Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-19 00:00:00

У червні 2008 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю [INFO]про стягнення вартості майнового паю, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року помер його її родич [PERSON] після смерті якого залишилося спадкове майно у виді майнового паю у майні ЗАСТ «Любоіванівське». 20 лютого 2004 року вона отримала свідоцтва про право на спадщину зазаповітом, видане Арбузинською державною нотаріальною конторою, а 21 травня 2008 року Любоіванівською сільською радою їй було видано свідоцтво про право власності на майновий пай на суму 6180 грн. Рішенням загальних зборів від 14 грудня 2000 року ЗАСТ «Любоіванівське» було ліквідоване, а майновий пай ліквідаційною комісією передано СТОВ «Промінь», тому вона прохає стягнути з відповідача вартість майнового паю у розмірі 6180 грн. та судові витрати. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивача, просив їх задовольнити, а також пояснив, що у 2004 році між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди майнового паю, за умовами якого відповідач повинен щорічно сплачувати позивачу орендну плату у розмірі 2% вартості паю на рік. Відповідач запропонував позивачу продати свій майновий пай за умови відшкодування 10% його вартості, тому вона відмовився від укладення такої угоди. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, пояснив, що у 2001 році співвласниками майна бувшого ЗАСТ «Любоіванівське» відповідачу було передано в оренду строком на 5 років майно відповідно до письмового договору, відповідно до умов якого відповідач сплачував орендну плату. Строк дії договору закінчився. З позивачем у 2004 році договір про оренду майна у письмовій формі не укладався, але орендна плата виплачувалася у розмірі 2% від суми паю. З багатьма співвласниками були укладені договори про викуп у них майна, але позивач від укладення такої угоди відмовилася. Також зазначив, що відповідач не є правонаступником ЗАСТ «Любоіванівське» і не має відношення до поділу майна між його співвласниками. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до архівної довідки за вих. [NUMBER]від [INFO] року ЗАСТ «Любоіванівське» Арбузинського району ліквідоване, правонаступника немає. Наявні у справі акти передачі майнового паю від ЗАСТ «Любоіванівське» Арбузинського району до відповідача суд не приймає до уваги, оскільки вони не підписані відповідачем. Також представником позивача підтверджується укладення договору оренди майнового паю позивача з відповідачем у складі товариства співвласників майна бувшого ЗАСТ «Любоіванівське» з умовами сплати щорічно орендної плати у розмірі 2% вартості паю. Позивач є власником майнового паю розміром 6180 грн., що є часткою у пайовому фонді бувшого ЗАСТ «Любоіванівське» відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай серії МК-01-11[NUMBER], виданого 21 травня 2008 року Любоіванівською сільською радою. Вказане свідоцтво підтверджує право на частку майна члена підприємства у пайовому фонді, виражену у грошовій формі і не є документом, що підтверджує право власності на конкретне майно. Право на майно відповідно до статей 7, 9, 23 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» підтверджується іншими документами - рішенням комісії з організації вирішення майнових питань, що виникають в процесі реформування аграрного сектору економіки, яка крім іншого, складає списки осіб, які мають право на майновий пай та визначає структуру пайового фонду майна та рішеннями загальних зборів членів колективного підприємства, які затверджують відповідні рішення комісії. Саме загальними зборами остаточно вирішується питання щодо виділення власнику майнового паю конкретного майна. Оскільки таких рішень про виділ частки майна у натурі не приймалося, а також судом не встановлено факту отримання відповідачем від ліквідованого підприємства грошових коштів як частки майна його членів та наявності зобов'язань у відповідача перед позивачем у межах складу й вартості переданого йому в оренду майна, з урахуванням того, що майно, яке перебувало у спільній власності членів спілки співвласників майна було відчужено частиною власників без згоди усіх співвласників, що свідчить про наявність спору між ними, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Outcome: dismissed