overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-06 00:00:00

Д о суду звернулось ВАТ «Запоріжгаз» (Підприємство) з позовом до [PERSON] ., [PERSON] ., [PERSON] . які проживають в м. Запоріжжі, [ADDRESS] про стягнення боргу за наданий газ в розмірі 793грн. 20 коп. В підтвердження позовних вимог позивач посилається на те, що згідно Правилам надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою КМУ від 09.12.1999р. № 2246 в редакції Постанови КМУ від 14.04.2004р. №476 (Правила) та Договору про надання послуг з газопостачання від 28.08.2003р. [NUMBER] (Договір), підприємство на 01.07.2007р. поставило відповідачам природний газ на суму 793грн. 20 коп. Розрахунок розміру наданих послуг по газопостачанню проводився позивачем за нормами, передбаченими Постановою КМУ «Про затвердження норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників» №619 від 08.06.1996р. Відповідно п. п.9, 17, 28 Правил та п. 4.5 Договору, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. При цьому відповідачі повинні проводити оплату за надані на протязі розрахункового періоду послуги з газопостачання не пізніше 10 числа наступного місяця. Але відповідачі не виконують свої договірні зобов’язання, що призвело до виникнення боргу на вказану суму. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить стягнути з відповідачів суму боргу у розмірі 793грн. 20коп., судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи у розмірі 30грн. Відповідачі [PERSON] ., [PERSON] ., [PERSON] в судове засідання не з’явились, причини неявки суду не повідомили, про день та час слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином – повістками з повідомленням. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи видно, що згідно Договору про надання послуг з газопостачання від 28.08.2003р. [NUMBER] позивач виконав свої договірні зобов’язання з надання газу, а відповідачі не оплатили наданий їм в користування газ. Відповідачі попереджались позивачем про необхідність сплатити борг, але до теперішнього часу свої договірні зобов’язання не виконали. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов’язання повинно виконуватися належним чином згідно умовам договору та вимогам закону. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від виконання договірних зобов’язань не допускається. Таким чином, судом встановлено, що позов обґрунтований, відповідає вимогам закону, а тому повинен бути задоволений. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачів повинно бути стягнене на користь позивача сплачене ним державне мито в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи у розмірі 30грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-06 00:00:00

Д о суду звернулось ВАТ «Запоріжгаз» (Підприємство) з позовом до [PERSON] ., [PERSON] . які проживають в м. Запоріжжі, [ADDRESS] про стягнення боргу за наданий газ в розмірі 1005грн. 80 коп. В підтвердження позовних вимог позивач посилається на те, що згідно Правилам надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою КМУ від 09.12.1999р. № 2246 в редакції Постанови КМУ від 14.04.2004р. №476 (Правила) та Договору про надання послуг з газопостачання від 07.05.2004р. [NUMBER] (Договір), підприємство на 01.07.2008р. поставило відповідачам природний газ на суму 1005грн. 80 коп. Розрахунок розміру наданих послуг по газопостачанню проводився позивачем за нормами, передбаченими Постановою КМУ «Про затвердження норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників» №619 від 08.06.1996р. Відповідно п. п.9, 17, 28 Правил та п. 4.5 Договору, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. При цьому відповідачі повинні проводити оплату за надані на протязі розрахункового періоду послуги з газопостачання не пізніше 10 числа наступного місяця. Але відповідачі не виконують свої договірні зобов’язання, що призвело до виникнення боргу на вказану суму. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить стягнути з відповідачів суму боргу у розмірі 1005грн. 80коп., судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи у розмірі 30грн. Відповідачі [PERSON] ., [PERSON] .в судове засідання не з’явились, причини неявки суду не повідомили, про день та час слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином – повістками з повідомленням. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи видно, що згідно Договору про надання послуг з газопостачання від 07.05.2004р. [NUMBER] позивач виконав свої договірні зобов’язання з надання газу, а відповідачі не оплатили наданий їм в користування газ. Відповідачі попереджались позивачем про необхідність сплатити борг, але до теперішнього часу свої договірні зобов’язання не виконали. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов’язання повинно виконуватися належним чином згідно умовам договору та вимогам закону. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від виконання договірних зобов’язань не допускається. Згідно ст.530 ЦК України, якщо в зобов’язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Таким чином, судом встановлено, що позов обґрунтований, відповідає вимогам закону, а тому повинен бути задоволений. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачів повинно бути стягнене на користь позивача сплачене ним державне мито в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи у розмірі 30грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-06 00:00:00

