overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-19 00:00:00

16.09.2008 року Міське комунальне підприємство «Миколаївводоканал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з них заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення у розмірі 1382,97грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з’явилася, про день розгляду справи була повідомленна належним чином. З відома представника позивача суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. З'ясувавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що між відповідачкою, яка проживає за адресою: м.Миколаїв [ADDRESS] і МКП «Миколаївводоканал» був укладений договір на водопостачання і водовідведення шляхом оформлення особового рахунку № 2190782698. Нарахування вартості спожитих послуг відповідачкою здійснювалося відповідно до норм затверджених рішенням Миколаївської міської Ради №385 від 26.06.1998р. Проте відповідачка оплату за одержані послуги не сплачує, у зв*язку з чим станом на 01.09.2008р. утворилась заборгованість в розмірі 1382,97грн. Станом на 01.09.2005 року борг становив 261,09грн., в межах строку позовної давності з 01.09.2005 року по 01.09.2008 року заборгованність складає 1121,88грн. За повідомленням представника позивача сума боргу відповідачами не погашена. Згідно п.11 ст.44 Водного Кодексу України, ст.22 ЗУ «Про питну воду та питне водопостачання», ст.68 ЖК України, п.20,21 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року на споживачів послуг з водопостачання покладено обов’язок своєчасної щомісячної сплати зазначених послуг. Також відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-19 00:00:00

19.09.2008 року Міське комунальне підприємство «Миколаївводоканал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з неї заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення у розмірі 727,23 грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з’явився, про день розгляду справи був повідомленний належним чином. З відома представника позивача суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. З'ясувавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що між відповідачем, який проживає за адресою: м.Миколаїв [ADDRESS] і МКП «Миколаївводоканал» був укладений договір на водопостачання і водовідведення шляхом оформлення особового рахунку № 2190782050. Нарахування вартості спожитих послуг відповідачем здійснювалося відповідно до норм затверджених рішенням Миколаївської міської Ради №385 від 26.06.1998р. Проте відповідач оплату за одержані послуги не сплачуює, у зв*язку з чим станом на 01.09.2008р. утворилась заборгованість в розмірі 727,23грн. Згідно п.11 ст.44 Водного Кодексу України, ст.22 ЗУ «Про питну воду та питне водопостачання», ст.68 ЖК України, п.20,21 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року на споживачів послуг з водопостачання покладено обов’язок своєчасної щомісячної сплати зазначених послуг. Також відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-19 00:00:00

16.09.2008 року Міське комунальне підприємство «Миколаївводоканал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення з них заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення у розмірі 3230.53грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідачі у судове засідання не з’явилися, про день розгляду справи були повідомленні належним чином. З відома представника позивача суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. З'ясувавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що між відповідачами, які проживають за адресою: м.Миколаїв [ADDRESS] і МКП «Миколаївводоканал» був укладений договір на водопостачання і водовідведення шляхом оформлення особового рахунку № 2190782282. Нарахування вартості спожитих послуг відповідачами здійснювалося відповідно до норм затверджених рішенням Миколаївської міської Ради №385 від 26.06.1998р. Проте відповідачі оплату за одержані послуги не сплачують, у зв*язку з чим станом на 01.09.2008р. утворилась заборгованість в розмірі 3230,53грн. Станом на 01.09.2005 року борг становив 1547,71грн., в межах строку позовної давності з 01.09.2005 року по 01.09.2008 року заборгованність складає 1682,82грн. За повідомленням представника позивача сума боргу відповідачами не погашена. Згідно п.11 ст.44 Водного Кодексу України, ст.22 ЗУ «Про питну воду та питне водопостачання», ст.68 ЖК України, п.20,21 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року на споживачів послуг з водопостачання покладено обов’язок своєчасної щомісячної сплати зазначених послуг. Відповідно до ст.64 ЖК України повнолітні члени сім’ї наймача, які проживають разом з ним, несуть солідарну майнову відповідальність за зобов’язаннями. Також відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-19 00:00:00

