Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-02 00:00:00

07.07.2006 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди завданої ушкодженням здоров"я. Посилаючись на положення статей 1166, 1167, 1187 ЦК України просив стягнути 200000 грн у відшкодування моральної шкоди, по 47 грн 83 коп. щомісячно за період з 16.07.2003 року по 08.08.2007 року та 1568 грн у відшкодування втраченого заробітку. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги уточнив. Зокрема, він змінив підставу позову, і посилаючись на статті 440, 440-1, 450, 457 ЦК УРСР просив стягнути з відповідача 25000 грн у відшкодування моральної шкоди; 22000 грн у відшкодування матеріальної шкоди за період з 16.07.2003 року по 03.10.2008 року, з розрахунку 62.5 х 352 = 22000, де: 62.5 - період (у місяцях) з дня заподіяння шкоди здоров'ю і до дня ухвалення рішення, 352 - щомісячний розмір втраченого заробітку; 2000 грн у відшкодування витрат на правову допомогу адвоката. Представник відповідача позов не визнав. Він зазначив, що позивач не перебував з відповідачем ні в трудових ні в цивільних правовідносинах. В момент заподіяння шкоди він знаходився на території підприємства, як стороння особа й без відповідного дозволу. Оскільки відповідач не винний у заподіянні шкоди, позивач не має права на її відшкодування за його рахунок. Представник третьої особи вважає, що відповідно до законодавства обов'язок по відшкодуванню завданої позивачеві шкоди покладається на відповідача. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 16.07.2003 року, приблизно о 10 годині, на території дільниці механічної обробки металу відкритого акціонерного товариства "Завод металоконструкцій та металооснастки" здійснювалося розвантаження автомобіля "ГАЗель" за допомогою кран-балки. Після виконання зазначеної роботи, виконуючий обов'язки майстра[PERSON] почав відводити кран-балку на місце стоянки. Під час цього, до [PERSON] підійшов позивач, який опинився в зоні роботи кран-балки. В цей момент, з кран-балки на голову позивача впав електродвигун з редуктором, що спричинило чисельні ушкодження його здоров"я, зокрема: відкриту черепно-мозкову травму з багатоуламковим переломом своду черепа з переходом на основу, забій головного мозку тяжкого ступнею, субарахноідальний крововилив. Висновком судово-медичної експертизи від 12.03.2007 року у позивача встановлено 80 % втрати професійної працездатності. Відповідно до статті 440 ЦК УРСР (далі по тексту - Кодекс), що діяв на момент ушкодження здоров"я позивача, шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, у повному обсязі. Статтею 440-1 Кодексу встановлено, що моральна (немайнова) шкода, заподіяна громадянину діями іншої особи, яка порушила її законні права, відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду. Згідно статті 450 Кодексу, організації і громадяни, діяльність яких пов'язана з небезпекою для оточуючих (транспортні організації, промислові підприємства, будови, власники автомобілів та ін.), зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, якщо не доведуть, що шкода виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Аналогічні норми містяться й у статтях 1166, 1167, 1187 ЦК України, який діє з 01.01.2004 року. Експлуатація відповідачем кран-балки вважається діяльністю, що пов'язана з небезпекою для оточуючих. Оскільки відповідач не надав доказів на підтвердження того, що падіння на голову позивача електродвигуна з редуктором відбулося внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, саме відповідач повинен відшкодувати завдану позивачеві майнову та моральну шкоду. Виходячи з положень статті 470 Кодексу, статей 5, 1195 ЦК України, з урахуванням розмірів мінімальної заробітної плати в період з 16.07.2003 року по 30.09.2007 року (50.5 місяців) та відсотку втрати професійної працездатності, разовому стягненню на користь позивача підлягає 12069 грн 60 коп. Не зважаючи на те, що в подальшому мінімальний розмір заробітної плати збільшився, представник позивача наполягав на стягненні за період з 01.10.2007 року по жовтень 2008 року виходячи із щомісячної суми 352 грн. За таких обставин, за період з 01.10.2007 року по 30.09.2008 року включно (12 місяців), підлягає стягненню 352 х 12 = 4224 грн. Таким чином, за період з 16.07.2003 року по 30.09.2008 року на користь позивача слід стягнути 12069,60 + 4224 = 16293 грн 60 коп. Статтею 59 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік" з 01.10.2008 року встановлено мінімальний розмір заробітної платі на рівні 545 грн. У зв'язку з цим, відповідача слід зобов'язати починаючи з 01.10.2008 року сплачувати на користь позивача по 545 х 80% = 436 грн щомісячно, а в разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати - самостійно проводити коригування стягнутої суми. По справі встановлено, що ушкодженням здоров"я позивачу завдано й моральної шкоди, яка полягає у фізичних та душевних стражданнях, а також втратою працездатності. Вирішуючи питання розміру грошового відшкодування завданої моральної шкоди, суд враховує характер правопорушення, глибину і тривалість завданих страждань, невідворотні зміни, які відбулися у житті позивача, при цьому виходячи із засад розумності та виваженості вважає достатньою сатисфакцією стягнення на його користь 15000 грн. Позов в частині відшкодування витрат на правову допомогу адвоката в розмірі 2000 грн не підлягає задоволенню, оскільки суду не було пред'явлено документального підтвердження понесення зазначених витрат.

Outcome: partial