overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

Позивачка [PERSON]. звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що вона з відповідачем з 1992 року по 23.08.2005р. року перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]року народження та малолітнього сина [PERSON], [INFO] року народження. На даний час сторони однією родиною не проживають, діти мешкають з позивачкою, та потребують матеріальної допомоги, яку відповідач у добровільному порядку на утримання синів не надає. У зв'язку з чим, позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей, у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно від дня подання позовної заяви до повноліття дітей. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час слухання справи був повідомлений належним чином, про що у справі є поштове повідомлення про отримання судової повістки. Заяви про розгляд справи за його відсутність від відповідача не надходило. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі матеріалів, які додані до справи, та постановити заочне рішення. Відповідно до ч.4 ст. 169, 224 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказі та постановляє заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 23.10.2008 року відповідно до ст. 225 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Вислухавши позивачку, перевіривши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про розірвання шлюбу, копія якого додана до матеріалів справи, сторони з 1992 року по 23.08.2005р. року перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]року народження та малолітнього сина [PERSON], [INFO] року народження, та у свідоцтві про народження дітей сторони записані батьками. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове нерухоме майно. В обґрунтування своїх вимог вказує, що вона та відповідачі є спадкоємцями другої черги за законом житлового будинку з господарсько-побутовими спорудами в [ADDRESS], що належав їхньому братові [PERSON], який помер [INFO]. На даний час вона не має можливості оформити право власності на будинок з господарсько-побутовими спорудами як спадкоємець другої черги за законом, в зв'язку з тим, що будинковолодіння не було своєчасно зареєстроване спадкодавцем у встановленому законом порядку через відсутність правовстановлюючих документів. Просить визнати за нею право власності на зазначене спадкове нерухоме майно, яке знаходиться в [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги підтримала з підстав, зазначених в позовній заяві, просить задовольнити їх. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов визнали. Проти визнання права власності за позивачем на будинковолодіння в с.Вишеньки Рожищенського району, що залишився після сметрі їхнього брата не заперечують. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого строку він не заявив про відмову від неї. 2 З пояснень сторін, витягу з погосподарській книги № 1 за 2007 рік Носачевичівської сільської ради судом встановлено, що будинок з господарсько-побутовими спорудами [ADDRESS] належав [PERSON], який помер [INFO], що стверджується свідоцтвом про смерть (а.с.6, 7). Згідно довідки Волинського обласного бюро технічної інвентаризації спадкове будинковолодіння в [ADDRESS] не зареєстроване (а.с.10). З витягу із спадкового реєстру судом встановлено, що спадкова справа після смерті спадкодавця [PERSON] не заведена в зв'язку з відсутністю заяв про прийняття спадщини (а.с.26-27). З пояснень позивача, довідки Носачевичівської сільської ради, судом встановлено також, що позивач [PERSON] прийняла спадщину після смерті брата [PERSON], оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. На основі встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити і визнати за [PERSON], як спадкоємцем другої черги за законом, право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими спорудами в [ADDRESS], як на спадкове майно після смерті брата [PERSON] На підставі ст.ст.1217, 1262 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду, в якому просить стягнути з [PERSON] 2000 грн. заборгованості за проданий на запасні частини, знятий з обліку в ДАІ автомобіль ГАЗ-53. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові. Відповідач[PERSON]пояснив, що він дійсно весною 2007 року за усною домовленістю з [PERSON] придбав у нього для розборки на запасні частини знятий з обліку автомобіль ГАЗ-53, за 5000 грн., при цьому 3000 грн. він сплатив відразу, а 2000 грн. зобов'язався сплатити в строк до 15.12.2007 року, про що власноручно написав розписку. Вказаний автомобіль був йому потрібний для того, щоб зняти з нього запасні частини, зокрема двигун, та поставити їх на його власний автомобіль ГАЗ-53. Але вказану суму боргу він до цього часу не віддав позивачу у зв'язку з тим, що останній не передав йому паспорт на двигун автомобіля після відновлювального ремонту. Вислухавши пояснення сторін, а також вивчивши матеріали справи, суд доходить до наступного висновку. Як було встановлено судом з пояснень сторін весною 2007 року за усною домовленістю[PERSON]придбав у [PERSON]. за 5000 грн. для розборки на запасні частини знятий з обліку автомобіль ГАЗ-53. Частину суми, а саме 3000 грн.[PERSON]сплатив відразу, а 2000 грн. зобов'язався сплатити в строк до 15.12.2007 року, про що свідчить розписка останнього від 07.12.2007 року, копія якої знаходиться в матеріалах справи. Відповідно до ст. 208 ЦК України, правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, належить вчиняти у письмовій формі. При цьому ст. 218 ЦК України, встановлено, що недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків встановлених законом. Сторони факт вчинення правочину не заперечують, і законом не встановлена недійсність договорів купівлі-продажу автомобілів, знятих з реєстрації в органах ДАІ, для розборки на запасні частини, в усній формі. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У зв'язку з тим, що укладений між сторонами договір купівлі-продажу є дійсним та наступив строк виконання зобов'язання покупця сплатити залишок суми за придбаний товар, позов підлягає задоволенню. Судові витрати, в частині судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення справи, суд вважає необхідним віднести на відповідача, а витрати позивача понесені у зв'язку з підготовкою позовної заяви у адвоката - віднести на позивача, оскільки законом передбачено стягнення витрат на правову допомогу адвоката, або іншого фахівця в галузі права, лише у випадку їх участі в розгляді справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості по теплопостачанню станом на 01.02.2008 р. у розмірі 2468 гривень 49 копійок. У судовому засіданні представник позивача прохає суд задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі та попрохав суд стягнуті з відповідача судовій збір і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справі в суді. Відповідач в судовому засіданні прохає суд відмовити позивачеві в задоволенні його позову, так як він мешкає окремо, а у квартири проживає його колишня жінка та син. Вислухавши представника позивача та відповідача та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні відповідач проживає у [ADDRESS] . Згідно до ст.68 ЖК України, п. 17 Правил користування приміщеннями житлових будинків і територіями при будинках, затверджених постановою КМ України від 08.10.1992 року № 572, власники (квартиронаймачі) квартир зобов’язані щомісячно проводити плату за квартиру і комунальні послуги. Згідно до наданого розрахунку сума заборгованості відповідача дійсно по оплаті теплопостачання станом на 01.02.2008 року складає 1302 гривень 49 копійок. Однак відповідно до ст.257 ЦК УКРАЇНИ позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості з відповідача підлягає задоволенню в межах загального строку позовної давності - 3 роки, у зв’язку з чім з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості в розмірі 627 гривень 62 копійкі. В задоволенні інших позовних вимог позивачеві слід відмовити. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов’язання повинне виконуватися належним чином згідно умов договору, вимог даного Кодексу і інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 51 гривні, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справі в суді в розмірі 30 гривень. Заперечення відповідача суд не може взяти до увагі так як відповідно до усіх документів які є в справі і які предоставів до суду сам відповідач він є головним наймачем цей квартири. То що він мешкає окремо та користується послугами позивача він в суді не довів. Тому, на підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

24.09.2008р. ВАТ ЕК “Херсонобленерго” в інтересах Каховського РЕЗ і ЕМ звернулося до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідачка, яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , є абонентом підприємства. 17.05.2004р., 07.12.2004р., 1712.2005р., 04.01.2006р., 24.01.2006р., 10.08.2006р. контролерами Каховського РЕЗ і ЕМ були виявлені порушення Правил користування електроенергією з боку останньої, що зафіксовано в актах №№155230, 162744, 180243, 181558, 182953, 188928. Загальні збитки підприємства склали 7344.76грн. Зазначену суму та судові витрати просили стягнути. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлені вимоги підтримала повністю, на їх задоволенні наполягала. [PERSON] позов визнала обґрунтованим, не заперечуючи факту порушень Правил користування електроенергією. Посилаючись на скрутне матеріальне становище, розмір збитків просила зменшити до 3000грн. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши представлені докази, суд встановив наступне. Між сторонами по справі склалися цивільні правовідносини, врегульовані п.48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів №1357 від 26 липня 1999р., згідно яких абонент несе відповідальність в тому числі за порушення правил користування електричною енергією. Відповідачка дійсно допустила порушення Правил користування електроенергією, що підтверджується відповідним актом, розмір завданих збитків підтверджується відповідним розрахунком. Приймаючи до уваги складне матеріальне положення відповідачки, з врахуванням норми ч.4 ст.1193 ЦК України, суд вважає можливим зменшити суму нарахованих збитків до 3000грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