16.03.2008 року Міське комунальне підприємство «Миколаївводоканал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення з них заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення у розмірі 3213,59грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідачі у судове засідання не з’явилися, про день розгляду справи були повідомленні належним чином. З відома представника позивача суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. З'ясувавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що між відповідачами, які проживають за адресою: м.Миколаїв [ADDRESS] і МКП «Миколаївводоканал» був укладений договір на водопостачання і водовідведення шляхом оформлення особового рахунку № 2190780637. Нарахування вартості спожитих послуг відповідачами здійснювалося відповідно до норм затверджених рішенням Миколаївської міської Ради №385 від 26.06.1998р. Проте відповідачі оплату за одержані послуги не сплачують, у зв*язку з чим станом на 01.09.2008р. утворилась заборгованість в розмірі 3213.59грн. Станом на 01.08.2005 року борг становив 1583,87грн., в межах строку позовної давності з 01.08.2005 року по 01.09.2008 року заборгованність складає 1674.72грн. За повідомленням представника позивача сума боргу відповідачами не погашена. Згідно п.11 ст.44 Водного Кодексу України, ст.22 ЗУ «Про питну воду та питне водопостачання», ст.68 ЖК України, п.20,21 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року на споживачів послуг з водопостачання покладено обов’язок своєчасної щомісячної сплати зазначених послуг. Відповідно до ст.64 ЖК України повнолітні члени сім’ї наймача, які проживають разом з ним, несуть солідарну майнову відповідальність за зобов’язаннями. Також відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-19 00:00:00

24.06.2008 року ВАТ по газопостачанню та газифікації “Миколаївгаз” НАК “Нафтогаз України” звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за спожитий природний газ за період з 01.06.2007р. до 01.05.2008р. у розмірі 811,96 грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з’явився, причину неявки суду не повідомив, про день слухання справи був повідомлений належним чином. З відома представника позивача суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224ЦПК України. З'ясувавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги підлягаючими задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні відповідач проживає за адресою: [ADDRESS] в м.Миколаєві, та являється абонентом ВАТ по газопостачанню та газифікації “Миколаївгаз” як споживач природного газу: користуються газовою плитою. П роте заборгованість за спожитий природний газ не сплачена. Борг за період з 01.06.2007р. по 01.05.2008р. складає 811,96грн. Згідно п.17 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999р. № 2246, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати за газ та послуги з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься споживачем не пізніше 10 числа наступного місяця. На день розгляду справи у суді вказана сума відповідачем не сплачена, тому з нього необхідно стягнути 811,96грн. боргу. Також на підставі ст.88ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-19 00:00:00

що Олександрійське комунальне підприємство “Теплокомуненерго” звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] , [PERSON] заборгованості за спожиту теплову енергію в сумі 2453 грн. 39 коп. Вимоги мотивують тим, що відповідачі проживають у квартирі [ADDRESS] і отримують послуги з теплопостачання. За надані послуги не розраховуються, в зв”язку з чим, станом на 01.10.2008 року утворилась заборгованість у сумі 2453 грн. 39 коп., яку вони і просять стягнути. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідачі позов визнали, пояснивши суду, що не мали змоги заплатити, так як мали тяжке матеріальне становище. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, справа може бути розглянута в попередньому судовому засіданні. Відповідачі отримують послуги з теплопостачання, між ними і позивачем склалися правовідносини з приводу надання цих послуг, про що свідчить відкритий особовий рахунок. Сума боргу підтверджується відповідним рахунком і станом на 01.10.2008 року складає 2453 грн. 39 коп. Відповідно до пп. 12.1 розділу 12 “Правил користування тепловою енергією”, затверджених спільним наказом Міненерго України та Держбуду України від 28.10.1999 року №307/262 та Постанови Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630 “Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання вищеозначених послуг” розрахунки за користування тепловою енергією, яка відпускається енергопостачальними організаціями, здійснюються споживачами відповідно до діючих тарифів, установлених місцевими органами влади та на підставі показань приладів обліку споживання теплової енергії. Квартира є власністю відповідачів і вони повинні нести відповідальність за зобов”язання пов”язані з майном. Дані відносини регулюються ст. 360 ЦК України. При задоволенні позовних вимог підлягають стягненню з відповідачів на користь держави судовий збір у розмірі 51 грн., по 25 грн. 50 коп. з кожного, та на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на суму 30 грн., по 15 грн. з кожного. На підставі п. 23 “Правил надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення”, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.1997 року №1497, ст. 360 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд –

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-19 00:00:00

що Олександрійське комунальне підприємство “Теплокомуненерго” звернулося до суду з позовом про стягнення зі [PERSON] заборгованості за спожиту теплову енергію в сумі 1110 грн. 43 коп. Вимоги мотивують тим, що відповідачка проживає у квартирі [ADDRESS] і отримує послуги з теплопостачання. За надані послуги не розраховується, в зв”язку з чим, станом на 01.10.2008 року, утворилась заборгованість у сумі 1110 грн. 43 коп., яку вони і просять стягнути. У попередньому судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідачка позов визнала повністю, згодна на стягнення боргу. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню , справа може бути розглянута в попередньому судовому засіданні. Відповідачка отримує послуги з теплопостачання, між нею і позивачем склалися правовідносини з приводу надання цих послуг, про що свідчить відкритий особовий рахунок. Сума боргу підтверджується відповідним рахунком і станом на 01.10.2008 року, складає 1110 грн. 43 коп. Відповідно до пп. 12.1 розділу 12 “Правил користування тепловою енергією”, затверджених спільним наказом Міненерго України та Держбуду України від 28.10.1999 року №307/262 та Постанови Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630 “Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання вищеозначених послуг” розрахунки за користування тепловою енергією, яка відпускається енергопостачальними організаціями, здійснюються споживачами відповідно до діючих тарифів, установлених місцевими органами влади та на підставі показань приладів обліку споживання теплової енергії. Квартира є власністю відповідачки і вона повинна нести відповідальність за зобов”язання пов”язані з майном. Дані відносини регулюються ст.ст. 319, 322 ЦК України. При задоволенні позовних вимог підлягають стягненню з відповідачки на користь держави судовий збір у розмірі 51 грн. та на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на суму 30 грн. На підставі п. 23 “Правил надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення”, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.1997 року №1497, ст. 319, 322 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, ч. 4 ст. 130, 212-215 ЦПК України, суд –

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-19 00:00:00

[PERSON] , звернувся до суду із заявою про продовження строку для прийняття спадщини, мотивуючи тим, що в [ADDRESS] [ADDRESS] проживала і була прописана (зареєстрована) його мати [PERSON] [INFO] мати померла. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить: житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] [ADDRESS] земельні ділянки, майновий пай, грошовий вклад з відповідними відсотками та компенсаційними нарахуваннями. Відповідно до цивільного законодавства, яке діяло на час після відкриття спадщини визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Отож він прийняв спадщину, шляхом вступу у фактичне володіння і розпорядження своєю часткою у спадковому майні, так як він являється спадкоємцем за законом, інших спадкоємців за законом або заповітом не має. Заявник [PERSON] , не зміг подати заяви до держнотконтори про прийняття спадщини з тієї причини, що пропустив строк встановлений для прийняття спадщини, який починається згідно з нині діючим ЦК України з моменту відкриття спадщини. В судовому засіданні [PERSON] , заявлені вимоги підтримує і просить заяву задовольнити, визначити йому додатковий строк для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини його матері Федик Ганни Сидорівни. Представник відповідача [PERSON] , в судове засідання не з’явився, надав суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення. Суд заслухавши пояснення сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заяву слід задовольнити, так як позовні вимоги визнаються представником відповідача, і [PERSON] , пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини в зв?язку із змінами чинного законодавства. Вказаний факт також підтверджується копією свідоцтва про смерть матері, копією свідоцтва про народження, копією паспорту, копією Чорнобильського посвідчення, копією довідки селищної ради. На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] . звернувся до суду з позовною заявою, у якій просить визнати за ним право власності на самочинно забудоване нерухоме майно, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказував, що він є власником житлового будинку з господарчими будівлями, огорожами та спорудами [ADDRESS] який розташований на земельній ділянці, загальною площею 1514 кв.м., користувачем якої він є. Ним були самочинно побудовані не житлові приміщення. Відповідно до характеристики технічного паспорта інвентарна вартість самовільно побудованого нерухомого майна становить 95883 грн. Оскільки споруди буди побудовані без дозволу відповідних установ, оформити їх в позасудовому порядку неможливо. Позивач в судове засідання з'явився, просив задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, письмово просив суд слухати справу за його відсутністю. Треті особи в судове засідання не з'явилися, також просили справа слухати за їх відсутність, проти пред'явленого позову не заперечують, претензій до позивача не мають. За ухвалою суду справа слухалася під час попереднього розгляду, оскільки в матеріалах справи є достатньо даних про права та правовідносини сторін. Вивчивши доводи позиву, дослідивши письмові докази в справі, судом встановлено, що позивачу на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу житлового будинку від 05.12.2000р. р.№3399 та зареєстрованого в МБТІ 06.12.2000р. № запису 73, належить на праві приватної власності житловий будинок з господарчими будівлями, огорожами та спорудами [ADDRESS] та є користувачем земельної ділянки загальною площею 1514 кв.м. відповідно до правил ст..120 ЗК України та ст..377 ЦК України. Відповідно технічного паспорту від 13.10.2003р. та довідки МБТІ від 01.10.2008р. № 3026 позивачем самовільно забудовано житловий будинок літ.А, сіни літ.а, гараж-сауна літ.Л, підвал літ.Лпд, сарай літ.М, навіс літ.К, на загальну інвентарну вартість 95883 грн. Як вбачається з висновків відповідних установ, спірне самочинно забудоване нерухоме майно відповідає будівельним, санітарним, пожежним нормам і правилам. На підставі ч.5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній якщо це не порушує права інших осіб. Як вбачається з матеріалів справи особи, які є користувачами суміжних земельних ділянок не мають з позивачем спору по межи. Таким чином, суд задовольняє позов та визнає за позивачем право власності на вказане самочинно забудоване нерухоме майно. Згідно ст..88 ЦПУ України судовий збір сплачений при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом до відповідача, в якому просила визнати за нею право власності на самовільно побудовані будівлі, а саме: житловий будинок літ. „Д-2” 8,00*11,00 (загальна площа 135,3 кв. м, житлова 50,7 кв. м.), навіс літ. „Е” 3,11*8,00, які розташовані на земельній ділянці [ADDRESS] , яка належить позивачу на праві власності. Позивач просила про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача у судове засідання не зявився, заперечень проти позову не надав. Судом ухвалено про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Обставини справи, встановлені судом. На підставі договору купівлі-продажу від 30.10.2007 року [PERSON] є власником земельної ділянки [ADDRESS] . Житловий будинок літ. „Д-2” 8,00*11,00 (загальна площа 135,3 кв. м, житлова 50,7 кв. м.), навіс літ. „Е” 3,11*8,00, зведені без належного дозволу та проекту. Погодження архітектури, санітарно-епідеміологічної станції Центрального району, ГУ МНС України в Миколаївській області надані. Оскільки дані самобудови погоджені зі всіма службами, то, на підставі ч. 5 ст. 376 ЦК України, позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та к еруючись ч. 5 ст. 376 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 15, 119 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що їхнє подружнє життя з відповідачкою не склалося, так як вони мають різні характери та погляди на життя, у зв'язку з чим між ними постійно виникали сварки та непорозуміння. Протягом одного року вони разом не проживають, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства. За таких обставин вважає, що існування їхнього шлюбу є недоцільним, так як вони втратили почуття поваги і любові один до одного, а тому наполягає на розірванні шлюбу. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідачка позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечила. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони вступили в шлюб 01 серпня 1999 року, який був зареєстрований Семигинівською сільською радою Стрийського району Львівської області, актовий запис [NUMBER] Від шлюбу народився син [PERSON], [INFO] народження, який після розірвання шлюбу залишиться проживати з відповідачкою. Протягом одного року сторони разом не проживають, не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства. Між ними постійно виникали сварки і непорозуміння через різницю в характерах та поглядах на життя, що й призвело до втрати любові та поваги один до одного. Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розлучення та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам сторін та неповнолітньої дитини, тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-19 00:00:00

