overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачкою у шлюбі вони перебувають з 28 червня 1988 року та мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає самостійно. Однак на даний час позивач не проживає однією сім'єю з відповідачкою, не бажає продовжувати шлюбні стосунки та вважає неможливим їх відновлення по тій причині, що між ними постійно виникали безпричинні сварки, в результаті чого позивач пішов до іншої жінки, з якою проживає на даний час та має намір з нею одружитися. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив суду, що подальше сумісне життя і збереження сім'ї вважає неможливим, спільно з дружиною позивач не проживає, шлюбні стосунки фактично припинені і він не має бажання їх відновлювати. Відповідачка в судовому позов підтримала, просила суд шлюб розірвати. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28 червня 1988 року, про що зроблений запис в книзі реєстрації актів про одруження за № 27 у відділі РАЦС Єланецького районного управління юстиції Миколаївської області. Подружжя від шлюбу має спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач з відповідачкою проживає окремо. На даний час позивач на примирення не згоден, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу. За даних обставин шлюб підлягає розірванню так, як подальше спільне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу супуречило б інтересам кожного з подружжя та їх дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-31 00:00:00

позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення в її користь аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO]року народження, у твердій грошовій сумі в розмірі 25грн. щомісячно, посилаючись на те, що відповідач по справі являється батьком дитини, однак матеріальної допомоги на утримання та виховання сина не надає. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просить його задоволити. Відповідач позов визнав, не заперечує проти стягнення з нього в користь позивачки аліментів на утримання дитини в розмірі 25грн. щомісячно. Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні сторони перебувають в розірваному шлюбі з 18.02.2005року, про свідчить ксерокопія свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.2). Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]року народження, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження (а.с.4). Дитина проживає з матір'ю-позивачкою по справі, про що свідчить довідка від 24.08.2008року видана Войнилівською селищною радою Калуського району Івано-Франківської області (а.с.3). За змістом ст.ст.180,181 п.3 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька, у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за неоподаткований мінімум доходів громадян. Суд вважає необхідним покласти витрати по справі та сплаті державного мита на відповідача, [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши в обґрунтування своїх позовних вимог, що з відповідачкою по справі вступив в юридичний шлюб 26.03.93 року, шлюб зареєстрований виконкомом Родинської міськради, Красноармійського р-ну, Донецької області , актовий запис № 18. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають, шлюб повторний. Спільне життя у сторін не склалося через втрату інтересів.Шлюбні відносини припинені у грудні 2001 року, коли відповідачка покинула чоловіка, стала мешкати у своїх батьків. Вищенаведений стан речей не відповідає поглядам позивача на нормальну сім”ю. Подальше збереження шлюбу протирічить інтересам позивача, оскільки він не має можливості укласти інший шлюб, крім того він непокоється з приводу того, що відповідачка в разі його смерті буде притендувати на спадщину, що відкриється в той час, як вона фактично припинила шлюбні відносини з позивачем.Спору про поділ майна не існує. Вважаючи збереження сім'ї неможливим, позивач просить шлюб з відповідачкою розірвати. Позивач у судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала у повному обсязі, про що свідчить заява в матеріалах справи. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд встановив, що сторони по справі вступили в шлюб 26.03.93 року, зареєстрований виконкомом Родинської міськради, Красноармійського р-ну, Донецької області , актовий запис № 18. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають, шлюб повторний. Спільне життя у сторін не склалося через втрату інтересів.Шлюбні відносини припинені у грудні 2001 року, коли відповідачка покинула чоловіка, стала мешкати у своїх батьків. Вищенаведений стан речей не відповідає поглядам позивача на нормальну сім”ю. Подальше збереження шлюбу протирічить інтересам позивача, оскільки він не має можливості укласти інший шлюб, крім того він непокоється з приводу того, що відповідачка в разі його смерті буде притендувати на спадщину, що відкриється в той час, як вона фактично припинила шлюбні відносини з позивачем.Спору про поділ майна не існує. Вважаючи збереження сім'ї неможливим, позивач просить шлюб з відповідачкою розірвати. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, в якому просив стягнути борг за кредитним договором у сумі 4631,05 грн., посилаючись на те, що відповідач не виконав зобов'язання за кредитним договором №03523/07-0041 від 05 квітня 2007 року. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, пояснення дав аналогічні викладеним у позові. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. У судовому засіданні досліджені докази: кредитний договір №03523/07-0041 від 05 квітня 2007 року; розрахунок заборгованості; графік платежів, заява про видачу готівки. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 05 квітня 2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір №03523/07-0041 у п.п 1.1, 4.3 якого відповідач зобов'язується забезпечити своєчасне повернення кредиту та кожного місяця в строк не пізніше п'ятого числа, наступного за звітним, сплачувати відсотки та комісійну винагороду. Заборгованість перед АБ „Укркомунбанк” станом на 18.07.2008р. складає 4631,05грн., з яких: 3000,00грн. - сума основного боргу за кредитом; 882,65грн. - борг по відсоткам за використання кредиту; 450,00грн. - сума щомісячної комісійної винагороди; 98,40грн. - пеня, нарахована у зв'язку з несвоєчасною сплатою відсотків; 200грн.- пеня, нарахована у зв'язку з несвоєчасною сплатою кредиту. Вказана сума на підставі ст.ст. 526, 1054 ЦК України підлягає стягненню з відповідача. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі, та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 51 грн. та сплати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн., а всього 81 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що він перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 30.04.1999 р. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини припинені в березні 2004 р., тому що не зійшлися характерами, просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з»явився, від нього надійшла заява, в якій він підтримує свої позовні вимоги в повному обсязі, просить справу розглянути в його відсутність. Відповідачка в судове засідання не з»явилася, про розгляд справи була повідомлена судовою повісткою належним чином, в справі є повідомлення про вручення поштового повідомлення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.04.1999 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-31 00:00:00

Позивач просить визнати за ним право власності на спадщину - житловий будинок, розташований по [ADDRESS], що лишилася після смерті його бабусі - [PERSON], що померла [INFO]. Вказує, що інших спадкоємців немає, оскільки [INFO] померла його мати , [PERSON], [INFO] помер його батько, [PERSON], [INFO] помер його рідний брат, [PERSON]. Ніхто з них за життя спадщину після смерті бабусі не прийняв. На момент смерті бабусі він постійно проживав разом з нею, доглядав її, після її смерті залишився проживати у цьому ж будинку, таким чином, він фактично прийняв спадщину. В попереднє судове засідання позивач надав клопотання про розгляд справи без його участі. Представник відповідача також подав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Суд вважає за можливе розглянути справу по суті у попередньому судовому засіданні, на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Правовідносини сторін врегульовано нормами Цивільного кодексу УРСР в ред. 1963 року. Судом встановлено, що [INFO] у м. Олександрії померла бабуся позивача, [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку [ADDRESS], що належав спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право на спадщину від 02.10.1986 р. На момент смерті бабусі позивач постійно проживав разом з нею, після її смерті залишився проживати у цьому ж будинку, що підтверджується довідкою голови квартального комітету. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Інших спадкоємців немає, оскільки [INFO] померла мати позивача, [PERSON], [INFO] помер його батько, [PERSON], [INFO] помер його рідний брат, [PERSON]. Ніхто з них за життя спадщину після смерті [PERSON] не прийняв. Враховуючи вищенаведене, позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Зазначає, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 12 січня 1990 р., від якого вони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося. Спільне господарство не ведеться. Шлюбні відносини фактично припинені з березня 2008 р., проживають за різними адресами. Примирення і збереження сім'ї вважає неможливим. Майнового спору немає. У попереднє судове засідання сторони надали заяви з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримує, відповідач їх визнає. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12 січня 1990 р., від якого вони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] Спільне життя сторін не склалося, спільне господарство не ведеться. Шлюбні відносини фактично припинені з березня 2008 р., сторони проживають окремо. Майнового спору немає. За цих обставин суд вважає, що шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Дані правовідносини регулюються ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України. Витрати при реєстрації розірвання шлюбу суд вважає за необхідне покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу до своєї дружини - [PERSON] посилаючись на те, що біля одного року, як їх сім'я розпалась, оскільки були вони мають різні погляди на життя та виховання дітей, не можуть знайти спільний варіант вирішення проблем і зовсім не розуміють одне одного. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідачка позов визнала. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, оцінив надані сторонами докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, який було зареєстровано 04 грудня 1993 року. Шлюб у обох перший. Від спільного життя вони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] народження, та [PERSON], [INFO]народження. Під час спільного життя між подружжям виникали свари з різних питань, що привели до неприязні одне до одного, втрати любові та взаєморозуміння. Вже більше року, як шлюбні стосунки подружжя не підтримують, разом не проживають, поновлювати їх позивач не вважає за можливе, оскільки вже живе з іншою жінкою та чекає на народження в грудні 2008 року від неї дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, які мають істотне значення, тому шлюб між подружжям слід розірвати. Відповідно до ст. ст. 160, 161 СК України місце проживання неповнолітніх дітей подружжя слід визначити за їх фактичним місцем проживання, а саме - з їх матір'ю. Обов'язок сплатити державне мито за реєстрацію розірвання шлюбу в органах РАГСу слід покласти на позивача. Відповідно до ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 224 - 226 ЦПК України, ст. ст. 110 - 112, 160, 161 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-31 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до свого чоловіка - [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів в розмірі 540 грн. на місяць на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] народження посилаючись на