Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-03 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної і моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] є власником автомобіля ВАЗ 2106, державний номер [NUMBER]. Право на керування вищевказаним транспортним засобом має її колишній чоловік [PERSON]. 17 квітня 2007р., [PERSON] керуючи автомобілем ВАЗ 2106, державний номер [NUMBER] рухався по об'їзній дорозі с. Шевченко-3 в м. Одесі. Водій автомобіля ВАЗ 2105, державний номер [NUMBER], під керуванням відповідача [PERSON], при виїзді на головну дорогу не надав дорогу автомобілю ВАЗ 2106, державний номер [NUMBER], який рухався по головній дорозі, внаслідок чого автомобілі зіткнулись та отримали механічні пошкодження. Винним у ДТП був визнаний водій [PERSON], що підтверджується постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 11.05.2007р. В результаті дій відповідача, автомобіль ВАЗ 2106, державний номер [NUMBER], який належить [PERSON] отримав механічні пошкодження. Згідно висновку автотоварознавчого дослідження № 376 від 10.05.2007р. вартість матеріального збитку у результаті ДТП склало суму у розмірі 947 гривень 45 копійок. Вартість проведення експертного дослідження склало суму у розмірі 300 гривень, а вартість відправлення телеграми суму у розмірі 13 гривень 32 копійки. Позивачка [PERSON] також просить стягнути з відповідача моральну шкоду, оскільки їй були спричинені моральні страждання внаслідок ДТП. Так, позивачка є інвалідом 3-ої групи, тому автомобіль їй потрібний для відвідування медичних установ. Крім того, відповідач відмовився відшкодувати проведення робіт по ремонту автомобіля. Всі вищевикладені факти, порушили звичний устрій життя, пов'язаний із використанням автомобіля, що призвело до моральних страждань позивачки. Моральну шкоду позивачка оцінює у розмірі 5000 гривень. На підставі викладеного, позивачка просила стягнути з відповідача матеріальні збитки у розмірі 1317 гривень 20 копійок, а також моральну шкоду у розмірі 5000 гривень. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги та пояснила, що в зв'язку з тим, що автомобіль був поставлений на ремонт, був порушений звичний устрій життя, пов'язаний із використанням автомобіля. Так, вона є інвалідом 3-ої групи і вимушена постійно відвідувати медичні заклади, за допомогою її колишнього чоловіка. Однак у зв'язку із ДТП, вона не мала можливості використовувати автомобіль. Позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги, та пояснив, що просить їх задовольнити на користь [PERSON], а він особистих претензій до відповідача не має. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, оскільки вважав, що він не є винним у ДТП. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, на підставі фактів, встановлених в ході судового засідання, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. Так, судом встановлено, що 14.04.2007р. о 13.00, [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ 2105, державний номер [NUMBER], рухався по вул. Луцькій в м. Одесі, та при виїзді зі другорядної на головну дорогу не дав дорогу автомобілю ВАЗ 2106, під керуванням [PERSON], який рухався по головній дорозі, у результаті чого допустив з ним зіткнення. Вищевказані обставини, підтверджується постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 11.05.2007р., згідно з якою, [PERSON] був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП. Вищевказана постанова не оскаржена. (а.с.18) Відповідно до п. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що він не є винним у ДТП, оскільки протилежні обставини доведені постановою суду, що набрала законної сили. Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У зв'язку з тим що відповідач не довів обставини, які підтверджують відсутність його вини у здійсненні дорожньо-транспортної пригоди, позовні вимоги [PERSON] про відшкодування матеріального збитку підлягають задоволенню в повному обсязі. Так, згідно висновку автотоварознавчого дослідження № 376 від 10.05.2007р. вартість матеріального збитку автомобілю ВАЗ 21063, державний номер [NUMBER] у результаті ДТП склало суму у розмірі 947 гривень 45 копійок. (а.с. 23-25) Вартість проведення експертного дослідження склало суму у розмірі 300 гривень, а вартість відправлення телеграми склало суму у розмірі 13 гривень 32 копійки. (а.с. 39-40) Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Позивачка [PERSON] просила стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 5000 гривень 00 копійок, оскільки у зв'язку з неможливістю експлуатувати автомобіль, нею перенесені моральні страждання, порушений звичний режим дня і роботи. Суд вважає, що позивачка [PERSON] перенесла моральні страждання, оскільки в результаті ДТП, був порушений її звичний устрій життя, пов'язаний з використанням автомобіля. Так, вона є інвалідом 3-ої групи і вимушена постійно відвідувати медичні заклади. Однак в зв'язку з ДТП, вона не мала можливості використовувати автомобіль. В той же час, розмір позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди необґрунтовано завищений, оскільки не відповідає фактичним обставинам справи. На думку суду, моральна шкода підлягає стягненню з відповідача у розмірі 300 (триста) гривень. Суд також вважає, що оскільки позивач [PERSON] не є власником автомобіля, а також у нього не має особистих претензій до відповідача, то у задоволенні його позовних вимог необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial