overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-11 00:00:00

Сторони знаходяться у шлюбі, який зареєстрований 17 березня 2001 року Верблюзькою сільською радою Новгородківського району, актовий запис № 07. Шлюб перший, від якого сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] Позивачка звернулася до суду з даним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем по справі сімейних відносин не підтримують. Сім»я розпалася в зв»язку із тим, що між ними відсутнє взаєморозуміння та різні погляди на життя. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу стали не можливими, на примирення з відповідачем не згодна. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, наполягала на його задоволенні, просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, мотивуючи свої вимоги тим, що збереження даного шлюбу суперечить її інтересам. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Між сторонами виник спір, який регулюється СК України, зокрема ч.2 ст. 104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110, ч.2 ст.112, ч.2 ст. 114 Вислухавши пояснення позивачки, вивчивши наявні докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав: Відповідно до ч.2 ст.104, ч.3 ст. 105, ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред”явлений одним із подружжя та припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. Сторони з листопада 2007 року проживають окремо. Відповідач фактично створив нову сім»ю. З цих підстав суд дійшов висновку, що сім'я існує формально. В судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення для вирішення справи, а тому відповідно до ч.2 ст. 112 СК України - шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. При отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу, витрати пов”язані зі сплатою державного мита необхідно покласти на обидві сторони, так як в судовому засіданні встановлено, що вони обоє винні в розпаді сім”ї. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-11 00:00:00

12 серпня 2008 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, який зареєстрували 22 вересня 2001 року, від якого дітей не мають, посилаючись на те, що за час сумісного життя між ними не було досягнуто угод з різних питань сімейного життя, з приводу чого в сім'ї виникали сварки, які призвели до розпаду сім'ї. Сумісне життя припинили з 2006 року. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Суду надала пояснення про те, що з чоловіком не проживають більше 2 років, на теперішній час чоловік проживає з іншою. жінкою, а тому вважає, що примирення неможливе. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, з позовом згоден. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 вересня 2001 року, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про одруження [NUMBER] /а.с.4/, дітей не мають. У відповідності до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини з 2006 року, наміру на спільне життя не мають, відповідач перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою, а тому суд вважає подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Шлюб підлягає розірванню. Шлюб розривається повторно. Спору про майно немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-11 00:00:00

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвали шлюб 06 березня 2008 року, у відділі реєстрації актів цивільного стану, Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області про що зроблено актовий запис за №46. Від шлюбу народився син [PERSON] - [INFO] року народження, який проживає з позивачкою та перебуває на повному її утриманні. Позивачка [PERSON] позовні вимоги мотивує тим, що вона проживає у будинку матері та ніде не працює і їй важко утримувати сина. Відповідач як батько дитини добровільно не надає матеріальної допомоги на його утримання, не бере участі у його вихованні, а їй одній важко забезпечити дитину всім необхідним для нормального розвитку, і тому змушена звернутися до суду про стягнення з [PERSON] аліментів в її користь на утримання сина [PERSON] - [INFO] року народження, у примусовому порядку в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву в якій просить даний позов розглянути без її участі, оскільки має на утриманні малолітню дитину, якій три місяці, позовні вимоги повністю підтримує. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, згідний сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON]. Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в позові слід задовольнити. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] являється батьком однієї дитини : сина [PERSON]- [INFO] року народження. Актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 23.07.2008 року стверджено, що [PERSON], 1988 року народження, на даний час проживає з мамою -[PERSON],1954 р.н., інвалід ІІ-ї групи та братом - [PERSON], має на утриманні двох малолітніх дітей: 2006 року народження та 2008 року народження. Сім'я проживає у важких житлово-побутових умовах.[PERSON] на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Оскільки відповідач [PERSON]., як батько, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому у відповідності до ст.ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України, слід стягувати аліменти з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання однієї дитини : сина [PERSON]- [INFO] року народження у примусовому порядку в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством, починаючи з 01.08.2008 року до досягнення дитиною повноліття. Також, слід стягнути з [PERSON] 51 гривню судового збору в дохід держави та 7 гривень 50 копійок витрат на інформаційно-технічне забезпечення, допустивши негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів, в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-11 00:00:00

