overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони з 2005 року припинили сімейні відносини й ведення спільного господарства, через різні погляди на життя й на сімейні відносини, постійних сварок по різним побутовим питанням. Все це привело до того, що вони втратили почуття любові й поваги друг до друга, необхідні для нормального сімейного життя. Зараз вони мешкають за різними адресами, спроб до примирення не приймали і не мають наміру приймати, і тому їх шлюб носить лише формальний характер. Відповідач до судового засідання з'явився, позов визнав, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст. 130, ст. 174 ЦПК України, виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони одружені з [INFO], від спільного подружнього життя мають дітей: [PERSON], [INFO] народження, [PERSON], [INFO] народження, [PERSON], [INFO] народження, [PERSON], [INFO] народження, [PERSON], [INFO] народження, [PERSON], [INFO] народження, [PERSON], [INFO] народження, [PERSON], [INFO] народження, які проживають з позивачкою і в подальшому також будуть проживати з нею. Шлюбно-сімейні відносини і ведення спільного господарства сторони припинили з 2005 року, оскільки між ними постійно виникали суперечки, сварки на побутовому рівні через різні погляди на сімейне життя. Все це привело до того, що вони втратили почуття любові й поваги друг до друга, необхідні для нормального сімейного життя, та до остаточного розпаду родини. Зараз вони мешкають за різними адресами, спроб до примирення не приймали і не мають наміру приймати, і тому їх шлюб носить лише формальний характер Питання щодо проживання, утримання та виховання неповнолітніх дітей, між сторонами узгоджені. Таким чином спору про майно та проживання дітей між сторонами немає, ніяких стосунків вони не підтримують, тому подальше спільне проживання між сторонами неможливе. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки ця сім'ї розпалася, а подальше спільне проживання і збереження шлюбу протиречіло б інтересам сторін і неповнолітніх дітей. Витрати по розірванню шлюбу слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-07 00:00:00

11.09.2008 року до суду із даною заявою звернулася [PERSON]. Посилається на те, що із серпня 1995 року вона перебувала у фактич них шлюбних стосунках із [PERSON]. Від цих стосун ків у них народилася донька [PERSON] народження [INFO], яка була зареєстрована на її прізвище. Батьком доньки [PERSON] є [PERSON], який визнавав доньку своєю. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті донька має право на отримання пенсії по втраті годувальника. Просить суд встановити факт батьківства [PERSON] щодо [PERSON]. В судовому засіданні заявниця заяву підтримала і дала суду пояснення, аналогічні викладеним у заяві. В судовому засіданні представник заінтересованої особи - управління Пенсійного фонду у Турківському районі - заяву визнала і дала пояснення. Вислухавши заявницю, представника заінтересованої особи, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши обставини справи, всі наявні документи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, із таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] року народження, який помер в с.Яворі [INFO], є батьком [PERSON] [INFO] народження, яка народилася в с.Явора і при житті[PERSON]. перебувала на його утриманні, він виз- навав дитину своєю донькою, піклувався про неї, проживав разом із дити- ною і її матір'ю у сімейних стосунках. Наведені вище обставини підтверджуються довідкою № 1821, вида- ною Явірським сільським головою та показаннями в судовому засіданні свідків [PERSON]. та [PERSON], які підтвердили факт перебу- -2- вання дитини на утриманні померлого та визнання себе батьком. Не довіряти даним доказам у суду немає підстав. В силу ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі із маті'ю дитини , факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON]про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що він перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 23.11.1991 року, від шлюбу неповнолітню дитину [PERSON][INFO]року народження, спільне життя не склалося через постійні лайки та образи, шлюбні відносини між ними припинені, примирення не можливе, шлюб існує формально. У судовому засіданні позивач наполягав на позовних вимогах та пояснив що знаходиться у шлюбі з відповідачкою з 1989 року, від шлюбу мають двох дітей, старша донька вже повнолітня. Приблизно рік вже не підтримує з відповідачкою шлюбних відносин, у даний час проживають окремо, оскільки відповідачка постійно влаштовує сварки, вона та її мати приходить до нього на роботу скандалять, ганьблять його перед колегами та керівництвом, на примирення не в якому разі не згоден, просив шлюб розірвати. Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що знаходиться у шлюбі з позивачем, однак, проживають окремо не рік як стверджує позивач, а тільки три місяці. Позивач зловживає спиртними напоями на роботі, не ночував вдома по 2 - 3 дні, та вона не вірить, що це її чоловік самостійно написав позовну заяву, оскільки деякі люди пообіцяли їй, що розведуть її с чоловіком. Крім того, позивач не надає матеріальної допомоги дітям, а старша донька навчається у академії, заперечувала проти задоволення позову, оскільки бажає зберегти сім'ю. Судом встановлено, що сторони з 20.05.1989 року знаходяться у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина - [PERSON] 22.04.[INFO]року народження та повнолітню доньку, однак за період спільного життя створити міцної родини не змогли, шлюбні відносин не підтримують, розірвання шлюбу є категоричною вимогою позивача. У відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, суд приходить до висновку, що почуття любові та поваги між сторонами втрачено, вони спільного господарства не ведуть, позивач на примирення не згоден, шлюбних відносин з відповідачкою не підтримує, проживає від неї окремо, у зв'язку з чим подальше спільне проживання та збереження сім'ї не можливе, розірвання шлюбу буде відповідати інтересам сторін, не порушуватиме прав та інтересів сторін, неповнолітніх дітей та третіх осіб. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-07 00:00:00