те, що внаслідок різниці характерів та поглядів на життя вона з відповідачем з січня 2008 року разом не проживає, дитина повністю знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В судовому засіданні позивачка позов в частині розірвання шлюбу підтримала, в частині стягнення аліментів на утримання дитини - просила залишити без розгляду. Відповідач позов в частині розірвання шлюбу - визнав. Вислухавши сторони, представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінив надані сторонами докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, який було зареєстровано 28 серпня 2004 року. Шлюб у позивачки - перший, у відповідача - повторний. Від спільного життя вони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] народження. Під час спільного життя між подружжям виникали свари з різних питань, що привели до неприязні одне до одного, втрати любові та взаєморозуміння. З січня 2008 року шлюбні стосунки подружжя не підтримують, разом не проживають, поновлювати їх не вважають за можливе. Ці обставини визнані відповідачем і відповідно до ст. 61 ЦПК доказування не потребують. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, які мають істотне значення, тому шлюб між подружжям слід розірвати. Відповідно до ст. ст. 160, 161 СК України місце проживання неповнолітньої дитини подружжя слід визначити за її фактичним місцем проживання, а саме - з її матір'ю. Обов'язок сплатити державне мито за реєстрацію розірвання шлюбу в органах РАГСу слід покласти на сторони. В судовому засіданні позивачка звернувся до суду з заявою про залишення її позову в частині стягнення аліментів без розгляду. Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду. Відповідно до ст. ст. 10, 11, 207, 209, 212, 214, 215, 224 - 226 ЦПК України, ст. ст. 110 - 112, 160, 161 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до виконкому Кременчуцької міської Ради про визначення частки у спільній сумісній власності, а саме квартири[ADDRESS] В судовому засіданні позивач [PERSON]. позовні вимоги підтримав та пояснив, що квартира [ADDRESS] належить на праві особистої власності - [PERSON], яка померла [INFO] року, [PERSON]. Позивач прохав суд прийняти рішення, яким визначити частки в спільній сумісній власності. Відповідач та треті особи в судове засідання не з'явилися, надіслали заяву про слухання справи в їх відсутність, позовні вимоги визнають повністю. Вивчивши матеріали справи, заслухавши позивача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого згідно розпорядження від 02 квітня 1993р. за № 397\2 УЖКГ виконкомом Кременчуцької міської ради, квартира[ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності - [PERSON], [PERSON]., яка померла [INFO]р. Позивач являється спадкоємцем першої черги за законом після померлої - [PERSON], тому має право на отримання спадщини. При прийнятті спадщини позивачу в Другій Кременчуцькій Державній нотаріальній конторі було відмовлено, т.я. не визначені частки кожного із співвласників. Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб, належить їм на праві спільної власності. Частки у справі спільної часткової власності вважаються рівними., якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. В зв'язку з тим, що угода по визначенню часток не заключалась, то частки кожного вважаються рівними, тобто кожному належить по 1\2 .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-31 00:00:00

У серпні 2008 року позивач звернувся до суду з позовом до Маріупольської міської ради, в якому просить визнати за ним право власності на самочинно збудовану будову, а саме: гараж літ.Д-1, розташований [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] у позовній заяві вказує, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого Третьою маріупольською державною нотаріальною конторою 14.02.1991 р., реєстраційний № 1098, свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого Першою маріупольською державною нотаріальною конторою 20.04.1998 р., реєстраційний № 1-771 та договору дарування, посвідченого Третьою маріупольською державною нотаріальною конторою 11.11.1998 р., реєстраційний № 1-1912, йому належить житловий будинок [ADDRESS]. У вказаному домоволодінні у період експлуатації, з метою збільшення ступеню благоустрою без відповідного дозволу та узгодження, позивачем було самочинно збудовано гараж літ.Д-1. Вказана будова не була прийнята в експлуатацію і правовстановлюючого документа на неї видано не було. Земельну ділянку [ADDRESS], на якій розташовано домоволодіння [PERSON], було виділено попередньому власнику будинку - його батьку [PERSON] - на підставі договору № 3233 від 31.05.1950 р. про надання у безстрокове користування земельної ділянки. Згідно з висновком спеціаліста по будівництву від 19.08.2008 року, гараж збудований без порушення санітарно - гігієнічних вимог та умов пожежобезпеки, знаходиться у задовільному технічному стані та може безпечно експлуатуватись у майбутньому, що дає підставу до задоволення його позовних вимог. Позивач просить суд, визнати за ним право власності на самовільно зведений гараж літ.Д-1, розташований [ADDRESS]. У судовому засіданні [PERSON] підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі та просив позов задовольнити. Представник відповідача - Маріупольської міської ради -позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, оскільки згідно з ст.376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішення суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво, за умови надання їй у встановленому порядку земельної ділянки. За таких обставин суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, задовольнити вимоги позивачки та визнати за [PERSON] право власності на самочинно збудоване нерухоме майно. У зв'язку з тим, що позовні вимоги не суперечать закону та не порушують права та інтереси інших осіб, суд, у порядку, передбаченому ч.4 ст.130, 174 ЦПК України, ухвалює рішення із задоволенням позову на стадії попереднього розгляду справи без дослідження доказів.

Outcome: approved