Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом до Печерського районного суду м. Києва, в якому просить суд зобов'язати відповідачів надати йому та членам його сім»ї житлове приміщення (квартиру) в м. Києві житловою площею не менше 40,95 квадратних метрів. Мотивує позов тим, що з серпня 1984 р. по грудень 2004 р. проходив службу у Збройних Силах України. 25.12.2004 р. наказом першого заступника Міністра оборони України його було звільнено в запас. Має вислугу понад 20 років, тому згідно законодавства набув статусу ветерана військової служби. Відповідно до Закону України «Про статус ветеранів військової служби та їх соціальний захист», ветерани мають право на першочергове, але не пізніше одного року після звільнення з військової служби, отримання житла за рахунок Міністерства оборони України. Але до цього часу квартиру йому не надали. На даний час разом з дружиною та донькою проживає в квартирі своєї матері. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги, надавши аналогічні пояснення в обґрунтування позовних вимог. Представник відповідача Міністерства оборони України Ковалець І.М. в судовому засіданні проти позову заперечував. Пояснив, що позивач дійсно перебуває на квартирному обліку, має право на отримання житла, але квартири надаються в порядку черговості. На даний час [PERSON] перебуває в пільговій черзі - «звільнених ветеранів військової служби» - під № 1456. Тобто якщо йому надати квартиру позачергово, то цим будуть порушені права інших осіб. Також зазначив, що норма закону, яка надає ветеранам військової служби право на отримання житла у строк не більше року після звільнення на позивача не поширюється, оскільки дана норма відноситься до військовослужбовців, які після звільнення переїхали на інше місце проживання. А позивач після звільнення залишився проживати в м. Києві. Представник Печерсько-Голосіївського об»єднаного районного в місті Києві військового комісаріату, повідомлений про день та час розгляду справи належно, в судове засідання не з»явився. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, предстанвика відповідача, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного висновку. Згідно довідки Печерсько-Голосіївського об»єднаного районного в місті Києві військового комісаріату № 3/168 від 26.02.2008 р. позивач служив в Збройних силах з 04.08.1984 р. по 14.01.2005р. (а.с. 9). Наказом першого заступника Міністра оборони України від 25.12.2004 р. позивача було звільнено в запас з вислугою років 20 років 4 місяці (а.с. 10). Згідно цього ж наказу він звільнявся в зв'язку з реформуванням Збройних сил України із залишенням на квартирному обліку для позачергового отримання житла за рахунок Міністерства оборони України. Згідно ст. 1 Закону України «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняться із служби у зв'язку з реформуванням Збройних сил України та членів їх сімей» військовослужбовцям, які звільняються зі Збройних сил України у зв'язку з їх реформуванням, статус ветерана військової служби надається у разі вислуги 20 років і більше у календарному обчисленні або 25 років у пільговому обчисленні. Тобто [PERSON] з моменту звільнення зі Збройних сил України набув статусу ветерана військової служби. Відповідно до довідки № 1109 від 07.05.2008 р. позивач перебуває на квартирному обліку у ЖК гарнізону м. Київ з 15.06.2000 р. (а.с. 8). Згідно ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів військової служби та їх соціальний захист», ветерани військової служби мають право на першочергове, але не пізніше одного року після звільнення з військової служби, отримання житла за рахунок Міністерства оборони України. Крім того, згідно вказаної довідки, квартирний облік, на якому перебуває позивач, ведеться житловою комісією гарнізону м. Києва. З наведеного вбачається, що отримання житла здійснюється за рахунок Міністерства оборони України. Тому вимоги позивача щодо Печерсько-Голосіївського об»єднаного районного в місті Києві військового комісаріату є безпідставними, і в цій частині слід відмовити. Ст. 3 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03.08.2006 р., передбачено, що житлові приміщення надаються військовослужбовцям у межах норм, встановлених законодавством. Згідно ст. 47 ЖК Української РСР норма житлової площі на одну особу встановлюється у розмірі 13,65 квадратного метра на одну особу. Тому вимоги позивача щодо надання квартири площею не менше 40,95 кв. м є обґрунтованими. Відповідно до ст. 50 ЖК Української РСР жиле приміщення, що надається громадянам для проживання, має бути благоустроєним стосовно до умов даного населеного пункту, відповідати встановленим санітарним і технічним вимогам. При наданні жилих приміщень не допускається заселення однієї кімнати особами різної статі, старшими за дев'ять років, крім подружжя. Таким чином, в судовому засіданні позивачем доведено порушення його законних прав, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: partial