Позивачка 22 вересня 2008 року, звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, де вказує, що вона знаходилась у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. У період сумісного життя у них народилася донька - [PERSON], [INFO], яка проживаює з нею та знаходиться на її утриманні. Вона вказує, що відповідач матеріальну допомогу на дитину не надає тому, вона вимушена була звернутися до суду з позовом. Просила стягнути з нього аліменти у розмірі 1\4 частини заробітної плати. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю та просив суд його задовольнити. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухав пояснення позивачки та відповідача, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі з 14 грудня 2004 року, сімейно-шлюбні відносини між ними припинені. Від сумісного життя сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на дитину не надає у розмірі, передбаченому Законом, що підтверджується поясненнями позивача та відсутніми письмовими запереченнями відповідача. У відповідності зі ст. ст. 180, 183 СК України батьки зобов'язані утримувати та надавати матеріальну допомогу дитині, при цьому розмір аліментів на дитину може бути не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача аліменти на дитину у судовому порядку у розмірі ј частини з усіх видів заробітку, починаючи стягнення з моменту звернення позивачки до суду, та до повноліття дитини, оскільки відповідач є батьком дитини зобов'язаний його матеріально утримувати. Окрім цього, відповідач не надав суду доказів про надання такої матеріальної допомоги щомісячно та у розмірі встановленому Законом. Таку допомогу він має можливість надавати, оскільки є працездатним та працює.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-07 00:00:00

Позивачка 22.09.2008 року звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, де вказує, що вона знаходилась у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі з 10 квітня 1998 року. У період сумісного життя у них народився син - [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. 26 грудня 2005 року шлюб з відповідачем було розірвано. Вона вказує, що відповідач матеріальну допомогу на дитину не надає тому, вона вимушена була звернутися до суду з позовом. Просила стягнути з нього аліменти у розмірі 1\4 частини заробітної плати. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалив, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України та за згодою позивача, провести заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухав пояснення позивачки, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 10 квітня 1998 року. Від сумісного життя сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами було розірвано 26 грудня 2005 року. Сторони хоча проживають окремо, відповідач матеріальну допомогу на дитину не надає у розмірі, передбаченому Законом, що підтверджується поясненнями позивача. У відповідності зі ст. ст. 180, 183 СК України батьки зобов'язані утримувати та надавати матеріальну допомогу дитині, при цьому розмір аліментів на дитину може бути не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача аліменти на дитину у судовому порядку у розмірі ? частини з усіх видів заробітку, починаючи стягнення з моменту звернення позивачки до суду, та до повноліття дитини, оскільки відповідач є батьком дитини зобов'язаний його матеріально утримувати. Окрім цього, відповідач не надав суду доказів про надання такої матеріальної допомоги щомісячно та у розмірі встановленому Законом. Таку допомогу він має можливість надавати, оскільки є працездатним та працює.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-07 00:00:00

