Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-27 00:00:00

[PERSON]., [PERSON]. звернулися до суду з позовом до Державного підприємства „Лівадія” про стягнення на користь [PERSON] матеріального збитку у сумі 480 грн. та моральної шкоди в сумі 200грн, на користь [PERSON]хмада матеріального збитку у сумі 9973 грн. та моральної шкоди у сумі 1000 грн. Свої вимоги мотивують тим, що 28.01.2003 року на 12 км автодороги Білогірськ-Льговське, водій [PERSON]., управляючи автомашиною МАЗ-5429, держномер [NUMBER], що належала на умовах оренди вино-горілчаному заводу „Лівадія” приватного підприємства „Костін”, не справився з управлінням, виїхав на смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення з автомашиною ГАЗ-24, держномер [NUMBER], під управлінням [PERSON]. Внаслідок ДТП позивачам було спричинено матеріальну та моральну шкоду. У зв'язку з викладеним позивачі просять стягнути з володільця джерела підвищеної небезпеки - радгоспу-заводу „Лівадія” на користь [PERSON] у рахунок погашення матеріального збитку суму 480 грн. та моральної шкоди - 200 грн., на користь [PERSON]хмада матеріальний збиток в сумі 9973 грн. та моральну шкоду в сумі 1000 грн. У судовому засіданні позивач [PERSON]. та представник позивачки [PERSON]. за довіреністю - [PERSON]. на позові наполягали, просили суд задовольнити його у повному обсязі. Представник відповідача, за клопотанням позивача заміненого судом, - Державного підприємства „Лівадія” до судового засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Третя особа [PERSON]. у судове засідання не з'явився, причини неявки суду невідомі. 28.10.2008 року Білогірський районний суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, представника позивачки, їх доводи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до вироку Білогірського районного суду АР Крим від 13.10.2003 року 28.01.2003 року на 12 км автодороги Білогірськ-Льговське, водій [PERSON]., управляючи автомашиною МАЗ-5429, держномер [NUMBER], що належала на умовах оренди вино-горілчаному заводу „Лівадія” приватного підприємства „Костін”, не справився з управлінням, виїхав на смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення з такою, що рухалася у зустрічному напрямку, автомашиною ГАЗ-24, держномер [NUMBER] під управлінням [PERSON]. Вироком встановлено, що порушення Правил дорожнього руху водієм [PERSON]. знаходиться у прямому причинному зв'язку з здійсненням ним ДТП. (а.с.26-27). Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Внаслідок ДТП [PERSON]. було спричинено матеріальну шкоду у розмірі 7668,36 грн., що підтверджується висновком експерта № 017550 від 20.04.1993 р. (а.с.59,78-80). [PERSON]. внаслідок ДТП було спричинено матеріальну шкоду у розмірі 480 грн., що підтверджується квитанцією про оплату медичних послуг (а.с.84). Згідно ч.1 ст.440 ЦК України (1963р.), шкода, завдана особі або майну громадянина, а також шкода, спричинена організації, підлягає відшкодуванню особою, яка спричинила шкоду, в повному обсязі особою. Відповідно до ст. 450 ЦК України (1963р.), організації та громадяни, діяльність яких пов'язана з підвищеною небезпекою для оточуючих (зокрема, власники автомобілів), зобов'язані відшкодувати шкоду, яка спричинена джерелом підвищеної небезпеки, якщо не доведуть, що шкода виникла внаслідок непереборної сили та умислу потерпілого. На час дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] перебував у трудових відносинах з радгоспом-заводом „Лівадія” (а.с.51,52). Крім того, судом встановлено, що автомобіль МАЗ-5429, державний номер [NUMBER], на 15.10.2004 року був зареєстрований за радгоспом-заводом „Лівадія” (а.с.142). Отже, щодо належності відповідача, суд вважає Державне підприємство „Лівадія” належним відповідачем, тому що він є правонаступником радгоспу-заводу „Лівадія” (а.с.236). За такими обставинами, вимоги [PERSON]. щодо стягнення матеріальної шкоди підлягають задоволенню у повному розмірі. Вимоги ж [PERSON]. про стягнення матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню у розмірі підтвердженому документами, оскільки витрати на придбання дорогого бензину для поїздок на власному автомобілі суд вважає необґрунтованими. Відповідно до ч.1 ст. 4401 ЦК України (1963 р.) моральна (немайнова) шкода, завдана громадянину або організації діями іншої особи, яка порушила їх законні права, відшкодовується особою, що спричинила шкоду, якщо вона не доведе, що моральна шкода спричинена не з її вини. Моральна шкода відшкодовується у грошовій або іншій матеріальній формі за рішення суду незалежно від відшкодування майнової шкоди. Відносно вимог [PERSON]. та [PERSON]. у частині стягнення моральної шкоди у розмірі 1000 грн. та 200 грн. відповідно, суд, враховуючи обставини справи, тривале ухилення відповідача від відшкодування шкоди, вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному розмірі. Крім того, суд вважає можливим стягнути з відповідача витрати, понесені [PERSON] на провадження експертизи для визначення матеріальної шкоди, спричиненої ДТП, у розмірі 220 грн. (а.с.85). та на правову допомогу у розмірі 300 грн. (а.с.124-125). Також суд вважає необхідним, згідно ст.88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судові витрати: судовий збір у сумі 51 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у суді у сумі 30 грн. На підставі ст.ст. 440,4401,445 ЦК України (1963 р.),

Outcome: partial