Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача в порядку регресу 5244,96 грн. виплаченого страхового відшкодування та судові витрати. Під час розгляду справи позивач збільшив заявлені вимоги та просив також стягнути з відповідача три відсотки річних в розмірі 400,68 грн., збитки в розмірі 1837,10 грн. та пеню в розмірі 191,97 грн. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що між позивачем та [PERSON]. був укладений договір добровільного страхування автотранспортних засобів № 202/122/2005 від 28.03.2005 року за умовами якого страховик зобов`язується при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику. 22.05.2005 року о 09 год. 00 хв. сталася ДТП за участю застрахованого транспортного засобу марки “Деу Ланос”, д.н. [NUMBER], який належить [PERSON]. та автомобіля марки “Мерседес 200”, д.н.[NUMBER] під керуванням відповідача. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 29.06.2005 року встановлено, що вказана ДТП сталася внаслідок порушення ПДР водієм [PERSON]. Для встановлення характеру та розміру відшкодування заподіяної шкоди було проведено автотоварознавче дослідження, згідно якого розмір матеріального збитку, заподіяного автомобілю марки “Деу Ланос”, д.н. [NUMBER], становить 5244,96 гривень. Позивач на підставі страхового акту № 91/202/04 від 04.07.2005 року здійснив виплату страхового відшкодування в сумі 5244,96 гривень. Отже, оскільки позивач згідно вимог ЦК України, має право зворотної вимоги (регресу) до винної у заподіянні шкоди особи, тому позивач просить стягнути з відповідача на його користь сплачену суму страхового відшкодування, а також три відсотки річних в розмірі 400,68 грн., збитки в розмірі 1837,10 грн. та пеню в розмірі 191,97 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов з викладених в ньому підстав та просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив в задоволенні позову відмовити, з огляду на те, що у позивача були відсутні підстави для виплати [PERSON]. страхового відшкодування, оскільки керувала транспортним засобом особа, яка не була зазначена в переліку осіб, які мали право керувати застрахованим транспортним засобом, а також позивачем належним чином не було визначено пошкодження, які зазнав автомобіль під час ДТП, оскільки не було враховано тієї обставини, що застрахований автомобіль і раніше потрапляв в ДТП та отримував пошкодження. Вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та [PERSON]. був укладений договір добровільного страхування автотранспортних засобів № 202/122/2005 від 28.03.2005 року за умовами якого страховик зобов`язується при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику. 22.05.2005 року о 09 год. 00 хв. сталася ДТП за участю застрахованого транспортного засобу марки “Деу Ланос”, д.н. [NUMBER], який належить [PERSON]. та автомобіля марки “Мерседес 200”, д.н.[NUMBER] під керуванням відповідача. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 29.06.2005 року встановлено, що вказана ДТП сталася внаслідок порушення ПДР водієм [PERSON]. При цьому, посилання представника відповідача на те, що вказана постанова є незаконною та оскаржена позивачем в апеляційному порядку, є безпідставними, оскільки відповідно до повідомлення Голови Апеляційного суду м. Києва від 28.07.2008 року № 33-1452/2008 підстав для скасування вказаної постанови не вбачається. Для встановлення характеру та розміру відшкодування заподіяної шкоди було проведено автотоварознавче дослідження, згідно якого розмір матеріального збитку, заподіяного автомобілю марки “Деу Ланос”, д.н. [NUMBER], становить 5244,96 грн. за виключенням франшизи. Позивач на підставі страхового акту № 91/202/04 від 04.07.2005 року здійснив виплату страхового відшкодування в сумі 5244,96 гривень. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Згідно ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України „Про страхування”, для страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Таким чином, з наведеного вбачається, що підлягають задоволенню вимоги позивача в частині стягнення з відповідача суми виплаченого страхового відшкодування в розмірі 5244,96 грн., решта вимог є безпідставними і такими, що не грунтуються на вимогах чинного законодавства. Разом з цим, необхідно зазначити, що суд критично оцінює та, як наслідок, не приймає до уваги підстави з яких відповідач заперечує проти позову, оскільки вони не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, спростовуються наявними в справі матеріалами, а тому є безпідставними. Більш того, оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, то у відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 82,00 грн. (52,00 грн.+30,00) у відшкодування судових витрат. Враховуючи викладене,

Outcome: partial