overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-08 00:00:00

[PERSON]звернулась з позовом до Мощенської сільської ради Ковельського району про визнання права власності на самочинно побудоване приміщення магазину по [ADDRESS] в с.Мощена Ковельського району Волинської області, площею забудови 57,6 кв.м. Позов мотивовано тим, що на придбаній на підставі договору купівлі-продажу земельній ділянці самовільно, без отримання відповідних дозволів та виготовлення проектної документації, побудувала приміщення магазину, розміром 11,52х6,60 м, загальною площею 57,6 кв.м. На даний час на самочинно збудоване майно виготовлено технічну документацію, а тому просить визнати за нею право власності на зазначене нерухоме майно. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з мотивів зазначених у позовній заяві, просить позов задовольнити, судові витрати по справі залишити за нею. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, проти задоволення позову не заперечив. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі , вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотнім порушенням будівельних норм і правил. Як вбачається з матеріалів справи, будівництво магазину проведено на земельній ділянці, яка належить позивачці на праві приватної власності, однак будівництво проведено без затвердженого проекту, з цих причин воно є самочинним. Відповідно до ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника земельної ділянки, суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. З матеріалів справи вбачається, що позивачка отримала технічний паспорт на об'єкт самочинно збудованого нерухомого майна. Будівництво відповідає чинним будівельним, санітарним, протипожежним нормам і вимогам. Таким чином, суд вважає можливим визнати за позивачкою право власності на самочинно збудоване приміщення магазину по [ADDRESS] в с.Мощена Ковельського району Волинської області, площею забудови 57,6 кв.м. На підставі ч.1, ч.5 ст.376 ЦК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-08 00:00:00

Позивачка[PERSON] звернулася із позовом до суду, в якому просить розірвати шлюб із відповідачем [PERSON] В попередньому судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги і пояснила, що з відповідачем по справі [PERSON] уклали шлюб 29.01.1997 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану Шумської райдержадміністрації Тернопільської області, а/з №4. Від спільного шлюбу у подружжя народилось троє дітей: син [PERSON][INFO] року народження, дочка[PERSON], [INFO] року народження, син[PERSON],[INFO] року народження. Спочатку подружжя жило добре, разом вели спільне господарство. Але згодом відносини погіршились. Почали один одного не розуміти. Відповідач постійно пиячить , створює безпричинні скандали, не поважає мене як жінку, обзиває нецензурними словами в присутності дітей. Позивачка намагалась зберегти сім»ю але в неї нічого не вийшло. Просить позовні вимоги задоволити та розірвати шлюб. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав і згідний на розірвання шлюбу. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Судом встановлено: 1. Сторони уклали шлюб 29.01.1997 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу,[NUMBER], зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану Шумської райдержадміністрації Тернопільської області, а/з №4. Від спільного шлюбу у подружжя народилось троє дітей: син [PERSON][INFO] року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження, [NUMBER], зареєстроване відділом реєстрації актів громадського стану Шумської райдержадміністрації Тернопільської області, 04.06.1997року; дочка[PERSON], [INFO] року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження,[NUMBER], зареєстроване відділом реєстрації актів громадянського стану Шумського району Тернопільської області, 29.03.1999року, син[PERSON],[INFO] року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження, [NUMBER] зареєстроване відділом реєстрації актів цивільного стану Шумського районного управління юстиції Тернопільської області, 30.05.2006 року. Як вбачається з матеріалів справи та пояснення позивачки сторони не хочуть підтримувати подружніх стосунків, а тому суд вважає за необхідним розірвати шлюб між сторонами та стягнути із відповідача один неоподаткований мінімум доходів громадян державного мита при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-08 00:00:00

