Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-29 00:00:00

05 березня 2007 року Дружківське відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (далі ФСС), звернулося до суду з позовною заявою, в якій вказав, що 05.01.2007 року керівництвом АТЗТ „Веско” був виданий наказ №15 „Про проведення розслідування профзахворювання [PERSON], яким було призначено комісію для розслідування причин профзахворювання колишнього працівника АТЗТ „Веско” [PERSON] 30.01.2007 року за результатами розслідування профзахворювання [PERSON] був складений акт розслідування хронічного професійного захворювання (форми П-4), який підписали два члени комісії. Представники АТЗТ „Веско” та представники Дружківського відділення ВД ФССНВВ акт розслідування хронічного професійного захворювання [PERSON] від 30.01.2007 року відмовились підписувати, у зв'язку з його незгодою та склали відповідний акт від 30.01.2007 року, який є невід'ємною частиною акта форми П-4, в якому висловили свою окрему думку з цього питання. Позивач вважає, що головний лікар СЕС [PERSON] вчинив неправомірні дії щодо затвердження акту розслідування хронічного професійного захворювання (форми П-4) від 30.01.2007 року, так як більшість голосів членів комісії не погодились з цим актом та не підписали його. Просить суд визнати неправомірними дії головного лікаря Дружківської міської санітарно-епідеміологічної станції [PERSON] щодо затвердження акту розслідування хронічного професійного захворювання (форми П-4) [PERSON] від 30.01.2007 року, визнати акт розслідування хронічного професійного захворювання (форми П-4) [PERSON] від 30.01.2007 року недійсним. 30 березня 2007 року позивач надав до суду заяву про уточнення позовних вимог, де зазначив, що ФСС також вважає, що акт форми П4 від 30.01.2007року не відповідає вимогам Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою КМУ №1112, щодо його оформлення. Комісія так і не змогла встановити час впливу шкідливих виробничих факторів та описати обставини виникнення профзахворювання у [PERSON] у зв'язку з відсутністю необхідних даних. В п. 13 Акту форми П-4 від 31.01.20007р. безпідставно вказано, що «Умови праці відносяться до 3-го класу 2-ї степені» В п. 17 акту також безпідставно вказано, що «вплив виробничого шуму на рівні 61-97 дБА» Вважають, що підстав для складання акту форми П4 немає, у зв'язку з чим, акт розслідування від 30.01.2007р. не може бути підставою для направлення [PERSON]на МСЕК і підлягає визнанню недійсним. Просить суд визнати акт розслідування хронічного професійного захворювання (форми П-4) від 30.01.2007 року з особовою думкою 4-х членів комісії від 30.01.2007 року таким, що не може бути законною підставою для направлення [PERSON] на МСЕК, визнати акт розслідування хронічного професійного захворювання (форми П-4) від 30.01.2007 року недійсним. 04 липня 2007року [PERSON]. звернувся до суду з позовом до ФСС, в якому зазначив, що 03 вересня 1979року він був прийнятий на роботу слюсарем 5 розряду у відділ капітального будівництва Дружківського Веселовського рудника, який 20 квітня 1994року реорганізований в АТЗТ «Веско» 04 листопада 1982року його перевели слюсарем 5 розряду в граничний цех того ж підприємства, а 13 квітня 1983року - машиністом екскаватора. 28 травня 2002року він був звільнений з АТЗТ «Веско» у зв'язку з виходом на пенсію. Під час роботи на підприємстві він отримав професійне захворювання - двосторонню хронічну сенсоневральну туговухість зі значним ступенем зниження слуху (IV ступінь). Цей діагноз встановлений інститутом медицини праці АМН України в грудні 2006року, куди він був направлений обласною клінічною лікарнею професійних захворювань відповідно до вимог п.74 «Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» затвердженого Постановою КМУ №1112 від 25 серпня 2004року (далі Порядок №1112). Відповідно до вимог ст. 75 зазначеного Порядку інститутом медицини АМН України складене повідомлення про це за формою П3, яке було направлене на АТЗТ «Веско», Дружківську СЕС та Дружківське відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування. АТЗТ «Веско» наказом за №15 від 05 січня 2007року створило комісію на підприємстві по розслідуванню причин виникнення у нього професійного захворювання. По результатам роботи комісії, на підставі вимог ст. 78 Порядку №1112, 30 січня 2007року був складений Акт розслідування хронічного профзахворювання за формою П-4, який підписали голова комісії лікар Дружківської СЕС [PERSON]., член комісії міський лікар профпатолог [PERSON].. інші члени комісії, а саме заступник генерального директора АТЗТ «Веско», голова профкому АТЗТ «Веско», страховий агент Дружківського відділення ФСС та фахівець по медичному обслуговуванню цього відділення відмовились підписати акт та склали відповідний акт, який додали до акту форми П-4. 08 лютого 2007року акт П-4 відповідно до вимог п. 78 Порядку №1112 був затверджений головним лікарем Дружківської СЕС[PERSON]. після отримання цього акту він звернувся до центральної міської лікарні, де отримав направлення для проходження МСЕК, яке підписали головний лікар Дружківської ЦМЛ, головний лікар Дружківської СЕС та міський лікар профпатолог. Відповідно до вимог Положення «Про порядок надання потерпілим структурами Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві направлень на МСЕК» затвердженого спільним наказом управління охорони здоров'я Донецької обласної держадміністрації та Донецького обласного управління Фонду соцстрахування від нещасних випадків на виробництві № 120/100 від 10.04.2003р., направлення повинно бути підписане керівником Дружківського відділення ФСС, але ФСС в надані направлення було відмовлено, в результаті чого він не був прийнятий в обласній клінічній лікарні профзахворювань для проходження МСЕК. Вважає, що дії Дружківського відділення ФСС є неправомірними, такими, що суперечать законодавству України і перешкоджають йому в реалізації законних прав, оскільки він не може пройти МСЕК для встановлення ступеня втрати працездатності та отримання відповідної пенсії. Просить визнати відмову ФСС в м. Дружківка в наданні йому направлення на МСЕК неправомірною та зобов'язати відповідача видати йому направлення на проходження МСЕК для встановлення ступеня втрати професійної працездатності. В судовому засіданні представники позивача Чебукін І.В., Шлапунова, Барабаш І.П. підтримали обставини викладені в позові. Пояснили, що враховуючи зазначені в позові обставини і те, що ухвалою апеляційного суду Донецької області від 14.04.2008р. по справі за позовом [PERSON] до ФСС, апеляційний суд визнав, що адміністрація підприємства провела необхідне розслідування, але не склала акт за формою П-4 та форма акту, яка надана [PERSON] актом за формою П4 не є, а лише виконано на бланку акту записи лікарів про захворювання позивача… Судом також визнано, що акт, як документ, що підтверджує законність вимог позивача ([PERSON]) на цей час не існує. Враховуючи також, що два члени комісії, які підписали Акт П4, визнали, що у комісії з розслідування були відсутні фактичні матеріали, які б дали можливість встановити: обставини виникнення професійного захворювання [PERSON] та час впливу шкідливих виробничих факторів, вони вважають за необхідне уточнити позовні вимоги і просять суд визнати акт розслідування хронічного професійного захворювання (форми П4) від 30.01.2007р з особовою думкою 4 х членів комісії від 30.01.2007р таким, що не є документом, як підстава для видачі направлення на МСЕК [PERSON]. Представник відповідача [PERSON]. позов не визнав та пояснив, що після отримання Дружківською СЕС повідомлення про професійне захворювання [PERSON] інституту медицини праці АМН, згідно з Порядком №1112, наказом по АТЗТ «Веско» була створена комісія по розслідуванню. За результатами розслідування було складено Акт П4, як того вимагає Порядок №1112. Відповідно до вимог цього порядку, якщо хтось із членів комісії не підписує акт, складається ще один акт, в якому вказуються мотиви відмови від підпису і він є невід'ємною частиною акту форми П4. Два члени комісії підписали акт, а чотири склали особову думку. Що відповідає вищезазначеним вимогам. Потім цей акт був затверджений головним