Позивачка [PERSON]. звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON]., який було зареєстровано [INFO] року відділом реєстрації актів громадянського стану Теребовлянського районного управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис № [NUMBER], мотивуючи тим, що із відповідачем протягом останніх трьох місяців спільним сімейним життям не проживає, впродовж останніх двох років відносини із ним погіршились, в сім'ї виникали непорозуміння, а тому, вважає, що сім'я існує формально, зберегти яку неможливо та недоцільно. У них [INFO] року народився син [PERSON]. У попередньому судовому засіданні позивачка [PERSON]. свої позовні вимоги підтримала, зіславшись на мотиви, вказані у позовній заяві, миритися категорично не бажає Відповідач [PERSON]. у попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав, на розірвання шлюбу згідний, мотивуючим тим, що із позивачкою не зійшовся характерами. Суд, заслухавши пояснення сторін, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки позовні вимоги у попередньому судовому засіданні визнані відповідачем та в судовому засіданні встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про одруження, серія [NUMBER], [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб [INFO] року у відділі реєстрації актів громадянського стану Теребовлянського районного управління юстиції Тернопільської області України, про що в книзі реєстрації актів про одруження [INFO] року зроблено запис за № [NUMBER]. Сторони спільним сімейним життям не проживають. Сім'я існує формально, зберегти яку неможливо та недоцільно. Відповідно ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясував фактичні взаємини подружжя, обставини подружнього життя, також було встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Outcome: approved