Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-12 00:00:00

14.08.2008 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до ЗАТ „Маріупольська кондитерська фабрика” про відшкодування моральної шкоди, спричиненої їй внаслідок дорожньо- транспортної пригоди. В обгрунтування позову вказала, що 14 серпня 2004р. [PERSON] було скоєно злочин, передбачений ст.286 КК України у відношенні її батька [PERSON] за таких обставин. [PERSON] працюючи водієм ЗАТ „Маріупольська кондитерська фабрика”, рухаючись по автодорозі „Слав”янськ-Донецьк-Маріуполь” у напрямку м.Донецька зі швидкістю приблизно 100 км/год., на 159+149 м. ділянки дороги, проявляючи необережність , порушив п.12.6 „г”, п.12.3, 12.9 „б” Правил дорожнього руху України, скоїв наїзд на пішохода - її батька [PERSON], який переходив проїжджу частину перпендикулярно його руху. В результаті скоєного злочину, її батьку було причинено тілесні пошкодження, які по ступеню тяжкості відносяться до тяжких тілесних пошкоджень, від яких останній помер на місці ДТП. Згідно ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Відповідно до п.2 ст.1187 ЦК України, шкода , завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо і вогнебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Враховуючи вищевикладене, позивач вважає, що відповідач по справі - ЗАТ „Маріупольська кондитерська фабрика”, як власник джерела підвищеної небезпеки, зобов'язаний відшкодувати їй спричинену злочином моральну шкоду у розмірі 200000 грн, яка полягає в глибоких душевних стражданнях, викликаних протиправною поведінкою щодо члена її сім"ї. В судовому засіданні позивачка повністю підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Представник відповідача ЗАТ "Маріупольська кондитерська фабрика" позов не визнав з тих підстав, що позивачці та ще двом донькам потерпілого відшкодовувалась матеріальна шкода на захоронення їх батька [PERSON] у розмірі 6322 грн., крім того, позивачка та її сестри отримали страхове відшкодування у розмірі 1848, 75 грн. кожна, а тому представник відповідача вважає, що всі вимоги позивачки задоволені і підстав для відшкодування моральної шкоди немає. Третя особа- [PERSON] до суду не з"явився, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином (а.с. 28). Заслухавши пояснення позивачки та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 14 серпня 2004р. [PERSON] працюючи водієм ЗАТ „Маріупольська кондитерська фабрика” (ас. 36-38), рухався по автодорозі „Слав”янськ-Донецьк-Маріуполь” у напрямку м.Донецька зі швидкістю приблизно 100 км/год. На 159+149 м. ділянки дороги, проявляючи необережність , порушив п.12.6 „г”, п.12.3, 12.9 „б” Правил дорожнього руху України" та скоїв наїзд на пішохода [PERSON], який переходив проїжджу частину перпендикулярно його руху. В результаті скоєного злочину, [PERSON] було причинені тяжкі тілесні пошкодження, , від яких останній помер на місці ДТП. (а.с 7-8, 25) Згідно постанови Волновахського районного суду Донецької області від 7 лютого 2006 року, [PERSON] визнаний винним у скоєнні злочину, передбачено ст. 286 ч. 2 КК України та на підставі п "б" ст. 1 Закону України "Про амністію" від 31 травня 2005 року був звільнений від покарання, провадження по справі було закрите. Згідно ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Відповідно до п.2 ст.1187 ЦК України, шкода , завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо і вогнебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Таким чином суд вважає, що ЗАТ "Маріупольська кондитерська фабрика", як власник джерела підвищеної небезпеки, є належним відповідачем по цій справі і має відшкодувати моральну шкоду, спричинену, позивачці [PERSON], смертю її батька [PERSON] Разом з тим, при визначенні грошового відшкодування моральної шкоди , суд враховує глибину фізичних та моральних страждань позивачки, ступінь вини особи, що завдала моральну шкоду, повне відшкодування відповідачем матеріальної шкоди , вимоги розумності та справедливості і вважає, що моральну шкоду слід стягнути в розмірі 5000 грн. В іншій частині позовних вимог позивачці слід відмовити як необгрунтованих. Крім того, у відповідності зі ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір- державне мито у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно- технічне забезпечення в розмірі 1,50 грн. на користь Управління судової адміністрації України в Донецькій області .

Outcome: partial