Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-07 00:00:00

14 грудня 2007 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила постановити рішення, яким визнати за нею, [PERSON], право власності на земельну ділянку, загальною площею 747 кв. м. [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог вказала, що 10 червня 2004 року між нею та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS], який розташований за земельній ділянці загальною площею 747 кв. м. Маючи намір зареєструвати право власності та оформлення державного акту на вище вказану земельну ділянку, звернулась до органу приватизації, і дізналась, що земельна ділянка складає 752 кв. м., а 26 липня 2000 року було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ДПД № 001466. На даний час [PERSON] помер. Внаслідок означеного факту на час укладання угоди об'єкту площею 752 кв. м., щодо якого відбулась угода не існувало. Під час проведення геодизичних робіт по суміжним земельним ділянкам у 1998 -1999 роках виявилось геодизічні помилки у каталогах координат та відомстях теодолітних ходів, внаслідок чого виконком Дніпропетровської міської ради прийняв рішення за № 1796 згідно якого було змінено площу та конфігурацію спірної земельної ділянки. За таких обставин реєстрація договору купівлі-продажу була не можлива і їй рекомендовано звернутися до суду. За ініціативою позивачки до розгляду справи було притягнуто в якості відповідача Дніпропетровську міську раду та Земельне управління Дніпропетровської міської Ради та Дніпропетровську регіональну філію державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] за довіренністю Тимошенко уточнила позовні вимоги та просила: визнати причину пропуску строку звернення до суду поважною і поновити його, припинити право власності [PERSON] на земельну ділянку [ADDRESS] набуту на підставі рішення виконкому Дніпропетровської міської ради № 1535/5 від 24.10.1996 року, Державний акт на право приватної власності на землю ДПД № 001466, реєстровий № 3313, у зв'язку з його смертю. Суду пояснила, що при укладанні договору купівлі-продажу домоволодіння між позивачкою та [PERSON], остання не повідомила, що земельна ділянка площею 747 кв. м. приватизована на ім'я [PERSON], який помер. Просила позов задовольнити. Представник Дніпропетровської міської ради за довіреністю Максименко С.М. позовні вимоги не визнала в повному обсязі. Пояснила суду, що Дніпропетровська міська рада не є належним відповідачем по справі, оскільки земельна ділянка, площею 752 кв. м.,[ADDRESS], згідно рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 24 жовтня 1996 року за № 1535\\ 5 було передано в приватну власність [PERSON]. Чинним законодавством не передбачено внесення змін до Державного акту на право приватної власності на землю, отже правомірними є визнання його недійсним. Представник відповідача Управління земельними ресурсами у місті Дніпропетровську у судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, суду надав письмове пояснення, в якому пояснив вони є неналежним відповідачем, так як питання порушені в позові, взагалі знаходяться поза межами компетенції Управління. Представник третьої особи державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах» за довіреністю Джихур Т.А. суду пояснила, що 20 липня 2000 року у зв'язку з виявленням геодезичної помилки у каталогах координат та відомостях теодолітніх ходів, рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради № 1796 була змінена площа і конфігурація земельної ділянки [ADDRESS] з 752 кв. м. на 747 кв. м. Вислухавши сторони, третю особу, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 140 ЗК України підставами припинення права власності на земельну ділянку є смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця. Як встановлено в судовому засіданні, 10 червня 2004 року між [PERSON] та [PERSON], було укладено договір купівлі-продажу, згідно з яким позивачка придбала житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться [ADDRESS] на земельній ділянці площею 747 кв. м., що підтверджується копією договору купівлі-продажу в матеріалах справи (а.с.5). Договір було затверджено державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори Л.А. Хилько, та зареєстровано в реєстрі за № 2-1129, згідно з яким [PERSON] сплатила [PERSON] кошти в сумі 28 342 грн., а вона в свою чергу передала [PERSON] ключі від будинку. З 2004 року і по теперішній час [PERSON] зі своєю родиною проживає в будинку, підтримує його в належному стані, проводить будівельні та ремонтні роботи. При оформлені документів на приватизацію земельної ділянки, виявилось, що земельна ділянка приватизована на [PERSON], про що [PERSON] не повідомляла позивачку при укладанні договору купівлі-продажу. Відповідно до біржової угоди купівлі-продажу жилого будинку від 12 листопада 1997 року [PERSON] продав [PERSON] жилий будинок із господарчими будівлями та спорудами, що знаходяться [ADDRESS] (а.с.19). При цьому угода щодо придбання у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,0752 га в вище вказаному домоволодінні, що належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ДПД № 001466, виданого 20.01.2007 року на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 24.10.1996 року № 1535\\5, відбулася лише 26 липня 2000 року за договором купівлі-продажу, зареєстрованому в реєстрі № 3313. [INFO] [PERSON], помер, що підтверджується актовим записом про смерть № 75 про що було видано свідоцтво про смерть [NUMBER] (а.с.76). Згідно відомостей наданих Третьою дніпропетровською державною нотаріальною конторою після смерті останньої з заявою про прийняття спадщини, як за законом так і за заповітом, ніхто не звертався (а.с.78). Враховуючи вище викладене, суд вважає за можливе припинити право власності [PERSON] на земельну ділянку [ADDRESS], оскільки позивачка придбала домоволодіння, розташоване на вищевказаній земельній ділянці площею 747 кв. м., що була отримана в право власності попереднього власника для обслуговування розташованого на ній домоволодіння. На підставі викладеного,

Outcome: approved