лікарем Дружківської СЕС. Для затвердження акту розслідування по формі П4 головному лікарю СЕС достатньо підпису голови комісії з розслідування випадку професійного захворювання та відповідної кількості актів заперечення. Дії головного лікаря СЕС щодо затвердження Акту від 30.01.2007р. відповідають вимогам вказаного порядку. Якийсь термін, були сумніви, чи може лікар затверджувати Акт, який не підписаний іншими членами комісії, але після відповідних консультацій в області, Акт був затверджений і ФСС пропонувалося надати їхній екземпляр, щоб лікар його затвердив, однак ФСС відмовилось від надання Акту. Тому в ФСС екземпляр акту залишився без затвердження головного лікаря СЕС. Крім того, про правильність складання і дійсність Акту від 30.01.2007р. свідчить рішення суду від 13.12.2007року, згідно якому в позові АТЗТ «Веско» до інституту медицини професійних захворювань АМН України, Дружківської СЕС про визнання недійсним акту розслідування хронічного захворювання по формі П4 від 30.01.2007р. було відмовлено. Підстави для визнання недійсним цього акту АТЗТ «Веско» зазначало такі ж самі як і ФСС в даному позові. Зазначене рішення суду було залишено без зміни в апеляційній інстанції. Рішенням Верховного суду воно також залишено без зміни. Крім того вважає, що після уточнення позову з боку ФСС, вимоги є не конкретними. Документ не може бути підставою для направлення на МСЕК, якщо він є недійсним. Однак такі вимоги ФСС усунені. Акт складений відповідно до Порядку №1112 і може бути підставою для направлення на МСЕК[PERSON]. Просить в позові відмовити. Представник третьої особи АТЗТ «Веско» Воронін П.П. погодився з вимогами ФСС і пояснив, що під час розслідування комісією профзахворювання [PERSON]. не встановлені обставини виникнення захворювання[PERSON], тому п. 16 акту залишився не заповненим. Комісія не змогла встановити час впливу шкідливих виробничих факторів, про що написано в п.12 Акту. В п. 13 Акту неправильно зроблений висновок про наявність шкідливих умов праці. В п. 17 Акту неправильно зазначений рівень шуму 61-97 дБА, що не відповідає даним інформаційної довідки про умови праці [PERSON]від 16.06.2006р. Враховуючи такі факти він, як член комісії та ще троє інших членів комісії по розслідуванню, не підписали Акт розслідування від 30.01.2007р., а було складено особову думку. Вважає, що акт був складений СЕС в особі голови комісії по розслідуванню Литвиненко , а не комісією по розслідуванню, як то передбачено п.80 Порядку № 1112. Більш за те в наданих [PERSON] документах маються неточності і протиріччя. Так, в особовій медичній книжці [PERSON]лікарем ЛОР записано - скарги на поганий слух протягом 15 років, то б то початок захворювання припадає на 1972р. а в подальшому поставлена кома між цифрами 1 і 5 іншим кольором чорнил. Вважає, що у [PERSON]загальне захворювання, а не професійне, як встановив Інститут медицини праці АМН України. АТЗТ «Веско» як роботодавець, за зазначеними підставами, зверталося до суду з позовом про визнання недійсними Інформаційної довідки про умови праці, наданої Дружківською СЕС, повідомлення Інституту медицини праці АМН, висновку Центральної лікарсько-експертної комісії медицини АМН, акту розслідування від 30.01.2007р. В позові було відмовлено. Представник третьої особи ЦМЛ Кретов Ю.С., вважає, що при розгляді цього спору суд повинен врахувати, що є висновок інституту про наявність професійного захворювання, та рішення суду, яким цей висновок визнаний дійсним. Посилання ФСС на фразу із ухвали апеляційного суду від 14.04.2008р. є безпідставним, оскільки така фраза не є доказом у справі. Третя особа [PERSON]. та його представник [PERSON]. позовні вимоги не визнали, оскільки на даний час Інформаційна довідка про умови праці [PERSON]від 16.06.2006р., висновок Центральної лікарсько-експертної комісії медицини, повідомлення Інституту медицини праці АМН України від 18 грудня 2006року та Акт від 30.01.2007р по формі П4 є дійсними, що встановлено рішеннями Дружківського суду від 13.12.2007р., ухвалою Апеляційного суду від 02.04.2008р., ухвалою Верховного суду