overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-29 00:00:00

03.09.2008 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказала, що [INFO] зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. В шлюбі перебуває вперше. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між ними припинені в серпні 2008 року через те, що вони виявилися різними людьми зі своєрідними характерами, в сім’ї відсутнє порозуміння тому, просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з’явився, належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, поважної причини своєї неявки суду не повідомив. За таких обставин, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних причин. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд, з’ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їх неповнолітньої дитини, що мають істотне значення. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини в серпні 2008 року, жоден з них не бажає зберегти сім’ю, тому суд вважає, що за таких обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їх неповнолітньої дитини, що мають істотне значення, тому шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст. 112 Сімейного Кодексу України, має бути розірвано. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-29 00:00:00

16.10.2008 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення коштів (аліментів) на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог, позивачка вказувала, що вона є опікуном неповнолітнього [PERSON] , [INFO] року народження. Батько дитини помер [INFO] . Мати - [PERSON] , на підставі рішення Вознесенського районного суду Миколаївської області від [INFO] позбавлена батьківських прав відносно вказаної дитини, що не позбавляє її обов’язку щодо отримання своєї дитини. Добровільно відповідачка матеріальну допомогу на сина не надає, тому, позивачка в судовому порядку просила стягнути з відповідачки на її користь кошти (аліменти) на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів її доходу. В попередньому судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідачка в попереднє судове засідання не з’явилася, в заяві на адресу суду просила слухати справу за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та на підставі доказів, відповідно до вимог, передбачених ст. 11 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] , на підставі рішення виконавчого комітету [ADDRESS] [INFO] призначена опікуном над неповнолітнім онуком [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження, серії [INFO] , виданого повторно [INFO] відділом РАЦС Вознесенського районного управління юстиції, відповідачка [PERSON] є матір’ю неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Рішенням Вознесенського місцевого Вознесенського районного суду Миколаївської області від [INFO] остання позбавлена батьківських прав відносно цієї дитини. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов’язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Встановлення опіки та піклування не припиняє права дитини на аліменти, пенсії інші соціальні виплати відповідно до ч.2 ст.247 СК України. З урахуванням викладеного, враховуючи, що опікун самостійно здійснює витрати, необхідні для задоволення потреб підопічного, за рахунок пенсії, аліментів, доходів від майна підопічного та відповідно до вимог ст. ст. 180, 181, 182, 183, 247 СК України суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідачки підлягають стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 51 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно – технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 07 грн. 50 коп. Згідно ч.2 ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню в справах про стягнення аліментів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-29 00:00:00

26.09.2008 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення коштів (аліментів) на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог, позивачка вказувала, що з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину: [PERSON] [INFO] , яка знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на дитину не надає, тому, позивачка в судовому порядку просила стягнути з відповідача на її користь кошти (аліменти) на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з’явився, в заяві на адресу суду просив слухати справу за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та на підставі доказів, відповідно до вимог, передбачених ст. 11 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження, виданим відділом РАЦС по [ADDRESS] [INFO] (копія свідоцтва долучена до матеріалів справи – а. с. 5). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов’язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. І цей обов’язок є рівною мірою обов’язком як матері, так і батька. Виходячи з положень вказаної статті та ст. 181 СК України, у разі ухилення батьків від надання матеріальної допомоги на утримання дітей у добровільному порядку, стягнення зазначених коштів присуджується за рішенням суду в частці від доходу її матері (батька) і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом, що передбачено ч.1 ст. 183 СК України. При визначенні розміру аліментів, суд, враховує обставини даної справи та вимоги, викладені у ст. 182 СК України, відповідно до наданих доказів, тому, частка від доходу, яка підлягає стягненню з відповідача як аліменти, становить – 1/4 з дня подачі до суду позовної заяви, тобто, з 26.09.2008 року, що відповідає вимогам ч.1 ст. 191 СК України, згідно з якою аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред’явлення позову. В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 51 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно – технічне забезпечення розгляду справи в сумі 07 грн. 50 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою, згідно якої прохала винести рішення, яким розірвати шлюб зареєстрований між нею та [PERSON]. Свої вимоги мотивувала тим, що 07 червня 2003 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON], від якого вони мають одну малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами остаточно припинені з серпня 2006 року по причині того, що відповідач залишив сім»ю та фактично проживає з іншою жінкою. Шлюб існує лише формально, зберегти та відновити його вже неможливо. З відповідачем проживає окремо, син проживає з нею та знаходиться на її утриманні. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, прохала розірвати шлюб, зареєстрований 07 червня 2003 року у Кременчуцькому міському відділі реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції за актовим записом № 322, місце проживання малолітньої дитини встановити з нею. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, вислухавши думку позивачки, яка не заперечувала проти ухвалення заочного рішення, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів у відсутність відповідача. Суд, вислухавши позивачку по справі, вивчивши надані докази по справі вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав: Шлюб між сторонами в справі зареєстрований 07 червня 2003 року у Кременчуцькому міському відділі реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції за актовим записом № 322, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 07 червня 2003 року [NUMBER]. Від вищезазначеного шлюбу сторони мають одну малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 14 листопада 2003 року [NUMBER]. Подружжя не підтримує шлюбних відносин з серпня 2006 року, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Малолітня дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Спільне життя сторін не склалося в зв'язку з тим, що відповідач залишив сім»ю та фактично почав проживати у шлюбі з іншою жінкою. Все вищевикладене негативно впливає на стан здоров'я позивачки та дитини і їх самопочуття. Почуття любові і поваги між ними втрачено. Бажання та наміру відновити нормальні сімейні стосунки у сторін відсутні. Малолітня дитина проживає з відповідачкою та знаходиться на її утриманні, а тому суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу визначити місце проживання останньої з позивачкою, так як це відповідає інтересам дитини. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. З урахуванням обставин справи та майнового стану сторін , державне мито за отримання свідоцтва про розірвання шлюбу суд відносить за рахунок [PERSON] Оскільки позов підлягає задоволенню з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені нею судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою, згідно якої прохала суд винести рішення, яким розірвати шлюб зареєстрований між нею та [PERSON]. Свої вимоги мотивувала тим, що 30.11.2001 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON], від якого вони дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами остаточно припинені з серпня 2008 року по причині того, що їх шлюб вичерпано, вони не цікаві один одному, відсутні спільні інтереси, через що вони не можуть знайти порозуміння, втратили почуття любові та поваги один до одного. Все вищевикладене негативно впливає на стан здоров'я позивачки та її самопочуття. Шлюб існує лише формально, зберегти та відновити його вже неможливо. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, прохала розірвати шлюб, зареєстрований 30.11.2001 року у у відділі реєстрації актів громадянського стану Крюківського районного управління юстиції м.Кременчука Полтавської області між нею та [PERSON]. Відповідач [PERSON]. до судового засідання не з»явився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Суд, вислухавши думку позивачки, яка не заперечувала проти ухвалення заочного рішення, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів у відсутність відповідача. Вислухавши позивачку [PERSON], вивчивши представлені докази по справі вважає , що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав: Шлюб між сторонами в справі зареєстрований 30.11.2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Крюківського районного управління юстиції м.Кременчука Полтавської області, актовий запис 472, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 30.11.2001 року [NUMBER]. Від вищезазначеного шлюбу сторони дітей не мають. Подружжя не підтримує шлюбних відносин з серпня 2008 року, спільного господарства не ведуть з вересня 2008 року проживають окремо. Спільне життя сторін не склалося в зв'язку з різними поглядами на життя , відсутності спільних інтересів, через що вони не можуть знайти порозуміння . Все вищевикладене негативно впливає на стан здоров'я позивачки та її самопочуття. Почуття любові і поваги між ними втрачено. Бажання та наміру відновити нормальні сімейні стосунки у сторін відсутні. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. З урахуванням обставин справи та майнового стану сторін, державне мито за отримання свідоцтва про розірвання шлюбу суд відносить за рахунок [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-29 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовною заявою в якій прохають суд постановити рішення, яким визначити, що кожному із співвласників квартири [ADDRESS] - [PERSON], що померла [INFO] та [PERSON] належить на праві спільної часткової власності по 1/2 частці вказаної квартири. В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] позов підтримали в повному обсязі з підстав, що зазначені в ньому. Представник відповідача виконавчого комітету Кременчуцької міської ради м.Кременчука Полтавської області в судове засідання не з'явився, надав лист, що проти задоволення позовних вимог [PERSON] та [PERSON] не заперечує, просить розглянути справу без їх участі.. Представник третьої особи - Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надав заяву, що проти задоволення позовних вимог не заперечують і просять розглянути справу у їх відсутність. Вислухавши позивачів, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані по справі докази, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 26 лютого 1997 року, яке видане відповідно до розпорядження Управління житлово - комунального господарства адміністрації Кременчуцької міської ради Полтавської області від 26 лютого 1997 року №13822/1. Відповідно до свідоцтва про смерть від 18 лютого 2008року, [NUMBER], що видане Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції, [PERSON] померла [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з частини квартири [ADDRESS]. Позивачкою [PERSON] як спадкоємницею першої черги за законом було подано заяву про прийняття спадщини до 2-ї Кременчуцької державної нотаріальної контори. Відповідно листа 2-ї Кременчуцької державної нотаріальної контори їй було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON] оскільки відповідно до п.224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вищезазначене свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності видається після виділення частки померлого у спільному майні. Ст. 370 Цивільного Кодексу України передбачає , що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна , що є у спільній сумісній власності і у разі її виділу вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними . В судовому засіданні достовірно встановлено , що співвласниками спірної квартири являються [PERSON] та [PERSON], що померла [INFO], тому їх частки у спільній сумісній власності є рівними і складають по 1/2 частині спадкової квартири, а отже позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивувала вимоги тим, що [INFO] сторони зареєстрували шлюб, [INFO] у них народилася донька - [PERSON], але в даний час шлюб існує формально, оскільки між ними постійно виникають непорозуміння і конфлікти через різні характери та погляди на життя, негативного ставлення до неї, внаслідок чого стався розлад сімейних відносин. Спільного господарства сторони не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, протягом року проживають окремо, тому вона прийшла до висновку, що сім`я розпалась остаточно. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, відповідно до викладених обставин, просила суд шлюб розірвати, а місцем проживання дитини визначити її місце проживання. На примирення не погодилася. Просила стягнути з відповідача понесені нею судові витрати та витрати на правову допомогу при розгляді справи. Відповідач [PERSON] позов визнав, проти розірвання шлюбу і проти того, що дитина буде проживати з позивачкою не заперечив. Оскільки відповідач визнав позов і визнання позову не суперечить закону, не порушує прав і законних інтересів інших осіб, суд вважає можливим розглянути справу по суті в попередньому судовому засіданні, відповідно до ст.ст. 130, 174 ЦПК України. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до довідки про реєстрацію шлюбу [NUMBER] від [INFO], [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з [INFO]. [INFO] в них народилася донька [PERSON]. В даний час сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, через різні характери та погляди на життя між ними постійно виникають конфлікти і суперечки, протягом року проживають окремо, тому вони прийшли до переконання про те, що в подальшому в шлюбі не бажають перебувати. Суд вважає, що дана сім`я розпалась і збереження її неможливе. Формальне перебування в шлюбі суперечитиме інтересам сторін, тому його необхідно розірвати. Позивачка також заявила вимоги про стягнення на її користь витрат на правову допомогу в розмірі 1000 грн., але на думку суду дану суму необхідно зменшити до 250 грн., враховуючи обсяг і зміст проведеної представником позивача роботи по складанню процесуальних документів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, понесені при подачі позову до суду, а саме судовий збір, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в загальному розмірі 16 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO] народження, яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Мотивує вимоги тим, що сторони мають доньку, але відповідач виконувати свої батьківські обов'язки не бажає, участі у вихованні дитини не бере, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги уточнила, просила стягнути ј всіх видів заробітку(доходу) відповідача. Просила стягнути з відповідача понесені нею судові витрати та витрати на правову допомогу при розгляді справи. Відповідач [PERSON] уточнені позовні вимоги визнав, проти стягнення з нього аліментів в розмірі ј всіх видів заробітку(доходу) не заперечив. Оскільки відповідач визнав позов і визнання позову не суперечить закону, не порушує прав і законних інтересів сторін, суд вважає можливим розглянути справу в попередньому судовому засіданні, відповідно до ст.ст. 130, 174 ЦПК України. Вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що згідно довідки [NUMBER]від [INFO], сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з [INFO]. В шлюбі у сторін по справі [INFO]народилася донька [PERSON], про що [INFO] видане свідоцтво про народження, актовий запис [NUMBER], [NUMBER]. Батьком дитини є [PERSON]. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів, згідно ст. ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у відповідача інших утриманців, а також те, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що є істотною обставиною. Позивачка заявила вимоги про стягнення на її користь витрат на правову допомогу в розмірі 1000 грн., але на думку суду дану суму необхідно зменшити до 250 грн., враховуючи обсяг і зміст проведеної представником позивача роботи по складанню процесуальних документів. Також з відповідача слід стягнути судовий збір і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментного платежу за 1 місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-29 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з вказаною заявою мотивуючи тим, що 31.03.1988 року вона придбала за договором купівлі-продажу будинок [ADDRESS], але в тексті договору її прізвище вказано -[PERSON], що має розбіжності з прізвищем по паспорту-[PERSON] , ці обставини позбавляють її можливості провести реєстрацію прав власника на нерухоме майно в Білоцерківському МБТІ. А тому заявниця просила суд встановити факт , що договір купівлі-продажу вказаного вище житлового будинку фактично укладався нею і належить саме їй. В судовому засіданні представник заявниці повністю підтримала заяву. Представник заінтересованої особи до суду не з”явився, але суду надано письмове повідомлення щодо розгляду справи без участі представника КП КОР “Білоцерківське МБТІ”. Заслухавши пояснення представника заявниці, покази свідків, оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. Так, по справі встановлено, що 31.03.1988 року державним нотаріусом Сквирської державної нотаріальної контори було посвідчено договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого в [ADDRESS], між продавцем-[PERSON]і покупцем-[PERSON], що стверджується копією вказаного договору в матеріалах справи. Згідно довідок Шамраївської сільської ради від 01.10.2008 року за № 972 і № 973 заявниці по справі [PERSON]. належить житловий будинок [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 31.03.1988 року. Зазначені обставини підтвердили також свідки [PERSON]. та [PERSON]., які знають заявницю тривалий час, їм відомо про те, що приблизно в 1988 році вона придбала будинок в [ADDRESS] Таким чином, дослідженими в судовому засіданні доказами стверджується факт належності заявниці зазначеного вище в рішенні договору купівлі-продажу житлового будинку, хоча в договорі прізвище покупця вказано-[PERSON], а згідно паспорта прізвище заявниці-[PERSON] . Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім”я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім”ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 “Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення” суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. А тому враховуючи все наведене суд вважає за можливе встановити факт належності саме заявниці договору купівлі-продажу від 31.03.1988 року. На підставі ст.4 п.18 Декрету КМ України “Про державне мито” заявник звільнена від сплати держмита /судового збору/ на користь держави.

Outcome: approved