Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-19 00:00:00

У поданій до суду заяві позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 1 / 3 всіх видів його заробітку щомісячно до повноліття дитини, аліменти на її утримання у розмірі 1 / 3 всіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку, витрати на оплату правової допомоги. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину, яка проживає з матір»ю та перебуває на її утриманні. Батько дитини останнім часом не надає ніяких коштів на їх утримання, хоча має таку можливість. В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги повністю і по аналогічних мотивах. Наполягає на стягненні аліментів у відсотках від заробітку відповідача, хоча він і не працевлаштований, оскільки вважає, що до досягнення їх дитиною повноліття чоловік працевлаштується. Відповідач позов визнає частково, погоджується сплачувати аліменти на утримання їх дитини у розмірі 250 грн. 00 коп. щомісячно, сплачувати аліменти на утримання дружини відмовляється, оскільки вона нераціонально використовує кошти, які надає їй він та держава у зв»язку з народженням дитини. Суд, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини та вивчивши матеріали цивільної справи, прийшов до таких висновків. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Як встановлено судом та підтверджено відповідними документами, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 червня 2007 року, від якого мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] [INFO], яка проживає з матір"ю. Ці факти, а також те, що відповідач офіційно ніде не працює, має мінливий, непостійний заробіток, сторонами не заперечуються, тому не підлягають доказуванню. Згідно ст.180 СК України батьки зобов”язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Батько дітей не надає коштів на їх утримання, що є підставою для стягнення аліментів. Відповідно до ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Хоча позивач і наполягає на стягненні аліментів у відсотках від заробітку, при тому, що непрацевлаштування відповідача на даний час позивачем не оспорюється, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, оскільки це відповідатиме дитини сторін «найвищим» інтересам. Крім того, стягнення аліментів у розмірі, як того просить позивач: 1/3+ 1/3=2/3 заробітку позивача протирічить вимогам закону щодо розміру стягнень./ Вимоги відповідача - платника аліментів про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є законними, оскільки на даний час відповідач офіційно не працевлаштований, але має змогу виплачувати кошти на утримання дитини, що сторонами не заперечується. Таку обставину суд визнає такою, що має істотне значення для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України, а саме менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також, на думку суду, забезпечення прожиткового мінімуму для дитини даного віку, який відповідно до ст.58 Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік" на даний час складає 557 грн. 00 коп., покладається на обох батьків. При визначенні розміру аліментів суд враховує думку сторін, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, яке є задовільним, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним, непрацевлаштованим, інших стягнень по його доходу не проводиться, разом з тим проживає з батьками та трьома братами і сестрою, троє з яких є неповнолітніми, систематично та своєчасно виплачує персональний кредитний пакет на «Весілля» терміном на три роки у сумі 9 000 грн. 00 коп. і щомісячний мінімальний платіж складає 412 грн. 92 коп., позитивно характеризується. За цих обставин, відповідно до конституційного принципу верховенства права, суд присуджує аліменти в твердій грошовій сумі, зважаючи на реальні витрати відповідача, які є доказом його реального доходу. Дані обставини встановлено в судовому засіданні, оскільки згідно ст.57-61 ЦК України суд розглядає справи на підставі доказів, представлених сторонами і в межах заявлених ними вимог. Крім того, згідно ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання у дружини-матері існує паралельно з правом дитини на утримання і не залежить від нього. Дане право вона має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Для задоволення вимоги про стягнення аліментів подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов»язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини, разом з цим це право виникає лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка. Судом встановлено можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання дружини, хоча він і не працює, але отримує реальний дохід. Разом з тим, позивачем при подачі позову до суду та в суді не було надано доказів, які б свідчили, що відповідач, який не є працевлаштований, може сплачувати аліменти у загальному розмірі 2 / 3 його заробітку. Таким чином, судом встановлені достатні підстави для часткового задоволення позову в частині стягнення аліментів. Разом з тим, позивачем не представлено жодних доказів щодо понесених витрат на оплату правової допомоги та її розмір, тому в цій частині позову необхідно відмовити. Позов до суду був пред"явлений 11 серпня 2008 року, отже з вказаної дати відповідно до ч.1 ст.191 СК України повинні стягуватися аліменти. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При постановленні рішення у зв"язку із задоволенням позову з відповідача підлягає до стягнення в прибуток держави судовий збір та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ згідно положень ч.3 ст.88 ЦПК України в розмірі відповідно 60 грн. 00 коп. та 7 грн. 50 коп., оскільки позивач звільнена від сплати судових витрат. На підставі наведеного, ст.ст.80, 84, 180 - 183 СК України,

Outcome: approved