Позивачка 22.09.2008 року звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, де вказує, що вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі з 25 квітня 2001 року. У період сумісного життя у них народився син - [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Вона вказує, що відповідач матеріальну допомогу на дитину не надає тому, вона вимушена була звернутися до суду з позовом. Просила стягнути з нього аліменти у розмірі 1\4 частини заробітної плати. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю та просив суд його задовольнити. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухав пояснення позивачки та відповідача, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 25 квітня 2001 року, сімейно-шлюбні відносини між ними припинені. Від сумісного життя сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на дитину не надає у розмірі, передбаченому Законом, що підтверджується поясненнями позивача та відсутніми письмовими запереченнями відповідача. У відповідності зі ст. ст. 180, 183 СК України батьки зобов'язані утримувати та надавати матеріальну допомогу дитині, при цьому розмір аліментів на дитину може бути не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача аліменти на дитину у судовому порядку у розмірі ј частини з усіх видів заробітку, починаючи стягнення з моменту звернення позивачки до суду, та до повноліття дитини, оскільки відповідач є батьком дитини зобов'язаний його матеріально утримувати. Окрім цього, відповідач не надав суду доказів про надання такої матеріальної допомоги щомісячно та у розмірі встановленому Законом. Таку допомогу він має можливість надавати, оскільки є працездатним та працює.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-07 00:00:00

Позивачка 22.09.2008 року звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, де вказує, що вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі 08 грудня 1995 року. У період сумісного життя у них народився син - [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Вона вказує, що сімейні відносини припинено з серпня 2008 року, відповідач матеріальну допомогу на дитину не надає тому, вона вимушена була звернутися до суду з позовом. Просила стягнути з нього аліменти у розмірі 1\4 частини заробітної плати. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалив, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України та за згодою позивача, провести заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухав пояснення позивачки, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 08 грудня 1995 року. Від сумісного життя сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини сторони припинили з серпня 2008 року. Сторони проживають окремо, відповідач матеріальну допомогу на дитину не надає у розмірі, передбаченому Законом, що підтверджується поясненнями позивача. У відповідності зі ст. ст. 180, 183 СК України батьки зобов'язані утримувати та надавати матеріальну допомогу дитині, при цьому розмір аліментів на дитину може бути не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача аліменти на дитину у судовому порядку у розмірі ? частини з усіх видів заробітку, починаючи стягнення з моменту звернення позивачки до суду, та до повноліття дитини, оскільки відповідач є батьком дитини зобов'язаний його матеріально утримувати. Окрім цього, відповідач не надав суду доказів про надання такої матеріальної допомоги щомісячно та у розмірі встановленому Законом. Таку допомогу він має можливість надавати, оскільки є працездатним та працює.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-07 00:00:00

06 серпня позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою про стягнення із відповідачів завданої шкоди. В обгрунтування свої позовних вимог позивач на слідуючи обставини, а саме що під час перевірки стану приладів обліку і електроустановок у відповідачів за адресою: м. [ADDRESS], що проводилась 27.03.2006 року згідно п.п. 21, 37 Правил користування електричною енергією для населення було виявлено п. 48 Правил, а саме без облікове користування електричною енергією, набросом на вводі поза приладом обліку чим було завдано збитків позивачу на суму 1 142 грн 99 коп. У судовому засіданні представник позивача свої вимоги підтримала просила стягнути солідарно з відповідачів вказану заборгованість, посилалаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідачі у судове засідання не з'явились, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчить поштове увідомлення у матеріалах справи тому суд застосовує положення ст ст 224-226 ЦПК України про заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідачів, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги належать задоволенню частково з наступних підстав. Зазначені правовідносини регулюються, Цивільним кодексом України, Законом України « Про електроенергетику» Згідно п 42 Правил користування електричною енергією для населення позивач зобов'язується забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок. Судом було встановлено, що за вказаною адресою зареєстровані й мешкають повнолітні [PERSON]. та [PERSON] Було встановлено, що представниками енергопостачальної компанії було складено акт № 00084536 щодо розкрадання електричної енергії, один примірник якого було вручено відповідачам та направлено попередження щодо сплати завданих збитків. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися потрібним чином згідно з умовами договору та вимогами цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - за звичаями ділового обороту або інших вимог, які звичайно пред'являються. З матеріалів справи вбачається, що завдані збитки були розраховані відповідно Методики визначення обсягу та вартості електричної електроенергії на суму 1 142 грн 99 коп. У відповідності до ч 1 ст 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. На підставі ст 88 ЦПК України, з відповідачів слід стягнути витрати позивача зі сплати судового збору та витрат на інфомаційно - технічне забезпечення. Ураховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-07 00:00:00