27.06.2008 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів в зв”язку з тим, що сторони перебували з [INFO] у шлюбних відносинах, який розірвано [INFO] Від шлюбу мають неповнолітнього[PERSON], [INFO] який проживає разом з позивачем. Відповідач в даний час залишив сім'ю, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, не бере участі у її вихованні. Прохає суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений про що є підписи на поштових повідомленнях про вручення судових повісток, ніяких написів про неможливість з'явитись до суду не зробив, справа розглянута без його участі на підставі наявних у справі доказів, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 181, 180 СК України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом в судовому засіданні встановлено, що сторони перебували з [INFO] у шлюбних відносинах, який розірвано [INFO] (а.с.6), від шлюбу народився[PERSON], [INFO] (а.с.5). В свідоцтві про народження дитини батьком записаний відповідач. Сторони спільно не проживають. Дитина знаходиться на повному утриманні позивача та проживає з нею (а.с.5). Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Визначаючи розмір аліментів суд враховує матеріальне становище дітини та платника аліментів, а також те, що позивачка мати дитини, повинна також надавати матеріальну допомогу дитині. Крім того з відповідача необхідно стягнути судовий збір, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судової справи та витрати на правову допомогу фахівця в галузі права (а.с.9).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-08 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом до голови спілки майна [PERSON] про виділення майна в натурі вказуючи, що вони працювали в КСП ім. Калініна в с. Вільхівці, яке в 2000 році було реорганізовано ТОВ «Вільхівчанка». За час роботи в даному підприємстві позивачам були видані сертифікати на право на земельну частку пай. В даний час позивачі мають намір забрати належне їм майно у свою власність, однак при звернені їх до керівництва підприємства про видачу їм належного майна, позивачам було усно відмовлено , через що вони були змушені звернутися в суд з даним позовом . Представник позивачів в судове засідання з»явився, подану позовну заяву підтримує і просить її задоволити. Відповідач в судове засідання з»явився, пред»явлений позов визнає і не заперечує в його задоволенні. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши наявні матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню. Як встановлено в суді, частка майна, на яке мають право позивачі у грошовому виразі складає 51 373 грн. 33 коп. Вимоги позивачів щодо виділення їм визначеного ними майна відповідно до структури майнового паю не буде порушувати права інших власників майнових паїв щодо пропорційності та відповідності структурі майнового паю. З огляду на викладене та з урахуванням позиції відповідача, вимоги позивачів слід задоволити. У відповідності до ч. 1 ст. 364 ЦК України «Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності»

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-08 00:00:00

07 серпня 2008 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки [PERSON], в якій просив стягнення з нього аліментів на утримання його сина: [PERSON], [INFO] - припинити, починаючи з 01 липня 2008 року. В обґрунтуванні своїх позовних вимог позивач вказав на те, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2005 року з нього було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], до досягнення ним двадцяти трьох років. З 01 липня 2008 року і по теперішній час його син [PERSON] студентом будь якого навчального закладу не являється. Він часто хворіє також на його утриманні знаходиться неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Тому він змушений звертатися з позовом до суду. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В позовній заяві просив суд винести рішення за його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, суду пояснила, що дійсно за рішенням суду з позивача стягуються аліменти на утримання їх спільного сина на момент його навчання. З 01 вересня 2008 року [PERSON] навчається на п'ятому курсі в Дніпропетровському національному університеті залізничного транспорту імені академіка В. Лазаряна, для стягнення аліментів на його утримання за період навчання вона буде окремо подавати позов. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суду не повідомив. Заслухавши відповідачку, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги належить задовольнити. Відповідно до ч.2 ст.199 СК України передбачає, що право на утримання припиняється в випадку припинення навчання. У судовому засіданні було встановлено, що відповідач є батьком повнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження останнього від 22 жовтня 1987 року, актовий запис № 3635 відділу ЗАГС виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська (а.с.9). Заочним рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2005 року з [PERSON], 1961 року народження було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1\6 частини з усіх видів заробітку (прибутку) щомісячно, починаючи з 26 вересня 2005 року і до досягнення дитиною двадцяти трьох років, на користь матері [PERSON], допустивши по справі негайне виконання (а.с.4). На підставі рішень Державних екзаменаційних комісій визнано студента [PERSON] факультету «Електрифікація залізниць», який здобув освітньо-кваліфікаційний рівень базової вищої освіти «бакалавр» з видачею диплому бакалавра, та відраховано з університету у зв'язку з закінченням навчання, що підтверджується витягом з наказу № 384/ст. від 01.07.2008 року (а.с.7). Тому, на підставі вище викладеного відповідно до ч.2 ст.199 СК України суд приходить до висновку, що у зв'язку з припиненням навчання з 01 липня 2008 року необхідно припинити стягнення аліментів з [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], на користь матері [PERSON]. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-08 00:00:00

У червні 2008 року КП „ВРЕЖО №4” звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 6 326 грн. 24 коп. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначав, що в [ADDRESS] в м.Запоріжжі зареєстрована та проживає відповідач, яка ухиляється від виконання своїх обов’язків відповідно до договору найма, чим спричиняє збиток КП «ВРЕЖО №4», що ставить у тяжке матеріальне становище. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала на підставах, які викладені у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з’явилась, причини неявки суду не відомі, але вона була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Загальні положення про плату за користування житлом, плату за комунальні послуги та строки їх внесення передбачені ст.ст.66, 67, 68 Житлового кодексу України. Згідно довідки КП „ВРЕЖО №4” відповідач зареєстрована та проживає по [ADDRESS] (а.с.4). Згідно довідки та розрахунку у відповідача існує заборгованість по квартирній платі за комунальні послуги станом за період з 01.05.2005 по 01.05.2008р. у розмірі 6 326 грн. 24 коп., а всього станом на 01.05.2008р. заборгованість складає 9 632 грн. 19 коп. (а.с.3). Відповідач користується комунальними послугами, однак оплату вносить не в повному обсязі. В результаті невиконання обов'язків у відповідача утворилася заборгованість перед позивачем, яка до теперішнього часу не сплачена, в добровільному порядку спір не вирішено. Суд, аналізуючи і оцінюючи докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-08 00:00:00

У червні 2008 року КП „ВРЕЖО №4” звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 3516,97грн. В процесі розгляду справи представник позивача уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідачів заборгованість в сумі 907,78грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначав, що за адресою м.Запоріжжя, [ADDRESS] зареєстровані та проживають відповідачі, які ухиляються від виконання своїх обов’язків відповідно до договору найма, чим спричиняють збиток КП «ВРЕЖО №4», що ставить у тяжке матеріальне становище. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала на підставах, які викладені у позовній заяві. Відповідачі в судове засідання не з’явилися, причини неявки суду не відомі, але вони були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Загальні положення про плату за користування житлом, плату за комунальні послуги та строки їх внесення передбачені ст.ст.66, 67, 68 Житлового кодексу України. Згідно довідки КП „ВРЕЖО №4” відповідачі зареєстровані та проживають за адресою м.Запоріжжя, [ADDRESS] (а.с.4). Згідно довідки та розрахунку у відповідачів існує заборгованість по квартирній платі за комунальні послуги станом на 14.08.2008р. 907,78грн. (а.с.6-9). Відповідачі користуються комунальними послугами, однак оплату вносять не в повному обсязі. В результаті невиконання обов'язків у відповідачів утворилася заборгованість перед позивачем, яка до теперішнього часу не сплачена, в добровільному порядку спір не вирішено. Суд, аналізуючи і оцінюючи докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-08 00:00:00