сторони перебували у зареєстрованому шлюбі ,який [INFO] року розірвано. Від шлюбу народилася дочка [PERSON] , [INFO] року народження. Позивачка звернулася до суду з позовом, просить стягнути аліменти на неповнолітню дочку в твердій грошовій сумі в розмірі 350 гривень, так як відповідач матеріально сім'ю не підтримує та грошей на утримування неповнолітньої дитини не надає. Позивачка в судове засідання не зявилася ,однак подала суду заяву в якій вказує,що позов підтримує ,просить його задоволити повністю та розглянути справу у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву в якій вказує,що позов визнає повністю ,не заперечує щодо його задоволення та просить розглянути справу у його відсутності. За таких обставин суд визнав можливим розглянути справу на підставі наявних у справі матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає всебічному дослідженню обставин справи та винесенню судом законного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження дитини: [PERSON] , [INFO] року народження вона являється дитиною позивачки та відповідача /а.с. 2/. Згідно довідки КП»ЖЕО №5» від 25.01.2008 р. що неповнолітня [PERSON] на даний час проживає з матір’ю [PERSON] (а.с.4). Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач матеріально сім'ю не підтримує та грошей на утримування дитини не надає. Позивачка проживає з дитиною, яка перебуває на її утриманні,не працює. Відповідач працездатний, на утриманні інших осіб не має, будь яких інших стягнень з нього суду не представив,згідний виплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки, а тому суд розцінює, що він спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини. Враховуючи викладене, суд вважає можливим стягнути в користь позивачки з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі, а саме в розмірі по 350,00 гривень, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на дитину так як він має нерегулярний, мінливий дохід.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі до 31.01.2008р. В період шлюбу у них народилась дочка [PERSON] [INFO] р.народження. Відповідач добровільно на утримання дочки матеріальної допомоги не надає з липня 2008 року, дитина знаходяться на її повному утриманні та піклуванні. В зв’язку з скрутним матеріальним становищем, вона просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму , щомісячно на утримання неповнолітньої дочки починаючи з липня 2008р. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги на підставах викладених у позові. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти необхідності сплати аліментів не заперечував, однак не погодився з мотивами, на які посилається позивачка у поданій заяві. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбних відносинах до 31.01.2008р., що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу № [NUMBER] . У період спільного проживання у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] р.народження. Відповідач добровільно за згодою сторін надавав матеріальну допомогу на утримання дитини до 01.07.2008р. Враховуючи викладені обставини, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки підтверджені копією свідоцтва про розірвання шлюбу, копією свідоцтва про народження, копією постанови, копією довідки, копією посвідчення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] року, між [PERSON] та [PERSON] був розірваний шлюб у Дніпровському районному суді. Від шлюбу є неповнолітній син – [PERSON] , який проживає разом з позивачем. Під час шлюбу позивач та відповідач придбали квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Після розлучення позивач з відповідачем не розділили майно. Відповідач пообіцяв, що перепише квартиру на сина на протязі півроку, де позивач з сином будуть проживати. А сам, [PERSON] буде проживати у іншій квартирі, яку приватизував. Син проживає разом з позивачем, відповідач не приймає у вихованні сина ніякої участі, а точніше зовсім не зустрічається з ним, аліменти не сплачує. Позивач самостійно займається вихованням сина. Позивач вважає, що можна збільшити частку майна(квартири), яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] за позивачем. Просить суд виділити [PERSON] 3/4 частини квартири [ADDRESS] . Виділити [PERSON] 1/4 частини квартири [ADDRESS] ; стягнути з відповідача судові витрати. Відповідач в судове засіданні не з'явився, про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином про причину неявки суд не повідомив. В судовому засіданні [PERSON] проти заочного розгляду справи не заперечувала, позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити у повному обсязі. Заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Відповідно до свідоцтва серії 1-КГ № [NUMBER] від [INFO] р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, актовий запис [NUMBER] Згідно рішення Дніпровського районного суду м. Херсона № [NUMBER] від 31.10.2005р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до довідки Херсонського ДБТІ № [NUMBER] від 09.06.2008р. [PERSON] належить квартира №21, розташована за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 19.12.2003р., посвідченого приватним нотаріусом Херсонського нотаріального округу Скульським А.А. Таким чином квартира №21, розташована за адресою: [ADDRESS] була придбана [PERSON] в період шлюбу з [PERSON] , тому в силу ст. 60 СК України є майном, набутим подружжям за час шлюбу та належить сторонам на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст.68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Згідно зі ст. 70 СК України, за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти. Судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про народження серії 1-КГ № [NUMBER] від 2908.1996р. [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітнього сина [PERSON] , який народився [INFO] р. Оскільки неповнолітня дитина проживає разом з позивачем, суд вважає, що можливо в силу ст. 70 СК України, збільшити частку майна (квартири), яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] за позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-06 00:00:00