В липні 2008 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач в судове засідання не з'явився, заперечень по справі не надав, але про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, про поважні причини неявки до судового засідання суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 224 ЦПК України. В позові позивач вказувала, що з 1999 року проживає в зареєстрованому шлюбу з [PERSON] Від спільного життя мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, та який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Вона проживає з сином та самостійно його виховує, він перебуває на повному утриманні позивачки. Відповідач не виконує свої зобов`язання по утриманню й вихованню дитини, матеріальної допомоги їй не надає. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. У відповідності зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з жовтня 1999 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим на підставі актового запису Кошарської сільської ради Роздільнянського району Одеської області №2 від 2 жовтня 1999 року. Від спільного життя мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. На підставі довідки Кошарської сільської ради Роздільнянського району за №118 від 29 лютого 2008 року судом встановлено, що сторони спільно не проживають, неповнолітній син позивачки [PERSON] проживає в с. Кошари Роздільнянського району з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Судом встановлено, що дійсно відповідач [PERSON] добровільно не надає позивачці коштів на утримання сина, не приймає участі в вихованні та утриманні дитини. Тому суд вважає, що з нього належить стягнути аліменти на користь[PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], 2000 року народження до досягнення ним повноліття в примусовому порядку. Вирішуючи питання про спосіб стягнення аліментів з відповідача, суд вважає, що в даному випадку їх належить стягнути на користь позивачки на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 678 грн. щомісяця, до досягнення сином повнолітнього віку. Судовий збір по справі складає 51 грн, збір на ІТЗ судового розгляду справи складає 30 грн, які в зв'язку з задоволенням позову належить стягнути з відповідача на користь держави. На підставі ст.ст.180, 181 ч.3, 183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом у якому прохала суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі &frac14; частини всіх видів його заробітку щомісячно. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідач, який є батьком дитини, працює, має задовільний стан здоров'я, але добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала. Відповідач надав суду заяву з проханням справу розглянути у його відсутності, позов визнає. Суд вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи дійшов такого висновку: Встановлено, що 14 липня 2007 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Ромни Роменського міськрайонного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 161 (а.с. 2) Від шлюбу подружжя має неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження дитини, батьком зазначений відповідач (а.с. 3). Згідно довідки квартального комітету № 16 Роменського міськвиконкому від 12.08.2008 року неповнолітня дитина перебуває на утриманні матері [PERSON] (а.с. 4) Відповідач [PERSON] працює в Роменській нафтогазорозвідувальній експедиції та отримує заробітну плату. (а.с. 5) Добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, остання перебуває на повному утриманні позивачки. Відповідач інших дітей чи непрацездатних батьків на утриманні не має. Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу утримання дитини. Ці правовідносини регулюються ст. ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу України. Відповідно ст. ст. 180, 183 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку... Суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову Відповідно до ст. 367 ч.1 п.1 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за 1 місяць Крім того, з відповідача відповідно до ст 88 ч.2 ЦПК України необхідно стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 51 грн. Згідно ч.3 ст. 81 ЦПК України на відповідача слід покласти витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 7,50 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. У позові вказує, що на підставі постанови Роменського міськрайонного суду від 11. 03.2008 року [PERSON] за ст.51 КУпАП було притягнуто до відповідальності за крадіжку з будинку позивача мішка цукру, годинника «Командирські», сидіння з велосипеду, чим завдано матеріальної шкоди на суму 300 грн. В зв'язку з цим на підставі ст. 1166 ЦК України позивач прохає стягнути з [PERSON] 300 грн на відшкодування матеріальних збитків завданих неправомірними діями - крадіжкою, а також на підставі ст. 1167 ЦК України прохає стягнути моральну шкоду, яку він оцінює в 500 грн. У судовому засіданні позивач позов підтримав повністю. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, не заперечував проти стягнення з нього 300 грн на відшкодування матеріальної шкоди та 500 грн на відшкодування моральної шкоди. Суд вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до постанови Роменського міськрайонного суду від 11 березня 2008 року [PERSON] за скоєння 15 лютого 2008 року дрібної крадіжки з будинку [PERSON] в с. Коржі Роменського району, звідки він викрав мішок цукру, годинник «Командирські» та сидіння з велосипеду, було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП і накладено штраф в розмірі 51 грн. З цією постановою [PERSON] погодився і її не оскаржував (а.с. 3-4). З врахуванням довідки № 154 від 17.05.2008 року підприємства ОСС «Роменський ринок» ціна 1 кг цукру 3,80 грн (а.с. 5), вартість викраденого мішка цукру вагою 50 кг складає 190 грн. Вартість годинника «Командирські» та сидіння велосипеду позивач оцінив в 110 грн. Відповідач [PERSON] погодився з наведеними розрахунками. А тому суд також вважає за необхідне в основу рішення покласти ці розрахунки. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За таких обставин, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 300 грн на відшкодування матеріальних збитків. Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній особі, неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Судом встановлено, що крадіжкою майна позивачеві [PERSON] завдано моральну шкоду, пов'язану з його переживаннями з приводу звернення до правоохоронних органів, порушився його звичайний ритм життя, викрадений годинник мав значну цінність, бо був подарунком сина, при цьому суд враховує, що [PERSON] є пенсіонером, особою похилого віку. Відповідач погодився з заявленим розміром відшкодування моральної шкоди в розмірі 500 грн, тому ця сума також підлягає стягненню з відповідача. Крім того, згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь держави 51 грн судового збору та 30 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-11 00:00:00