від 02.10.2008р. Позови АТЗТ «Веско» до СЕС, та ФСС до СЕС є ідентичними. Нових якихось обставин та доказів Фонд не навів. Дії СЕС відповідають Порядку №1112. Акт є дійсним, значить може бути підставою для направлення [PERSON]на МСЕК. Як позивач [PERSON] та його представник [PERSON], підтримали свої позовні вимоги в повному обсязі і просили визнати дії Дружківського відділення ФСС неправомірними, зобов'язати відповідача видати [PERSON] направлення на МСЕК для встановлення ступеня втрати професійного захворювання. [PERSON] пояснив, що перший раз він звернувся до ФСС із усім пакетом документів, який йому було надано в ЦМЛ, в тому числі і направлення за формою 088 та Акт від 30.01.2007р., який затверджено головним лікарем СЕС. Однак йому було відмовлено в прийняті його документів і видачі направлення на МСЕК, посилаючись, що Акт від 30.01.2007р не підписаний комісією, яка складала його. На при кінці лютого 2007р. удруге він звернувся до ФСС вже письмово, де просив видати направлення МСЕК. Йому була надана відповідь, в якій також відмовили у наданні направлення на МСЕК. Вважає Акт дійсним і просить його позов задовольнити і зобов'язати ФСС видати йому направлення на МСЕК. Представник [PERSON] вважає, що Акт П4 від 30.01.2007р був складений у відповідності з вимогами Порядку №1112, є дійсним і є підставою для направлення на МСЕК[PERSON]. Відмова ФСС у видачі направлення на МСЕК є неправомірною. Просить позов [PERSON]задовольнити. Як відповідач, представники ФСС позов [PERSON]не визнали. Шлапунова пояснила, що при зверненні [PERSON]до ФСС щодо видачі йому направлення на МСЕК , [PERSON] не надав їм направлення за формою 088/0, а надав направлення в ОКБПЗ, форма якого вже скасована законодавством. Крім того, на час його звернення у ФСС і АТЗТ «Веско» були не затверджені головним лікарем СЕС екземпляри акта П4. Затверджені екземпляри були тільки у [PERSON]та в ЦМЛ. Тому підстав для надання направлення на МСЕК у ФСС не було. У своїй відповіді [PERSON], не зазначали як причину не видачі направлення на МСЕК не відповідність форми 088, оскільки вважали, що Акт є головним документом. Просять в позові [PERSON] відмовити. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги ФСС задоволенню не підлягають, а позов [PERSON]до ФСС підлягає задоволенню. Відповідно до п. 68 Порядку розслідування №1112, професійний характер захворювання визначається експертною комісією у складі спеціалістів спеціалізованого лікульно-профілактичного закладу. У разі необхідності до роботи експертної комісії залучаються спеціалісти підприємства, робочого органу виконавчої дирекції Фонду за місцем знаходження підприємства, первинної організації профспілки. Відповідно до п. 74 Порядку №1112 у спірних випадках для остаточного вирішення питання про наявність професійного захворювання особа направляється до інституту медицини праці Академії медичних наук (м.Київ). У разі незгоди хворого або роботодавця з рішенням Інституту щодо встановлення діагнозу і зв'язку захворювання із впливом шкідливих виробничих факторів і трудового процесу воно може бути оскаржено в судовому порядку. Згідно ст.35 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» № 1105 від 23.09.1999року (із змінами і доповненнями) для розгляду справ про страхові виплати до ФСС подаються акт розслідування нещасного випадку за встановленими формами та висновок МСЕК про ступінь втрати професійного працездатності. Згідно ст. 30 зазначеного Закону огляд потерпілого проводиться МСЕК за умови подання акта про нещасний випадок на виробництві, направлення робочого органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування. Згідно п. 2.3 Положення «Про порядок надання потерпілим структурами ФСС направлень на МСЕК» яке затверджене наказом управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві в Донецькій області № 120 від 10.04.2003року та управління охорони здоров'я обласної державної адміністрації № 100 від 10. 04.2003року, при розгляді документів потерпілого для надання направлення на МСЕК особливу увагу необхідно звертати на обґрунтованість складання та правильність оформлення медичної документації. Судом встановлено, що позивач був прийнятий на роботу 03 вересня 1979 року слюсарем 5 розряду у відділ капітального будівництва Дружківського Веселовського руднику; 01 листопада 1982 року переведений слюсарем гірничного цеху, 13 квітня 1983року - машиністом екскаватора; 28 травня 2002року звільнений з АТЗТ «Веско» у зв'язку з виходом на пенсію, що підтверджується записами в трудовій книжці [PERSON] (а.с. 7-15 т.2). Судом встановлено, що у [PERSON]встановлене професійне захворювання - двостороння хронічна сенсоневральна туговухість зі значним ступенем зниження слуху (IV ступінь), що підтверджується випискою із історії хвороби № 1675, яка видана інститутом медицини праці, клініка професійних захворювань 18 грудня 2006року (а.с.23,244 т.2). Судом встановлено, що після отримання повідомлення інституту медицини праці згідно з вимогами Порядку №1112 АТЗТ «Веско» створило комісію по розслідуванню причин виникнення у [PERSON]професійного захворювання (а.с.11 т.1). Суд встановив, що 30 січня 2007року підприємством був складений акт розслідування хронічного професійного захворювання за формою П4, який підписали два члени комісії. Інші члени комісії відмовилися підписати цей Акт, про що склали відповідний Акт, який доданий до акту П4, що відповідає вимогам п.78 Порядку №1112. (а.с. 4-9, т.1) Суд встановив, що згідно з вимогами п. 78 Порядку №1112, 08 лютого 2007року акт форми П4 був затверджений головним лікарем Дружківської СЕС. Суд встановив, що [PERSON] після отримання акту П4 звернувся згідно з вимогами п. 81 Порядку №1112 до ЦМЛ, де отримав направлення для проходження МСЕК від 13.02.2007року (а.с. 239 т.2). Судом встановлено, що 27 лютого 2007року [PERSON] звернувся до ФСС із заявою підписати йому направлення для проходження МСЕК, яке видане йому 13.02.2007року, що підтверджується поясненнями сторін і копією заяви. (а.с. 237 т.2). Судом встановлено, що ФСС відмовило [PERSON] у видачі направлення на МСЕК, посилаючись на той факт, що у ФСС відсутній екземпляр Акту П4, який затверджений головним санітарним лікарем, а також на те що - АТЗТ «Веско» готує матеріали до суду про оскарження факту, що причинами захворювання органів слуху є умови праці на АТЗТ , наявність недоліків в Акті Н1 № 219 від 29.11.1991р., - ФСС надав матеріали до суду, якими оскаржує затверджений 08.02.2007року головним лікарем[PERSON] акт П4 від 30.01.2007р про розслідування причин профзахворювання. Вважають, що такі обставини не дають законних підстав ФСС видати [PERSON] направлення на МСЕК (а.с. 25-27 т.2). Судом встановлено, що АТЗТ «Веско» - роботодавець не погодилося з висновком Центральної лікарсько-експертної комісії від 13 грудня 2006року, повідомленням інституту Медицини праці АМН України від 18 грудня 2006року, зі змістом Акту розслідування хронічного захворювання форми П4 від 30 січня 2007року і звернулося до Дружківського суду з позовом в якому просило визнати зазначені документи недійсними (а.с. 51-54 т.1). Як вбачається із змісту цього позову підстави для визнання недійсними вказаних документів є такими же як зазначає в позові ФСС по даній цивільній справі. Якихось нових обставин та підстав ФСС не навело. Судом встановлено, що рішенням суду від 13 грудня 2007року в задоволені позову АТЗТ «Веско» про визнання недійсними Інформаційної довідки про умови праці працівника при підозрі у нього професійного захворювання від 16.06.2006року, наданої Дружківською СЕС, висновку Центральної лікарсько-експертної комісії медицини АМН України від 13.12.2006р, повідомлення Інституту медицини праці АМН України від 18 грудня 2006р; акту розслідування хронічного захворювання по формі П4 від 30 січня 2007р. відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 02.04.2008р апеляційна скарга АТЗТ «Веско» відхилена. Рішення суду від 13.12.2007р залишено без зміни. Ухвалою Верховного суду України рішення Дружківського суду від 13.12.2007р. та ухвала апеляційного суду Донецької області від 02.04.2008року залишені без змін (а.с. 232-236 т.2). Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку, що Акт розслідування хронічного професійного захворювання від 30 січня 2007року на даний час не визнаний недійсним. Суд не може погодитися з доводами ФСС, що [PERSON] не звертався до них з відповідною формою 088 направлення на МСЕК, оскільки у своїй заяві [PERSON] просить підписати йому направлення для проходження саме МСЕК від 13.02.2008р., а не направлення в ОКБПЗ, як зазначає представник Шлапунова. Крім того, у своїй відповіді [PERSON] Фонд відмовляє саме у видачі направлення на МСЕК і нічого не вказує, що таке направлення не було представлено до ФСС, чи було у невідповідній формі. В судовому засіданні [PERSON] надав оригінал такого направлення, і пояснив, що весь пакет документів, який доданий до цього направлення (а.с.238-250)був представлений до ФСС, однак вони одразу відмовили йому в його прийняті, посилаючись на недоліки Акту. Суд не може погодитися з доводами ФСС, що Акт від 30.01.2007року є документом, який не може бути підставою для видачі направлення на МСЕК з наступних підстав. Акт не може бути підставою для направлення на МСЕК, якщо він є недійсним. Як встановлено в даному судовому засіданні, Акт від 30.01.2007р оформлений у відповідності з вимогами Порядку №1112 і на сьогоднішній день не визнаний недійсним. Посилання ФСС, що в даному випадку необхідно застосувати правило більшості при прийнятті колективного рішення і може бути застосована аналогія права, а саме п. 28 Положення про медико-соціальну експертизу», затвердженого постановою КМУ від 22.02.1992року, яке зазначає, що рішення медико-соціальних експертних комісій приймаються більшістю голосів членів комісії і можна стверджувати, що Акт П4 від 30.01.2007року підписаний меншістю членів комісії не є прийнятим, оскільки більшість членів комісії відмовилися від складання Акту, суд вважає є безпідставним, тому що п. 78 Порядку №1112 чітко регулює дії членів комісії у разі їх незгоди, а саме визначає, що у разі коли роботодавець або інші члени комісії відмовляються підписати акт форми П4, складається відповідний акт, який є невід'ємною частиною акта П4. Акт форми П4 затверджує головний санітарний лікар міста. Вимоги п. 78 Порядку №1112 виконані як членами комісії, які відмовилися підписати Акт від 30.01.2007р так і головним лікарем міста, який його затвердив 08 лютого 2007року. Посилання ФСС на ту обставину, що вони не мають затвердженого головним лікарем Акту, що було підставою у відмовлені видачі направлення на МСЕК [PERSON], суд не може прийняти до уваги, оскільки СЕС пропонувало ФСС надати їм екземпляр Акту для затвердження, однак ФСС відмовилися від цього. СЕС вважає Акт від 30.01.07 року затвердженим головним лікарем СЕС. Доводи ФСС, що Акт не містить ряд обставин виникнення професійного захворювання [PERSON]та час впливу шкідливих виробничих факторів, суд не може прийняти до уваги, оскільки наявність професійного захворювання у [PERSON]і зв'язок захворювання із впливом шкідливих виробничих факторів і трудового процесу вже остаточно встановлено Інститутом медицини праці АМН, рішення якого в судовому порядку було залишено без зміни. Згідно ст. 4 ЦПК України суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно вимогам ст.11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. ФСС просить захистити їхнє право шляхом визнання Акту розслідування від 30.01.2007року таким, що не є документом, як підстава для видачі направлення на МСЕК [PERSON]. Однак суд вважає, що зазначений ФСС спосіб захисту їхніх прав є таким, що не грунтується на законі. В даному випадку способом захисту прав ФСС є звернення до суду з позовом про визнання Акту недійсним, однак ФСС такі вимоги виключило із свого позову. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним в задоволені позову ФСС відмовити. Оскільки Акт не визнаний недійсним, то у ФСС відсутні підстави для відмови у видачі [PERSON] направлення на МСЕК. Тому суд вважає, що дії ФСС необхідно визнати неправомірними, зобов'язавши ФСС видати [PERSON] направлення на проходження МСЕК для встановлення ступеню професійної працездатності.

Outcome: dismissed