язку з чим вона підлягає стягненню з нього в примусовому порядку. Оскільки позовна заява підлягає задоволенню, з відповідача також підлягає стягненню і судовий збір у дохід держави у сумі 51 грн., та оплата за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн. на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-29 00:00:00

ВАТ «Укртелеком» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь 424, 18 грн. Вимоги мотивовані тим, що між ними склалися зобов'язання, згідно яким позивач надає відповідачу телекомунікаційні послуги, за які він зобов'язаний вносити платню згідно діючих тарифів, та у встановлений час. Відповідач у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі. Розглянувши матеріали справи, оцінив докази у сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні юги підлягають задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено, що відповідач проживає [ADDRESS]. Через відносини, що фактично виникли між сторонами, позивач надавав відповідачу телекомунікаційні послуги за місцем його проживання. Крім того, 03 травня 2005р. з цього приводу між сторонами був укладений договір. Згідно ст. ст. 33, 36 Закону України «Про телекомунікаційні послуги», відповідач був повинен своєчасно сплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги. Разом з тим, відповідач зобов'язання по оплаті за надані йому послуги не виконав, у зв'язку з чим у нього мається заборгованість у сумі 424, 18 грн., у тому числі пені у сумі 03, 83 грн. що підтверджується наданими рахунками. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватися належним чином згідно умовам договору, вимогам цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння на його умов не допускається. Проте добровільно відповідач погасити заборгованість не бажає, у зв'язку з чим вона підлягає стягненню з нього в примусовому порядку. Оскільки позовна заява підлягає задоволенню, з відповідача також підлягає стягненню і судовий збір у дохід держави у сумі 51 грн., та оплата за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн. на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-29 00:00:00

ВАТ «Укртелеком» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь 127, 07 грн. Вимоги мотивовані тим, що між ними склалися зобов'язання, згідно яким позивач надає відповідачу телекомунікаційні послуги, за які він зобов'язаний вносити платню згідно діючих тарифів, та у встановлений час. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений, про причини неявки суд не сповістив. Розглянувши матеріали справи, оцінив докази у сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено, що відповідач проживає [ADDRESS]. Через відносини, що фактично виникли між сторонами, позивач надавав відповідачу телекомунікаційні послуги за місцем його проживання. Крім того, 30 травня 1997р. з цього приводу між сторонами був укладений договір. Згідно ст. ст. 33, 36 Закону України «Про телекомунікаційні послуги», відповідач був повинен своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги. Разом з тим, відповідач зобов'язання по оплаті за надані йому послуги не виконав, у зв'язку з чим у нього мається заборгованість у сумі 127, 07 грн., у тому числі пені у сумі 4, 56 грн., що підтверджується наданими розрахунками. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватися належним чином згідно умовам договору, вимогам цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Проте добровільно відповідач погасити заборгованість не бажає, у зв'язку з чим вона підлягає стягненню з нього в примусовому порядку. Оскільки позовна заява підлягає задоволенню, з відповідача також підлягає стягненню і судовий збір у дохід держави у сумі 51 грн., та оплата за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн. на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved