Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-03 00:00:00

Позивачі [PERSON] ., [PERSON] . 16.10.2008 року звернулися до суду із позовом до відповідача [PERSON] . про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права приватної власності на нерухоме майно, мотивуючи свої вимоги тим, що 26.10.2004 року між ними та відповідачкою було досягнуто домовленості про купівлю-продаж об’єкту нерухомості Ѕ частини житлового будинку [ADDRESS] . Згідно з цим договором сторони домовились про купівлю - продаж належної на праві приватної власності відповідачці Ѕ частини житлового будинку за обумовленою ціною в сумі 1500 гривень. На виконання дійсних намірів купівлі - продажу позивачі передали відповідачці вартість частини будинку в сумі 1500 гривень, а відповідачка фактично передала їм Ѕ частину житлового будинку. Після отримання грошей та прийняття позивачами Ѕ частини житлового будинку відповідачка по справі зобов’язалася посвідчити правочин в нотаріальному порядку в строк до 20 жовтня 2005 року, але минав час і відповідачка не виконала свої зобов’язання по договору. Під всякими приводами ухиляться від нотаріального посвідчення правочину, мотивуючи свою бездіяльність браком коштів. Договір купівлі-продажу до цього часу нотаріально не посвідчений, що позбавляє позивачів можливості оформити право власності на частину житлового будинку . Просили визнати договір купівлі-продажу Ѕ частини житлового будинку укладеного між позивачами та відповідачкою дійсним та визнати за позивачами право приватної власності на Ѕ частину житлового будинку. Позивачі у суді позов підтримали посилаючись на підстави викладені у заяві. Наполягають на визнанні договору купівлі – продажу нерухомого майна дійсним та визнанні права приватної власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, оскільки відповідачка ухиляється від нотаріального посвідчення правочину купівлі-продажу частини будинку. Просили віднести судові витрати на їх рахунок. Відповідачка до судового засідання направила заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність. Підтвердила факт купівлі - продажу Ѕ частини житлового будинку. Позов визнала повністю. Суд відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України вважає можливим слухати справу за відсутності відповідачки, оскільки це не суперечить закону. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи доводи сторін в обґрунтування та визнання позову, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Предметом спору є визнання права власності на Ѕ частину житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] внаслідок його купівлі – продажу. В судовому засіданні встановлено факт укладення між сторонами договору купівлі-продажу Ѕ частини житлового будинку, що підтверджується письмовою розпискою відповідачки (а. с. 5). Факт ухилення відповідачки від нотаріального посвідчення договору купівлі – продажу частини будинку. Відповідачка порушила вимоги ст. 657 ЦК України і нотаріально не посвідчила договір купівлі-продажу будинку. За договором купівлі-продажу виконані всі істотні умови: відповідачка отримала гроші за будинок в сумі 1500 гривень і передала його у власність позивачів, які сплатили обумовлену ціну Ѕ частини будинку і прийняли його у власність. Отже відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, то суд може визнати такий договір дійсним за позовом сторони, яка повністю виконала істотні умови договору. Таким чином, відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСУ від 28.04.1978 р. «Про судову практику у справах про визнання угод недійсними» є підстави для визнання договору купівлі-продажу Ѕ частини житлового будинку укладеного 26 жовтня 2004 року між сторонами дійсним. Відповідно до ст. 328, 334 ЦК України, ст. 2, 12, 13 ЗУ «Про власність» право власності на нерухоме майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню виникає у набувача з моменту такого посвідчення, або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору купівлі-продажу, не посвідченого в нотаріальному порядку, дійсним. За таких обставин суд приходить до висновку, що договір купівлі – продажу Ѕ частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами слід визнати дійсним. Право власності позивачів на куплену ними Ѕ частину житлового будинку, порушене відповідачкою і підлягає відновленню шляхом визнання договору купівлі-продажу дійсним і визнання права приватної власності на нерухоме майно відповідно до ст. 220 ч. 2, та ст. 392 ЦК України. Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню і є підстави для визнання договору купівлі-продажу дійсним і визнання права приватної власності на Ѕ частину житлового будинку, розміщену в [ADDRESS] за позивачами. Оскільки позов задоволено в повному обсязі, то суд відповідно до ст. 81, 88 ЦПК України, враховуючи думку позивачів, вважає можливим віднести судові витрати в сумі 81 гривню за рахунок позивачів і з відповідачки не стягувати. На підставі зазначеного ст. 220 ч. 2, 655, 657, 328, 334, 392 ЦК України; ст. 2, 12, 13 Закону України «Про власність»; п. 4 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» від 28.04.1978 року і

Outcome: approved