Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 1997 року по 2007 рік, від якого мають двох дітей: сина [PERSON] [INFO] та дочку [PERSON] [INFO], 15.10.2001 року їй була подарована квартира [ADDRESS], в ній зареєстрований також відповідач, але після розірвання шлюбу він виїхав за іншою адресою, добровільно виписатися він не бажає, а тому позивач просила суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування спірною квартирою відповідно до ст.71 ЖК України в зв”язку з тим, що він не користується квартирою більше шести місяців без поважних причин. В судовому засіданні позивач уточнила свої позовні вимоги і просила суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування житлом на підставі ст.405 ЦК України в зв”язку з тим, що він не користується спірною квартирою більше року без поважних причин. Відповідач в судове засідання не з”явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином , причини неявки суду не повідомив, заяви щодо розгляду справи в його відсутності до суду не надходило, а тому суд вважає за можливе на підставі ст.ст.224,225 ЦПК України за згодою позивача провести заочний розгляд даної справи без участі відповідача. Заслухавши пояснення позивача, покази свідків, оглянувши матеріали даної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 02.08.1997 року по 20.12.2007 року, від якого мають сина [PERSON] [INFO] та дочку [PERSON] [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про одруження , про розірвання шлюбу та про народження дітей. З матеріалів справи також вбачається, що позивачці 15.10.2001 року була подарована квартира [ADDRESS], що слідує з копії договору купівлі-продажу від 15.10.2001 року, посвідченого державним нотаріусом Білоцерківської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 1-3365. Згідно довідки ЖЕК-3 в спірній квартирі зареєстровані позивачка, відповідач та їхні неповнолітні діти. Але судом встановлено, що з вересня 2007 року відповідач в цій квартирі не проживає, жодної участі в оплаті комунальних послуг він не приймає. Ці обставини підтвердили в суді свідки [PERSON]. та [PERSON]., які є сусідами позивачки, знають добре їхню сім”ю з моменту придбання вказаної вище квартири та вселення в цей будинок в 2001 році. Покази свідків приймаються судом до уваги, оскільки вони є послідовними, не суперечать поясненням позивачки, іншим доказам по справі. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім”ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім”ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. По справі встановлено, що позивачка є власником спірної квартири, відповідач поселився в цю квартиру і був зареєстрований в ній як член сім”ї власника житла, але в квартирі не проживає більше року, шлюб між сторонами розірвано. Доказів того, що відповідачу чинилися перешкоди в користуванні спірною квартирою, суду не надано. Судом враховуються при вирішенні спірного питання ті обставини, що відповідач жодних заперечень на позовну заяву не надав, до суду не з”явився, по питанню вселення в спірну квартиру нікуди не звертався. Таким чином, проаналізувавши всі надані докази по справі суд приходить до висновку, що відповідач дійсно без поважних причин більше року не користується спірною квартирою, а тому суд вважає за можливе визнати його таким, що втратив право на користування житлом. На підставі ст.4 п.18 Декрету КМ України “Про державне мито” позивач звільнена від сплати судового збору /держмита/ на користь держави. Враховуючи наведене та

Outcome: approved