04.08.2008 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на дружину у розмірі 1\\6 частини заробітку (доходу) до досягнення дитиною трьох років. В судовому засідання позивачка позовні вимоги підтримала, просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в розмірі відповідно діючого законодавства. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з*явилася, просить справу розглянути без її участі, заперечує проти задоволення позову, про що суду надала заяву. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановленні такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 вересня 2007 року Часовоярською міською радою Донецької області, актовий запис № 57 (а.с.4). Від сумісного життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] року народження (а.с. 5), який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с. 7). З 01.07.2008 року сторони мешкають окремо та з цього часу відповідач не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання свого сина та на її утримання, бо вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Згідно до ст. 84 ч.2 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідач сплачує аліменти на утримання: дитини - Павла, 2006 року народження, &frac14; частину заробітку (доходу) та матері дитини - [PERSON], 1/10 частину заробітку (доходу) до досягнення дитиною трьох років. П. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року “Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів” зазначає, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров*я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 70 ЗУ від 21.04.1999 року № 606-Х1У “Про виконавче провадження” максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Враховуючи конкретні обставини справи, а саме: відповідач працездатний, має постійний заробіток, здоровий, інвалідом не являється, сплачує аліменти на утримання дитини та матері дитини до досягнення дитиною трьох років, суд вважає необхідним стягнути аліменти в розмірі 1/12 частини заробітку (доходу). Крім того, в порядку ст. 79 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 51 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 7,50 грн., а також на підставі п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за 1 місяць.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що вона являється його дочкою на підставі свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 13.06.1990 р. відділом РАЦС Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська, актовий запис № 975. Просить стягнути з [PERSON] на своє утримання, як таку, що продовжує навчання, в твердій грошовій сумі у розмірі 649 грн. щомісячно до закінчення нею навчання, але не більше як до 23 років. Просить позов задовольнити. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлений згідно правил ст. 76 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Так, згідно до свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 13.06.1990 р. відділом РАЦС Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська, актовий запис № 975, [PERSON] являється дочкою [PERSON] У відповідності до ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка чи син продовжують навчання, і у зв'язку з чим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею двадцяти трьох років, таким чином з [PERSON] необхідно стягнути аліменти на користь [PERSON] на її утримання, аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до закінчення нею навчання, але не більше як до 23 років. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 51 грн. Відповідно до ст. 81 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 30 грн. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 198, 199, 200 Сімейного Кодексу України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання [PERSON], [INFO] безвісно відсутньою, з тих підстав, що протягом одного року у місці її постійного проживання немає відомостей про місце його перебування. Представники заінтересованих осіб - КЖЕП № 53, ВГіРФО Індустріального РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області у судове засідання не з'явилися. Надійшли повідомлення з проханням слухати справу у їх відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухав пояснення заявниці, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 29.04.1989 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб (а. с 5). Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с 6). Вони разом проживали [ADDRESS] (а.с 8) У судовому засіданні заявниця пояснила, що у у жовтні 1995 року чоловік нічого не пояснивши пішов із дому і до теперішнього часу його місце знаходження нікому не відомо. Згідно довідки Індустріального РВ ДМУ УМВС України у Дніпропетровській області від 14.07.2008 року [PERSON] зверталася із заявою за фактом безвісного зникнення свого чоловіка - [PERSON], 1965 року народження, з яким вона втратила зв'язок з жовтня 11995 року. До теперішнього часу місцезнаходження [PERSON] не встановлено (а.с 12). Із пояснень свідка [PERSON] та письмових пояснень [PERSON],[PERSON] та [PERSON], вбачається, що [PERSON] [ADDRESS] не проживає і не з'являється з 1997 року. Заявниця просить визнати [PERSON], [INFO] безвісно відсутнім, що необхідно для перерахунку оплати комунальні послуги та квартплати. Згідно ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутнім, якщо протягом одного року у місці його постійного проживання немає відомостей про місце його перебування. З огляду на викладене, суд вважає, що вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-08 00:00:00

Позивачка просить стягувати аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів доходу на неповнолітню доньку [PERSON] - [INFO], яка знаходиться на її утриманні, поскільки чоловік залишив сім»ю, добровільно допомоги на дитину не надає. Третя особа не заперечує стягувати аліменти, поскільки бувший чоловік не проживає із [PERSON]. Їй відомі наслідки прийняття рішення про стягнення аліментів дружині від другого шлюбу. Відповідач позов визнав, згоден сплачувати аліменти на дитину в розмірі визначеному судом. Позов підлягає задоволенню, поскільки обоє з батьків зобов»язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Outcome: approved