Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-15 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Індустріального районного суду із заявою , про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме належності правовстановлюючого документу договору дарування від 20.10.1965 року [PERSON], посилаючись на те, [INFO] помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина [ADDRESS]. 01 серпня 2005 року батько склав заповіт на ім'я заявника. В установлений термін заявник звернувся з заявою до Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. 04.04.2008 року заявник звернувся до КП ДМБТІ з заявою надати йому витяг з реєстру прав власності на нерухоме майн, однак було відмовлено оскільки в свідоцтві про смерть вказано ім'я батька «[PERSON]», а в договорі дарування від 20.10.1965 року « [PERSON]» . Встановлення факту належності [PERSON] договору дарування від 20.10.1965 року на ім'я [PERSON] посвідченого державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори необхідно заявнику для прийняття спадщини після смерті батька. Просив встановити факт належності [PERSON] договору дарування від 20.10.1965 року посвідченого державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Смеюха Н.І. . Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився. Відповідно до листа від 21 серпня 2008 року просили розглядати справу без їхньої участі та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Суд, вислухавши пояснення представника заявника, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, відповідно до договору дарування від 20 жовтня 1965 року, посвідченого державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Н. Смеюха, реєстровий номер 2-4710 [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняв в дар ? частину будинку [ADDRESS]. Договір зареєстровано в КП ДМБТІ і записано в реєстрову книгу за №190-17. Згідно до технічного паспорту на домоволодіння [ADDRESS] [PERSON] належить ? частина домоволодіння. Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю І-ДП №110207 [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0302 га., яка розташована на території Індустріального району [ADDRESS]. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER]. Відповідно до заповіту від 01 серпня 2005 року [PERSON] на випадок своєї смерті заповідав все своє майно рухоме і нерухоме [PERSON]. Як показав в судовому засіданні представник заявника і підтверджується матеріалами [PERSON] після смерті свого батька звернувся в установлений законом шестимісячний строк до Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак КП ДМБТІ відмовило йому надати витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно для оформлення спадщини, оскільки в договорі дарування ім'я батька вказано « [PERSON]», а не « [PERSON]». Встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно заявнику для прийняття спадщини після смерті батька. Таким чином, оцінюючи всі докази по справі, встановлено, що при посвідчені договору дарування при перекладі імені батька заявника, з російської мови на українську було вказано « [PERSON]» замість правильного « [PERSON]», тому суд вважає, що вимоги заявника знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду і підлягають задоволенню.

Outcome: approved