Заявник [PERSON] надала заяву, у який повідомила, що згідно з Міжурядовою угодою від 02.04.1981 р. про направлення та прийом в'єтнамських громадян на професійне навчання та роботу на підприємствах та в організаціях СРСР, заявник разом зі своїми батьками [PERSON] та [PERSON] в 1990 році приїхала до України із Республіки В'єтнам, де батьки працювали на підприємствах України – Ворошиловградській трикотажній фабриці. З листопада 1992 року у зв'язку з закінченням терміну Міжурядової угоди батьки були звільнені з вказаного підприємства, але переїхали до м. Херсона, де залишились проживати у гуртожитку, разом з ними проживала і заявник. Встановлення факту проживання батьків на території України до 24.08.1991 року, необхідно заявнику для отримання права громадянства за територіальною ознакою згідно ст. 8 Закону України "Про громадянство України". Тому заявник просить постановити рішення про встановлення юридичного факту – постійного проживання батьків [PERSON] та [PERSON] на території України до 24.08.1991 року та зобов'язати ВГІРФО УМВС України в Херсонській області оформити йому громадянство України. Заявник у судове засідання з'явився, підтримав свої вимоги, просить заяву задовольнити. Представник зацікавленої особи у судовому засіданні заяву заявника [PERSON] не визнав, оскільки заявник на території України мешкає на незаконних підставах, тому що після завершення роботи батьків заявника на підприємстві України, вони повинні були вернутись до В'єтнаму, а після прийняття Закону України "Про імміграцію" від 07.06.2001 р., заявнику, відповідно до вказаного Закону, необхідно було отримати право на постійне проживання в Україні. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, свідків [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили факт постійного проживання заявника та його батьків на території України до 24.08.1991 року. Згідно ст. 8 Закону України "Про громадянство України", особа, яка сама чи хоча б один з її батьків народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 р. на території яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України" і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Заявлені заперечення представника зацікавленої особи в судовому засіданні, не спростовують факт постійного проживання на території України батьків заявника [PERSON] та [PERSON] з 1990 р., тому суд приходить до висновку про можливість задоволення вимог заявника.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-06 00:00:00

[PERSON]. звернулась до суду з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 16.11.2002 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у виконкомі Стрижавської селищної ради за актовим записом №71. Від шлюбу у них дітей немає, але відповідач не бажає розірвати шлюб в органах РАЦС. Їх сімейне життя не склалось, в зв'язку з тим, що відповідач почав зловживає спиртними напоями, на даний час проживає окремо та не цікавиться її життям. За таких обставин вона дійшла до твердого висновку про неможливість збереження їх шлюбу. У попередньому судовому засіданні позивачка [PERSON] . свої позовні вимоги підтримала, аргументуючи їх доводами викладеними в позові, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON]. у судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти розірвання їх шлюбу. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін по справі , вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки було встановлено, що при таких взаємовідносинах сторін по справі подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, а це має істотне значення для збереження їх сім'ї. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу всі затрати по розірванню шлюбу покласти на позивача по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-06 00:00:00

[PERSON] просить суд стягнути аліменти на її користь на утримання сина[PERSON], [INFO] у розмірі 1\\6 частини доходів відповідача щомісяця, посилаючись на те, що він є батьком дитини, та добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач по справі[PERSON] в судове засідання не з'явився направив суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнав у повному обсязі. Вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Із копії свідоцтва про народження сина позивачки - [PERSON] видно, що відповідач є його батьком. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-06 00:00:00

Сторони знаходяться в шлюбі з 28 жовтня 2006 року. Від спільного життя мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка у судовому засіданні пояснила, що у них з відповідачем шлюб склався невдало, так як у них різні погляди на сімейне життя у зв'язку з чим постійно виникали сварки та скандали. Шлюбні відносини припинили з 2007 року і з цього часу проживають окремо: вона в м.Першотравенську він - в селі Таранове Васильківського району. Наданий судом строк для примирення нічого не дав, сім'ю зберегти неможливо, тому прохає шлюб з відповідачем розірвати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав у повному обсязі та пояснив, що сім'ю зберегти неможливо так як він і не має наміру її зберігати, просить суд шлюб розірвати. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на тій підставі, що сторони довгий час мешкають окремо, судом сторонам було надано час для примирення, але сторонам не вдалося дійти згоди, та вони наполягають на розірванні шлюбу . На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-06 00:00:00

03 червня 2008 року [PERSON]. звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 19 лютого 1994 року з відповідачем по справі вона перебувала в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON][INFO] народження. Донька проживає разом з нею і знаходиться на її повному утриманні. Вона зазначає, що приблизно з 2001 року до січня 2007 року відповідач по справі добровільно надавав кошти на утримання дитини, але потім перестав це робити, хоча він працює і має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. З урахуванням викладеного, позивач просить стягнути із відповідача аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON] в розмірі 400 грн. щомісяця до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що сторони з 19 лютого 1994 по 20 листопада 2001 року перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, серії [NUMBER], від 20 листопада 2001 року, актовий запис[NUMBER](а.с. 5), від якого мають неповнолітню дитину - [PERSON][INFO] народження, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28 березня 1995 року (актовий запис[NUMBER]), батьком якої є відповідач (а.с. 3). Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням викладеного та беручи до уваги той факт, що відповідач працює і має можливість надавати матеріальну допомогу, будучи батьком, він зобов'язаний утримувати дитину. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У зв'язку з тим, що позивач в силу ст. 4 Декрету КМУ «Про держане мито» звільнений від сплати судового збору, то в силу ст. 88 ЦПК України, судові витрати у розмірі 51 грн. і 7 грн. 50 коп. на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: approved