Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-23 00:00:00

01 серпня 2008 року заявниця звернулася до суду з заявою, в якій просила постановити рішення про визнання недієздатним або обмежено дієздатним її сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх вимог заявниця вказала на те, що на даний час її син знаходиться на лікуванні в Українській психіатричній лікарні з суворим наглядом МОЗ України. Психічні порушення виражені наскільки, що позбавляють його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, він потребує постійного стороннього нагляду у зв'язку з чим його може бути визнано недієздатним. Їй необхідно визнати сина недієздатним для встановлення над ним опіки та призначення її опікуном. В судовому засіданні заявниця [PERSON] вимоги уточнила та просила визнати [PERSON], [INFO] - недієздатним. Суду пояснила, що [PERSON] є її, [PERSON], рідним сином. Син страждає психічною хворобою і за своїм психічним станом не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Просила визнати [PERSON] недієздатним для встановлення опіки над ним. В судовому засіданні представник органу опіки та піклування Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради - за дорученням Юрченко Т.І. уточнені заявницею вимоги підтримала та пояснила, що вважає що [PERSON] нобхідно визнати недієздатним, оскільки у відповідності до акту № 103 від 01 вересня 2008 року амбулаторної судово - психіатричної експертизи вбачається, що останній страждає хронічним стійким психічним розладом в формі шизофренії параноїчної, виражений змішаний тип дефекту, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Вислухавши пояснення заявниці, представника зацікавленої особи, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 39 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій або керувати ними. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] є рідним сином заявниці [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] від 08 лютого 1969 року, актовий запис № 481, зроблений Дарницьким бюро ЗАГС м. Києва (а.с.17). [PERSON] визнано інвалідом ІІ групи, що підтверджується пенсійним посвідченням [NUMBER] (а.с.15), та довідкою серії КИ-1 № 057101 від 17 травня 2003 року, де зазначено, що інвалідність ІІ групи встановлена з 01 травня 2003 року безстроково (а.с.13). В період з 2000 року по 2006 року [PERSON] 20 разів стаціонарно лікувався в Київській клінічній психоневрологічній лікарні № 1 з діагнозом: «Шизофренія, параноїдна форма, непереривний тип течії, параноїчний синдром, виражений апатико-диссоциативний дефект». Відповідно до постанови Дарницького районного суду м. Києва від 14 листопада 2007 року до [PERSON] були застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом, тому на даний час [PERSON] перебуває на стаціонарному лікуванні в Українській психіатричній лікарні з суворим наглядом у м. Дніпропетровську. Психічний стан [PERSON] постійно погіршується. У відповідності до акту № 103 від 01 вересня 2008 року амбулаторної судово - психіатричної експертизи вбачається, що [PERSON], страждає хронічним стійким психічним розладом в формі - шизофренії параноїдної, виражений змішаний тип дефекту, за своїм психічним станом у теперішній час [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.26-28). За таких обставин суд приходить до висновку, що [PERSON] судом може бути визнано недієздатним. На підставі викладеного,

Outcome: approved