24.09.2008р. ВАТ ЕК “Херсонобленерго” в інтересах Каховського РЕЗ і ЕМ звернулося до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідачка, яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , є абонентом підприємства. 24.09.2006р., 27.03.2007р. контролерами Каховського РЕЗ і ЕМ були виявлені порушення Правил користування електроенергією з боку останньої, що зафіксовано в актах №№192442, 200539. Загальні збитки підприємства склали 6109.40грн. Зазначену суму та судові витрати просили стягнути. В судове засідання сторони надали заяви, в яких представник позивача [PERSON] заявлені вимоги підтримала повністю, на їх задоволенні наполягала, відповідачка проти цього не заперечувала, обидві справу просили розглянути за їх відсутності. Суд вважає можливим справу розглянути на підставі наявних документів. Дослідивши представлені докази, суд встановив наступне. Між сторонами по справі склалися цивільні правовідносини, врегульовані п.48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів №1357 від 26 липня 1999р., згідно яких абонент несе відповідальність в тому числі за порушення правил користування електричною енергією. Відповідачка дійсно допустила порушення Правил користування електроенергією побутовим споживачем, що зафіксовано у відповідних актах, розмір збитків підтверджується розрахунками, зробленим у відповідності до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ України №562 від 04.05.2006р. За вказаних обставин заявлені вимоги слід визнати правомірними та задовольнити в повному об’ємі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за комунальні послуги за період з 01.12.2005р. по 01.07.2008р. в сумі 4112,64 грн. Зазначає, що вони є балансоутримувачем будинку, в якому проживають відповідачі. Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992р. №572 , наймачі,власники квартир багатоквартирних будинків зобов»язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. В порушення вищезазначених норм відповідачі своєчасно не вносять платежі по утриманню будинку та прибудинкової території згідно встановлених норм та платежі за спожиті комунальні послуги, чим наносять значні матеріальні збитки. Просить стягнути суму заборгованості та понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача Єланська О.І. позов підтримала повністю. Відповідачі в судове засідання не з»явились, про місце, день та час розгляду справи повідомлялись належно, причини неявки не відомі, тому суд вважає можливим слухати справу за їх відсутності. Вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні, відповідачі є власниками та зареєстровані в квартирі[ADDRESS] , сім»я складається з двох осіб. ( а.с. 8). Відповідачі сплачували за комунальні послуги, але не систематично, тому утворилась заборгованість з грудня 2005 року по липень 2008р., що підтверджується попередженням-рахунком. 26.05.1999р. між сторонами укладено договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території.( а.с.10). Згідно зі ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням та за комунальні послуги вноситься у строки, визначені угодою та за затвердженими в установленому порядку тарифами. Враховуючи наведене, відповідачі порушують строки сплати за отримані комунальні послуги, тому позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України підлягають відшкодуванню понесені та документально підтверджені вимоги позивача про стягнення судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати зареєстрований 09 березня 1991 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві, між ними шлюб, посилаючись на те, що спільне життя не склалось. /а.с.3/ В судове засідання з'явилась представник позивача, відповідач не з'явився. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце його проведення повідомлявся належним чином в порядку ч.9 ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. За таких обставин, з огляду на те, що в справі достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін, суд, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, вважає можливим розглядати справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних і доказів та ухвалити по справі заочне рішення, оскільки представник позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи. В судовому засіданні представник позивача просила позов задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 09 березня 1991 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис № 348. Від шлюбу дітей не мають. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами втрачене взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе і суперечить інтересам подружжя. Виходячи з вище зазначеного, суд вважає, що шлюб між [PERSON]та [PERSON]слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд і просить шлюб з відповідачем розірвати, мотивуючи тим, що з 30 липня 2000 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб реєстрували в Березівській сільській раді Новоушицького району, актовий запис №5. Від спільного проживання є двоє дітей: син [PERSON], [INFO] року народження та дочка [PERSON], [INFO]року народження, які знаходяться на її утриманні. В період спільного проживання з відповідачем жили погано, часто в сімЧї виникали сварки, не було уступок і взаєморозуміння. Все це призвело до того, що в січні місяці 2008 року припинили спільне проживання та шлюбні стосунки, поновлювати їх не бажають. А тому, просить шлюб розірвати. Відповідач позов визнав повністю. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання . Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі ст.ст.110,112 СК України. Судом встановлено, що з 30 липня 2000 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб реєстрували в Березівській сільській раді Новоушицького району, актовий запис № 5, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Від спільного проживання є двоє дітей: син [PERSON], [INFO] року народження та дочка [PERSON], [INFO] року народження, що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей. В січні місяці 2008 року сторони через постійні сварки і непорозуміння в сім'ї припинили спільне проживання та шлюбні стосунки, поновлювати їх не бажають, на розірванні шлюбу наполягають. А тому, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу сторін суперечить їх інтересам, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд і просить шлюб з відповідачем розірвати, мотивуючи тим, що з 22 червня 1996 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб реєстрували в Балинській сільській раді Дунаєвецького району, Хмельницької області, актовий запис №4. Від спільного проживання є неповнолітній син [PERSON], [INFO] року народження, який знаходиться на її утриманні. В період спільного проживання з відповідачем жили погано, часто в сімЧї виникали сварки, не було уступок і взаєморозуміння. Все це призвело до того, що в серпні місяці 2004 року припинили спільне проживання та шлюбні стосунки, поновлювати їх не бажають. А тому, просить шлюб розірвати. Відповідач позов визнав повністю. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання . Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі ст.ст.110,112 СК України. Судом встановлено, що з 22 червня 1996 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб реєстрували в Балинській сільській раді Дунаєвецького району, Хмельницької області, актовий запис № 4, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Від спільного проживання є неповнолітній син [PERSON], [INFO] року народження, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. В серпні місяці 2004 року сторони через постійні сварки і непорозуміння в сім'ї припинили спільне проживання та шлюбні стосунки, поновлювати їх не бажають, на розірванні шлюбу наполягають. А тому, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу сторін суперечить їх інтересам, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання сина, мотивуючи тим, що з 22 червня 1996 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. Від спільного проживання є неповнолітній син [PERSON], [INFO] року народження. Дитина знаходиться на утриманні позивачки і відповідач матеріальної допомоги на утримання сина в добровільному порядку не надає. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі ст.ст.180, 182, 183 СК України. Судом встановлено, що сторони з 22 червня 1996 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу. Від спільного проживання є неповнолітній син [PERSON], [INFO] року народження, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Дитина знаходиться на утриманні позивачки, що підтверджується довідкою Балинської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області. Позивачка не працює, сама утримує дитину. Відповідач працездатний, працює, має доходи, але в добровільному порядку надавати допомогу на утримання сина відмовляється, хоча зобов'язаний утримувати дитину згідно ст. 180 СК України. А тому, з відповідача слід стягнути на користь позивачки на утримання дитини аліменти у розмірі відповідно до вимог ст.ст. 182, 183 СК України.

Outcome: approved