У серпні 2008 г. ВАТ «Донецкобленерго» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача нарахування за актом про порушення правил користування електроенергією для населення. У судовому засіданні представник Приазовських електричних мереж підтримала позов, пояснивши, що відповідачка проживає за адресою: [ADDRESS], та є споживачем електричної енергії. 20.06.2008 р. представниками ПЕМ був складений акт № 064336 про порушення Правил користування електричною енергією абонентом Приазовських електричних мереж. Оглядом було встановлено, що відповідач без обліково користується електроенергією шляхом підключення розетки скритою проводкою. На підставі чого та згідно з п.53 Правил користування електроенергією споживачу була нарахована сума збитків, завданих енергопостачальнику, у розмірі 12753,86 грн. Однак до теперішнього часу споживач у добровільному порядку вказану суму боргу не сплатив. На підставі викладеного представник позивача просила стягнути з відповідача нарахування згідно акту № 064336 від 20.06.2008 р. у розмірі 12753,86 грн. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, в матеріалах справи від неї є заява з проханням розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги ВАТ «Донецькобленерго» приазовські електричні мережі визнає частково та просить зменшити суму завданої шкоди у зв'язку з тяжким матеріальним станом. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги ВАТ «Донецькобленерго» приазовські електричні мережі до [PERSON] про відшкодування нарахувань за актом за без облікове користування електричною енергією підлягають задоволенню частково за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, що відповідачка - [PERSON]. є власником будинку [ADDRESS]. Працівниками ВАТ «Донецькобленерго» було складено акт від 20.06.2008 р. про виявлення без облікового користування електроенергією шляхом підключення розетки скритою проводкою. Виходячи з наданого позивачем розрахунку відшкодування шкоди, нарахування відповідачці здійснено позивачем на підставі п.53 Правил користування електричною енергією для населення та п.7 методики начислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику у наслідок порушення споживачем, затвердженої постановою НКРЕ України від 22.11.1999 р. № 1416 та склало 12753,86 грн. Власник будинку несе відповідальність, передбачену законом стосовно володіння, користування та розпорядження своїм майном, оскільки частиною 4 статті 319 ЦК України передбачено, що власність зобов'язує. Відповідно до досліджених у судовому засіданні доказів, відповідачка є споживачем послуг позивача та повинна нести відповідальність за виявленні позивачем порушення. Враховуючи матеріальне становище відповідачки, те що вона мешкає у будинку сама, має мінімальну пенсію, згідно наданої довідки, інших доходів не має,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-11 00:00:00

