Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, де зазначає, що 07 серпня 2008 року між ним та відповідачем укладено усний договір купівлі-продажу житлового будинку садибного типу з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, а також земельної ділянки площею 0,15 га на території якої знаходиться житловий будинок, яка передана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташовані по [ADDRESS]. Від нотаріального посвідчення договору відповідач відмовляється. Просить визнати договір купівлі-продажу дійсним та право власності на житловий будинок та земельну ділянку. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав. Відповідачка позов визнала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. 07 серпня 2008 року між сторонами укладено усний договір купівлі-продажу житлового будинку садибного типу з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, та земельної ділянки площею 0,15 га на території якої знаходиться житловий будинок, яка передана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташовані по [ADDRESS]. Згідно ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до вимог ст.120 ЗК України перехід права власності на будівлю і споруду до набувача нерухомого майна не тягне за собою автоматичного переходу права власності на земельну ділянку, на якій розташована будівля. Перехід права власності на землю вимагає в цьому випадку окремого договірно-правового регулювання шляхом укладення відповідних цивільно-правових угод між власником земельної ділянки і набувачем будівлі чи споруди. Згідно ст. 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Як зазначено у витягу з технічної документації про визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, виданого 08.08.2008 року відділом земельних ресурсів у Чаплинському районі, та державному акті на право власності на земельну ділянку площею 0,15 га, виданому [PERSON], що розташована по [ADDRESS], цільове призначення землі - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд /а.с.13,16/ Враховуючи зазначене, а також приймаючи до уваги, що вся земельна ділянка площею 0,15 га, а не її частина, визначена для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та споруд, що розташовані по [ADDRESS], суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved