Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-23 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу в сумі 2700 гривень, держмита в сумі 51 грн., витрати на інформаційне технічне забезпечення 30 грн., розходів на сплату юридичної допомоги - 100 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 30 березня 2008 року відповідач взяв у нього в борг гроші в сумі 2700 грн., зобов'язуючись їх повернути не пізніше 05 квітня 2008 року. Позивач кілька разів нагадував відповідачу про повернення боргу, але відповідач борг не повертав. Позивач в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги й пояснив, що відповідач зайняв у нього гроші в сумі 2700 гривень ще в грудні 2007 року, зобов'язуючись повернути їх через місяць. Розписки з нього він не брав, оскільки цілком йому довіряв. Але гроші відповідач не повертав та скрився від нього. 30 березня 2008 року позивач випадково зустрів його та відповідач сам, без якого-небудь впливу з його сторони, написав розписку про повернення грошей в сумі 2700 гривень не пізніше 05 квітня 2008 року. Цю суму відповідач дотепер не повернув. Просив стягнути з відповідача борг в сумі 2700 гривень, держмита в сумі 51 грн., витрати на інформаційне технічне забезпечення 30 грн., розходи на сплату юридичної допомоги - 100 грн. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце та час якого був повідомлений належним чином. У зв'язку з чим на підставі ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд уважає позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Судом установлено, що 30 березня 2008 року відповідач [PERSON] написав розписку, згідно якої він зобов'язується повернути боргу в сумі 2700 гривень [PERSON] не пізніше 05 квітня 2008 року. Згідно ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином й у встановлений строк відповідно до вказівок закону, договору, а при відсутності таких - відповідно до звичайно пропонованих вимог. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання їм грошового зобов'язання. У відповідності ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає іншій стороні (позичальникові) у власність гроші, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей. Згідно ст. 1047 ЦК України сторонами дотримана форма укладання договору позики, що повинен бути зроблений у писемній формі. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, беручи до уваги, що відповідачем не виконані взяті на себе зобов'язання по поверненню отриманої від позивача суми боргу, суд уважає стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу 2700 гривень, держмита в сумі 51 грн., витрати на інформаційне технічне забезпечення 30 грн., розходи по сплаті юридичної допомоги - 100 грн. На підставі викладеного й

Outcome: approved