Позивач [PERSON]. у травні 2008 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON]. про розірвання шлюбу. У судовому засіданні позивач [PERSON]. позовні вимоги підтримала, просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя не склалося через постійні сварки, непорозуміння. Відповідач [PERSON]. у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Його неявка не перешкоджає розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено: Сторони зареєстрували шлюб 19.05.1984 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Пирятинського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 58. (а.с.4) Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO]та сина [PERSON], [INFO] , спору про їх місце проживання як і про поділ спільного майна у сторін немає. Сім'я сторін розпалася через постійні сварки, непорозуміння. З січня 2008 року сторони не підтримують ніяких відносин, спільне господарство не ведуть. Суд розглянувши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох з подружжя, вжиті судом міри для збереження сім»ї виявились безрезультатними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-11 00:00:00

[PERSON] просить розірвати її шлюб із [PERSON], покликаючись на те, що їх сім»я існує лише формально, так як відповідач неналежно відносився до сім»ї, часто приходив додому у нетверезому стані, вчиняв скандали, а тому з 2007 року вони не ведуть спільного господарства, не живуть разом. Відповідач позову не визнав і пояснив, що він не згідний на розірвання шлюбу, але позивачка не хоче з ним миритися.. Суд вважає, що позов підставний і підлягає задоволенню, так як розлад між сторонами носить стійкий, тривалий характер , позивачка вже зверталась у суд з аналогічним позовом , вони не живуть разом , суд надавав їм строк для примирення, але такого не настало. Тому суд прийшов до висновку, що дана сім”я розпалася і не може бути збережена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-11 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з заявою, в якій вказав, що відповідно до ст. 121 Конституції України на органи прокуратури покладено функцію представництва держави в суді у випадках, визначених законом. При цьому підставою для представництва інтересів держави є наявність порушень економічних, політичних та інших державних інтересів, внаслідок протиправних дій фізичних або юридичних осіб, що здійснюються у відносинах між ними та державою. Відповідно до ст. 29 КПК України при наявності достатніх даних про те, що злочином заподіяна матеріальна шкода, або понесені витрати закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину прокурор зобов'язаний вжити заходів про забезпечення цивільного позову. Відповідач [PERSON] 12.05.2008 року, близько 17.30 години, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння на грунті раптово виниклих неприязних відносин наніс [PERSON], жителю с. Наливайка Голованівського району тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент заподіяння, внаслідок завданих тілесних ушкоджень [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у Голованівській ЦРЛ на протязі травня 2008 року. Відповідно до довідки, наданої Голованівською ЦРЛ, за № 35 від 11.07.2008 року на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] лікарня витратила кошти у розмірі 2649,45 грн. У зв'язку з наведеним, позивач просить постановити рішення, яким зобов'язати відповідача сплатити кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого від злочину [PERSON] у розмірі 2649 грн. 45 коп. на користь Голованівської ЦРЛ. В судовому засіданні прокурор заявлені позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечує сплатити витрачені Голованівською ЦРЛ кошти в розмірі 2649,45 грн. на користь лікувального закладу. Суд, заслухавши прокурора, відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що відповідач 12.05.2008 року наніс [PERSON] тілесні ушкодження, внаслідок яких [PERSON] лікувався в Голованівській ЦРЛ з на протязі травня 2008 року, тобто лікарня витратила на його лікування 2649 грн. 45 коп. Відповідач зобов'язаний відшкодувати витрати закладу охорони здоров»я на лікування потерпілого від його неправомірних дій. На підставі ч.4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Викладене підтверджується матеріалами кримінальної справи №1-144/2008.

Outcome: approved