overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-11 00:00:00

11 вересня 2008 року [PERSON] звернулась в суд з позовом про визнання права власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] . Вимоги обгрунтовує тим, що вона та [PERSON] одружились 02 грудня 1997 року. Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] року народження. Перебуваючи в шлюбі вони з [PERSON] купили квартиру по [ADDRESS] , договір купівлі продажу був оформлений на [PERSON] 25 лютого 2004 року шлюб між нею та [PERSON] було розірвано. 27 червня 2004 року [PERSON] помер. Після смерті батька син — [PERSON] прийняв спадщину на належну [PERSON] 1/2 частину вищезазначеної квартири. Рахує, що оскільки квартира була придбана нею та [PERSON] під час шлюбу, тому 1/2 частина квартири належить їй на праві приватної власності. Оскільки питання щодо визнання права власності на частину квартири може бути вирішено лише в судовому порядку, у зв'язку з чим звернулась в суд з позовом. Просить встановити, що їй належить на праві приватної властості 1/2 частина квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить постановити рішення, яким визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази справи, зокрема: копію паспорта [PERSON] (а.с.5), копію свідоцтва про одруження (а.с.6), копію свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.7), копію свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.8), копію свідоцтва про шлюб (а.с.9), копію свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.10), копію витягу про реєстрацію права власності на квартиру (а.с.11), копію технічного паспорта на квартиру (а.с.12,13), довідку ЖКП №1 (а.с.14), довідку КП "Волинське обласне Бюро технічної інвентаризації" (а.с.23), висновок судової будівельно-технічної експертизи (а.с.26-41), суд прийшов до висновку, що позов є підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до ст.60 Сімейного Кодексу України, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Відповідно до ст.368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю. Відповідно в ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це його право оспорюється або не визнається іншою особою а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. А тому суд позов задовольняє і визнає, що [PERSON] належить на праві приватної власності 1/2 частина квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-11 00:00:00

Позивачка являється спадкоємцем першої черги за законом на спадкове майно померлого [INFO] її чоловіка -[PERSON], з яким вона проживала разом на момент його смерті в с. Сагайдак Шишацького району Полтавської області. Для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом позивачка звернулась в Шишацьку державну нотаріальну контору, але державний нотаріус відмовив їй у видачі даного свідоцтва, так як померлий чоловік позивачки за життя не вніс до реєстру прав власності на нерухоме майно домоволодіння, щ розташоване [ADDRESS], та не отримав державного акта на земельну ділянку для обслуговування даного домоволодіння те ведення особистого селянського господарства площею 0,77 га, які він придбав на підставі договору купівлі-продажу від 22.06.2005 року у [PERSON], тому позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом на захист своїх майнових прав. В судовому засіданні представник позивачки підтримав позов, просив суд задовольнити позовні вимоги позивачки. Представник відповідача в судове засіданні не з'явився, звернувся до суду з заявою, в якій повідомив, що позов визнає, просить суд розглянути справу без його участі. Заслухавши пояснення представника позивачки, ознайомившись з матеріалами справи, перевіривши та оцінивши наявні докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки обгрунтовані і підлягають задоволенню, визнання позову відповідачем не суперечать вимогам закону, не порушують прав, свобод і інтересів інших осіб, підстав для неприйняття судом визнання позову відповідачем не має. На підставі ст.ст.328,346,392,1216-1218,1220-1223,1225,1228,1261,1268,1296-1299 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-11 00:00:00

Позивачі являється спадкоємцем першої черги за законом на спадкове майно померлого [INFO] його батька - [PERSON], який проживав в с.Тищенки Шишацького району Полтавської області. [INFO] померла мати позивача - [PERSON], яка на день своєї смерті проживала з померлим [INFO] батьком, тому померлий батько фактично успадкував її майно, але оформити на себе не міг, так як помер через два з половиною місяці (спадкова трансмісія). В спадкове майно померлої [INFO] матері позивачки - [PERSON] входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,77 га., яка розташована на території Великобузівської сільської ради та грошові заощадження, а в спадкове майно померлого [INFO] батька позивача - [PERSON], входить домоволодіння, що розташоване [ADDRESS], земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,77 га., та грошові заощадження. Як спадкоємиць першої черги за законом позивач звернувся в Шишацьку державну нотаріальну контору для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно померлих батьків, але держаний нотаріус відмовив йому у видачі даного свідоцтва, так як спадкове домоволодіння не внесено в реєстр прав власності на нерухоме майно тому позивач звернувся до суду з зазначеним позовом на захист своїх майнових прав. В судовому засіданні позивач підтримав свій позов, просив суд задовольнити його позовні вимоги. Представник відповідача в судове засіданні не з'явився, звернувся до суду з заявою, в якій повідомив, що позов визнає, просить суд розглянути справу без його участі. Заслухавши пояснення позивача, ознайомившись з матеріалами справи, перевіривши та оцінивши наявні докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача обгрунтовані і підлягають задоволенню, визнання позову відповідачем не суперечать вимогам закону, не порушують прав, свобод і інтересів інших осіб, підстав для неприйняття судом визнання позову відповідачем не має. На підставі ст.ст. 328,346,392,1216-1218,1220-1223,1225-1228,1261,1268-1270,1296-1299 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про надання права на укладення шлюбу, яку мотивує тим, що вона народилася [INFO] в селі Середнє Водяне, Рахівського району, Закарпатської області. Зазначає, що в даний час вона вагітна, перебуває на обліку по вагітності у Рахівській РЛ, тому мають намір укласти шлюб з [PERSON], однак їй відмовлено у реєстрації шлюбу, оскільки заявниця не досягла шлюбного віку, встановленого Сімейним кодексом України. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала та пояснила, що дійсно має намір одружитися з [PERSON], оскільки вони кохають одне одного, невдовзі у них народиться дитина, вступити в шлюб її ніхто не примушує, тому на задоволенні заяви наполягає. [PERSON] в судовому засіданні наведені у заяві вимоги визнав та пояснив, що дійсно проживає у фактичному шлюбі з [PERSON]. Оскільки [PERSON] в даний час вагітна, тому мають намір укласти шлюб. Батьком дитини себе визнає. [PERSON] пояснила, що дійсно її дочка [PERSON] проживає у фактичному шлюбі з [PERSON]. Заперечень щодо укладення ними шлюбу не має. Представник органу опіки та піклування Рахівської РДА - Годван М.І. заперечень щодо задоволення заяви не заявила. Заслухавши сторін, з'ясувавши наявність підстав для задоволення заяви, суд приходить до наступного висновку. Зі свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] в селі Середнє Водяне, Рахівського району, Закарпатської області. Довідкою Рахівської районної ЛКК №2084 стверджено, що [PERSON], 1993 року народження, 07.11.2008 року пройшла комісію ЛКК та встановлено вагітність 10-11 тижнів. У відповідності до ст.22 Сімейного кодексу України, шлюбний вік для жінки встановлюється у сімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Зі ст.23 Сімейного кодексу України слідує, що за заявою особи, яка досягла чотирнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. В судовому засіданні достовірно встановлено, що одруження [PERSON] з [PERSON] відповідає інтересам заявниці, оскільки вони кохають одне одного та мають намір одружитися. Крім того невдовзі у них має народитися дитина, батьком якої [PERSON] себе визнає. Мати заявниці - [PERSON] володіє інформацією про життєві наміри дочки, не заперечує щодо їх одруження, вступити в шлюб [PERSON] ніхто не примушує, а отже самостійно й вільно примає рішення одружитися, тому заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-12 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за послуги по забезпеченню питною водою та прийому стоків в систему каналізації на суму 1754,61грн. за весь період затримки розрахунку станом на 1.10.2008 року. Представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав наведених в позові та пояснив, що відповідачі користуються послугами з водопостачання та водовідведення, однак за них не розраховуються. Відповідачі, належно повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини неявки суд не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст., ст.224-226 ЦК України, виходячи з наявних у справі матеріалів. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідачі користуються послугами по забезпеченню питною водою та прийому стоків. Між ними та позивачем склалися правовідносини з приводу надання цих послуг, про що свідчать відкритий особовий рахунок та наявність абонентської книжки. Сума боргу підтверджується відповідним розрахунком і за весь період затримки розрахунку станом на 01.10.2008р. складає 1754,61грн.. Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, але такої заяви до суду не подано. При цьому суд керується п.5 ч.3 ст.20 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” від 24.06.2004 р., п.17, п.20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630, ст., ст. 19, 22 Закону України «Про питну воду та водопостачання» згідно до яких споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, відповідно до нормативів(норм) споживання або за показаннями засобів обліку (побудинкових або квартирних лічильників). Квартира знаходиться в користуванні відповідачів за договором найму житлового приміщення. Вони у відповідності до ст., ст. 64, 67 ЖК України зобов'язані сплачувати комунальні послуги згідно з встановленими тарифами, а тому суд стягує з відповідачів на користь позивача всю суму заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, то судовий збір підлягає стягненню з відповідачів на користь держави в дольовому порядку по 12,50грн. з кожного, так як позивача при подачі позову було звільнено від його сплати та на користь позивача по 7,50грн. з кожного сплачених ним витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного та ст., ст. 526, 527, 530, 541, 542, 543 ЦК України, п.5 ч.3 ст.20 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” від 24.06.2004 р., п.17, п.20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630, ст., ст. 19, 22 Закону України «Про питну воду та водопостачання»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-12 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за послуги по забезпеченню питною водою та прийому стоків в систему каналізації на суму 2411,90грн. за весь період затримки розрахунку станом на 1.10.2008 року. Представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав наведених в позові та пояснив, що відповідачі користуються послугами з водопостачання та водовідведення, однак за них не розраховуються. Відповідачі, належно повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини неявки суд не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст., ст.224-226 ЦК України, виходячи з наявних у справі матеріалів. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідачі користуються послугами по забезпеченню питною водою та прийому стоків. Між ними та позивачем склалися правовідносини з приводу надання цих послуг, про що свідчать відкритий особовий рахунок та наявність абонентської книжки. Сума боргу підтверджується відповідним розрахунком і за весь період затримки розрахунку станом на 01.10.2008р. складає 2411,90 грн.. Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, але такої заяви до суду не подано. При цьому суд керується п.5 ч.3 ст.20 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” від 24.06.2004 р., п.17, п.20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630, ст. 19, 22 Закону України «Про питну воду та водопостачання» згідно до яких споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, відповідно до нормативів(норм) споживання або за показаннями засобів обліку (побудинкових або квартирних лічильників). Квартира знаходиться в користуванні відповідачів за договором найму житлового приміщення. Вони у відповідності до ст., ст. 64, 67 ЖК України зобов'язані сплачувати комунальні послуги згідно з встановленими тарифами, а тому суд стягує з відповідачів на користь позивача всю суму заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, то судовий збір підлягає стягненню з відповідачів на користь держави в дольовому порядку по 25,50грн. з кожного, так як позивача при подачі позову було звільнено від його сплати та на користь позивача по 15 грн. з кожного сплачених ним витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного та ст., ст. 526, 527, 530, 541, 542, 543 ЦК України, п.5 ч.3 ст.20 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” від 24.06.2004 р., п.17, п.20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630, ст., ст. 19, 22 Закону України «Про питну воду та водопостачання»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-12 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за послуги по забезпеченню питною водою та прийому стоків в систему каналізації на суму 883,05грн. за весь період затримки розрахунку станом на 1.10.2008 року. Представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав наведених в позові та пояснив, що відповідачі користуються послугами з водопостачання та водовідведення, однак за них не розраховуються. Відповідачі, належно повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини неявки суд не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст., ст.224-226 ЦК України, виходячи з наявних у справі матеріалів. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідачі користуються послугами по забезпеченню питною водою та прийому стоків. Між ними та позивачем склалися правовідносини з приводу надання цих послуг, про що свідчать відкритий особовий рахунок та наявність абонентської книжки. Сума боргу підтверджується відповідним розрахунком і за весь період затримки розрахунку станом на 01.10.2008р. складає 883,05грн.. Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, але такої заяви до суду не подано. При цьому суд керується п.5 ч.3 ст.20 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” від 24.06.2004 р., п.17, п.20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630, ст. 19, 22 Закону України «Про питну воду та водопостачання» згідно до яких споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, відповідно до нормативів(норм) споживання або за показаннями засобів обліку (побудинкових або квартирних лічильників). Квартира знаходиться в користуванні відповідачів за договором найму житлового приміщення. Вони у відповідності до ст., ст. 64, 67 ЖК України зобов'язані сплачувати комунальні послуги згідно з встановленими тарифами, а тому суд стягує з відповідачів на користь позивача всю суму заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, то судовий збір підлягає стягненню з відповідачів на користь держави в дольовому порядку по 17грн. з кожного, так як позивача при подачі позову було звільнено від його сплати та на користь позивача по 10 грн. з кожного сплачених ним витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного та ст., ст. 526, 527, 530, 541, 542, 543 ЦК України, п.5 ч.3 ст.20 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” від 24.06.2004 р., п.17, п.20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630, ст., ст. 19, 22 Закону України «Про питну воду та водопостачання»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому вона пояснила, що їй на праві власності належить кв. [ADDRESS] . Підвал під її квартирою належить відповідачці. Відповідачка переобладнує підвал під магазин «Лабіринт». При перебудові вона збудувала навіс перед входом у цій підвал. Цей навіс частково перекриває вікно квартири позивачці, перешкоджає користуванню вікном. На навісі збирається різний бруд, якій падає з верху. Коли йде дощ, то краплі води перешкоджають позивачці та членам її сім’ї відпочивати та забруднюють вікна та збільшують вологість у її квартири. Збудування цього навісу порушує права позивачці як власника цього житла. Тому позивачка прохає суд зобов’язати відповідачку усунути перешкоди у користуванні своїм житлом шляхом зносу навісу, розташованого у вході в підвальне приміщення, яке належить на праві власності відповідачці. В судовому засіданні представник позивачці підтримав вищевказані вимоги позивачці та прохає суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідачка в судовому засіданні прохає відмовити в задоволенні цього позову, так як знаходить його незаконним та не обґрунтованим. Представник 3-ї особи – Гагарінської районної державної адміністрації повністю підтримала позов позивачці, заявила що будівництво яке веде відповідачка є самовільним. Тому вона попрохала суд задовольнити позов позивачці в повному обсязі. Суд, вислухавши всіх ціх вищевказаних осіб, вивчивши матеріали цієї справи, вважає на необхідне задовольнити позов позивачці, так як знаходить його законним та обґрунтованим та таким що відповідає чинному законодавству. Відповідно матеріалів цієї справи відповідачка ні якого дозвілу на будівництво навісу над підвалом у свій магазин «Лабіринт» ні від яких державних установ не получала і тому цей навіс збудований самовільно і тому суд вважає що його треба знести, так як він заважає позивачці користуватися своєю власністю і тому суд находить її вимоги законними та обґрунтованими. Тому слід задовольнити її позов в повному обсязі. Так як суперечка по цієї справі дозволена на користь позивачці, з відповідачці слід стягнути на користь позивачці судові витрати: судовий збір в розмірі 8 гривень 50 копійок та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в суді в розмірі 7 гривень 50 копійок. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-12 00:00:00

В жовтні 2008 року [PERSON] звернулася з позовною заявою до [PERSON] про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, в якій вказувала, що з [INFO] вона працювала на посаді [INFO] [PERSON] . За період роботи позивачці не в повному обсязі була виплачена заробітна плата, внаслідок чого виникла заборгованість за період з [INFO] в сумі [INFO] ., яку [PERSON] просила стягнути з відповідача. Позивачка в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, підтвердивши обставини, викладені в позові. Представник відповідача – [PERSON] в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю. Заслухавши пояснення позивачки, представника відповідача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного Судом встановлено, що з [INFO] позивачка працювала на посаді [INFO] [PERSON] (а.с. 2). Як вбачається з матеріалів справи (а.с.3) за період з [INFO] товариство нарахувало [PERSON] заробітну плату в сумі [INFO] ., проте вказану суму не виплатило. Відповідно до ст.115, ст. 116 Кодексу законів про працю України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміж уток часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, а при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. За таких обставин суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім цього суд вважає за необхідне на підставі п.2 ч. 1 ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 79, п. 2 ч. 3 ст. 81, ч.ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України, п. 1 ч. 1 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» від 21 січня 1993 року N 7-93 (зі змінами) з відповідача підлягають стягненню 30 грн. витрат з інформаційно – технічного забезпечення розгляду справи на користь державного бюджету Вознесенського району та 51 грн. державного мита на користь місцевого бюджету Олександрівської селищної ради. На підставі викладеного,

Outcome: approved