Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-11 00:00:00

[PERSON] подав до суду заяву про встановлення факту належності правоустановчого документу. В судовому засіданні [PERSON] пояснив, що при оформленні на пенсію йому потрібно надати в Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі Харківської області необхідні документи, але в трудовій книжці під №17 було зроблено відповідний запис, де в графі №4 даної книжки було зроблено виправлення в даті видання наказу про прийому на роботу, а також в цій же книжці під №18 було зроблено відповідний запис, де в графі №4 трудової книжки не вказано дату наказу відповідно до якого він був звільнений. В зв'язку з цим, що записи про прийом на роботу та звільнення з роботи виконані з порушенням чинного законодавства України, він позбавлений можливості оформити пенсію. На підставі викладеного, заявник просить встановити факт того, що він в період часу з 19.02.1991р. по 06.01.1994р. працював водієм в комерційній фірмі “ДАВКФ” Представник зацікавленої особи в судовому засіданні заяву визнав та не заперечує проти її задоволення, якщо даний факт вказаний заявником в заяві підтверджується в суді письмово та поясненнями свідків. Суд, вислухавши позицію заявника, представника зацікавленої особи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, визнає вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. 19.02.1991 року заявник був прийнятий на роботу до Міжгалузевої державно-акціонерної промислово-комерційної фірми “ДАВКФ” на посаду водія. В його трудовій книжці під номером 17 про це було зроблено відповідний запис, але в графі №4 є виправлення в даті видання наказу про прийом на роботу. 06.01.1994 року на підставі ст.38 КЗпП України, заявник звільнився за власним бажанням з даного підприємства, де в трудовій книжці під номером 18 було зроблено відповідний запис, але в графі №4 не вказано дату наказу відповідно до якого він був звільнений. Вищевказані невірні записи в трудовій книжці [PERSON], були допущені відділом кадрів даного підприємства. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 року зі змінами №15 від 25.05.1998 року вказано, що згідно зі ст.24 КЗпП укладання трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника підприємства чи уповноваженого ним органу. Фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлено. Вданому випадку вбачається, що згідно трудової книжки заявника, заявник був допущений до роботи 19.02.1991 року, тому наказ про прийняття його нароботу згідно з законодавством повинен бути виданий в день допуску працівника до роботи. Допитані судом свідки[PERSON] та [PERSON] пояснили, що [PERSON]працював з ними в Міжгалузевій державно-акціонерній промислово-комерційній фірмі “ДАВКФ” дійсно з 19.02.1991р. - водієм, та звільнився за власним бажанням з даного підприємства 06.01.1994р. Відповідно вищеперелічених документів, а також на підставі пояснень заявника, представника заінтересованої особи та свідків, витікає слідуюче, що заявник дійсно працював з 19.02.1991р. по 06.01.1994р. в Міжгалузевій державно-акціонерній промислово-комерційній фірмі “ДАВКФ” на посаді водія і даний факт підтверджується, як письмовими доказами так і поясненнями свідків. Суд констатує, що встановлення факту періода роботи на вищевказаному підприємстві має для заявника юридичне значення, оскільки відповідно до норм діючого законодавства заявник може мати право на оформлення пенсії, але відсітність підтвердження вказаних обставин може позбавити його вказаних прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved