Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-18 00:00:00

18 липня 2008 року, позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем вона знаходиться в шлюбі з 25 березня 2005 року, який був зареєстрований Гаврилівською сільською радою Барвінківського району Харківської області, актовий запис № 01. Шлюб у позивача другий. Від шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO]та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем та будуть проживати з нею і після розірвання шлюбу, а відповідач буде сплачувати аліменти на їх утримання. Підставою для розірвання шлюбу, позивач вказала, що відповідач матеріально сім'ю не забезпечує, в сім'ї виникають конфлікти з вини відповідача, сварки, скандали, що негативно відображається на здоров'ї та вихованні дітей. Суперечок про розподіл майна не мають. На підставі викладеного, позивач прохає суд розірвати шлюб з [PERSON], витрати пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАЦС покласти на відповідача. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та прохала суд не стягувати з відповідача, понесені нею, при зверненні до суду судові витрати. Позивач вказала, що сім&acute;ю зберегти вже не можливо, тому строк для примирення їм не потрібен, оскільки збереження шлюбу, буде суперечити її інтересам. Шлюб у неї повторний і її дівоче прізвище - [PERSON]. Відповідач проти позову не заперечував і пояснив, що збереження сім'ї вже не можливо і буде суперечити інтересам кожного з них, строк для примирення їм не потрібен, оскільки вони останнім часом, шлюбні стосунки не підтримують, спору про розподіл сумісно нажитого майна та місця проживання дітей, між ними не має, шлюб у нього переший. В підтвердження викладеного, відповідач подав до суду свій письмовий відзив на позовну заяву. Оскільки відповідач позов позивача визнав у повному обсязі, то в порядку ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановленого, що сторони з 25 березня 2005 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Гаврилівською сільською радою Барвінківського району Харківської області, актовий запис № 01 (а.с.№8). Від шлюбу вони з відповідачем мають двох дітей - [PERSON] [INFO]та [PERSON], [INFO] (а.с.№18,19), які проживають з позивачем, про що свідчить довідка з місця проживання (а.с.№13). Відповідно до пояснень, які надано позивачем та відповідачем у судовому засіданні 19 серпня 2008 року, судом було достовірно встановлено, що сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подружні стосунки припинились, спільне господарство не ведеться. Судом було з»ясовано, що між сторонами не має спору про розподіл сумісно нажитого майна та місця проживання дітей, якщо шлюб буде розірвано. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Витрати по оплаті державного мита при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає можливим покласти на відповідача, оскільки спір виник з його вини, а позивача від вказаних витрат - звільнити. Згідно до п. 6 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. З огляду на матеріали справи, судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду було сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи на суму в 07 грн. 50 коп. (а.с.№2) та судовий збір (державне мито) на суму в 17 грн. 00 коп. (а.с.№1). Однак, як було вище вказано, позивач подала до суду письмову заяву (а.с.№25), якою прохала не стягувати з відповідача судові витрати на її користь. Відносно викладеного, необхідно зазначити, що положенням ч. 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Outcome: approved