15 травня 2008 року позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою про стягнення із відповідачів завданої шкоди. В обгрунтування свої позовних вимог позивач на слідуючи обставини, а саме що під час перевірки стану приладів обліку і електроустановок у відповідачів за адресою: [ADDRESS] що проводилась 04.12.2006 року згідно п.п. 21, 37 Правил користування електричною енергією для населення було виявлено п. 48 Правил, а саме без облікове користування електричною енергією, набросом на вводі поза приладом обліку чим було завдано збитків позивачу на суму 736 грн 25 коп на період з 04.06.2006року по 04.12.2006 року тобто за 182 дні. У судовому засіданні представник позивача свої вимоги підтримала просила стягнути солідарно з відповідачів вказану заборгованість, посилалаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідачі у судове засідання не з'явились, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлені належним чином, про що свідчить поштове увідомлення у матеріалах справи тому суд застосовує положення ст ст 224-226 ЦПК України про заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідачів, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги належать задоволенню з наступних підстав. Зазначені правовідносини регулюються Цивільним кодексом України, Законом України « Про електроенергетику» Згідно п 42 Правил користування електричною енергією для населення позивач зобов'язується забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок. Судом було встановлено, що за вказаною адресою зареєстрован та мешкають повнолітні [PERSON]. та [PERSON] Було встановлено, що представниками енергопостачальної компанії 04.12.2006 року було складено акт № 00100648 щодо розкрадання електричної енергії, один примірник якого було вручено відповідачам та направлено попередження щодо сплати завданих збитків. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися потрібним чином згідно з умовами договору та вимогами цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - за звичаями ділового обороту або інших вимог, які звичайно пред'являються. З матеріалів справи вбачається, що завдані збитки були розраховані відповідно Методики визначення обсягу та вартості електричної електроенергії на суму 9201 грн 77 коп. У відповідності до ч 1 ст 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. На підставі ст 88 ЦПК України, з відповідачів слід стягнути витрати позивача зі сплати судового збору та витрат на інфомаційно - технічне забезпечення. Ураховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-07 00:00:00

15 травня 2008 року позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою про стягнення із відповідача завданої шкоди. В обгрунтування свої позовних вимог позивач на слідуючи обставини, а саме що під час перевірки стану приладів обліку і електроустановок у відповідачів за адресою: [ADDRESS] що проводилась 27.12.2007 року згідно п.п. 21, 37 Правил користування електричною енергією для населення було виявлено п. 48 Правил, а саме без облікове користування електричною енергією, набросом на вводі поза приладом обліку чим було завдано збитків позивачу на суму 1 142 грн 99 коп на період з 27.12.2004 року по 27.12.2007 року тобто за 1096 днів. У судовому засіданні представник позивача свої вимоги підтримала просила стягнути солідарно з відповідачів вказану заборгованість, посилалаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлен належним чином, про що свідчить поштове увідомлення у матеріалах справи тому суд застосовує положення ст ст 224-226 ЦПК України про заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідачів, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги належать задоволенню з наступних підстав. Зазначені правовідносини регулюються Цивільним кодексом України, Законом України « Про електроенергетику» Згідно п 42 Правил користування електричною енергією для населення позивач зобов'язується забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок. Судом було встановлено, що за вказаною адресою зареєстрован та мешкає повнолітній [PERSON] Було встановлено, що представниками енергопостачальної компанії було складено акт № 00102961 щодо розкрадання електричної енергії, один примірник якого було вручено відповідачам та направлено попередження щодо сплати завданих збитків. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися потрібним чином згідно з умовами договору та вимогами цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - за звичаями ділового обороту або інших вимог, які звичайно пред'являються. З матеріалів справи вбачається, що завдані збитки були розраховані відповідно Методики визначення обсягу та вартості електричної електроенергії на суму 9201 грн 77 коп. У відповідності до ч 1 ст 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. На підставі ст 88 ЦПК України, з відповідачів слід стягнути витрати позивача зі сплати судового збору та витрат на інфомаційно - технічне забезпечення. Ураховуючи викладене,

Outcome: approved