Jurisdiction: commercial
Date: 2008-09-03 00:00:00

Указом Президента України "Про створення транснаціональної фінансово-промислової нафтової компанії "Укртатнафта" № 704/94 від 29.11.1994 підтримано пропозицію Кабінету Міністрів України та Кабінету Міністрів Республіки Татарстан щодо створення закритого акціонерного товариства –транснаціональної фінансово-промислової нафтової компанії "Укртатнафта". Фонду державного майна України та Державному комітету України по нафті і газу доручено забезпечити до 01.01.1995 передачу до статутного фонду Компанії належних державі відповідної кількості акцій та майна акціонерного товариства "Кременчукнафтооргсинтез" та підприємств Українського об'єднання по забезпеченню нафтою та нафтопродуктами "Укрнафтопродукт", еквівалентних за вартістю майну (цінним паперам), що передається до статутного фонду Компанії Республікою Татарстан. Указом Президента Республіки Татарстан "Про створення транснаціональної фінансово-промислової нафтової компанії "Укртатнафта" № УП-883 від 13.12.1994 погоджено пропозицію Кабінету Міністрів України та Кабінету Міністрів Республіки Татарстан по організації транснаціональної фінансово-промислової нафтової компанії "Укртатнафта" на паритетній основі. Доручено Кабінету Міністрів Республіки Татарстан передати до статутного фонду ЗАТ ТФПНК "Укртатнафта" пакет акцій нафтопереробних комплексів та інше державне майно, що еквівалентне кількості акцій, які вносяться підприємствами України до статутного фонду ЗАТ ТФПНК "Укртатнафта". Постановою Кабінету Міністрів України "Про укладення Угоди між Урядом України і Урядом Республіки Татарстан про створення транснаціональної фінансово-промислової нафтової компанії "Укртатнафта" № 487 від 04.07.1995 схвалено поданий Міністерством економіки і погоджений з Міністерством закордонних справ проект Угоди між Урядом України і Урядом Республіки Татарстан про створення транснаціональної фінансово-промислової нафтової компанії "Укртатнафта". 04.07.1995 між Урядом України і Урядом Республіки Татарстан укладена Угода про створення транснаціональної фінансово-промислової нафтової компанії "Укртатнафта". Угодою визначено мінімальний обсяг поставок нафти з Республіки Татарстан в Україну для переробки виробничими потужностями ЗАТ ТФПНК "Укртатнафта" не менше 8 млн. тон на рік, починаючи з 1996 року, в тому числі до 4 млн. тон в 1995 році. 27.07.1995 на виконання Указів № 704/94 від 29.11.1994 та № УП-883 від 13.12.1994 укладено Договір про створення та діяльність ЗАТ ТФПНК "Укртатнафта" та затверджено Статуту ЗАТ ТФПНК "Укртатнафта". Відповідно до п. 1.1 ст. 1 Договору про створення та діяльність ЗАТ ТФПНК "Укртатнафта" від 27.07.1995 засновниками товариства є: Фонд державного майна України, Державний комітет Республіки Татарстан по управлінню Державним майном, Акціонерне товариство "Татнафта", Виробниче об'єднання "Татнафтопром", Акціонерне товариство "Татнафтохімінвестхолдинг", Акціонерне товариство "Сувар", Спільне підприємство "Джой-Татнафтопром ТР Коммунікейшенс ЛТД", Кредитно-фінансовий союз "Експобанк", Банк "Девон-кредит" та Акціонерне товариство "ТИНК". Пунктом 5.1 Договору про створення та діяльність ЗАТ ТФПНК "Укртатнафта" від 27.07.1995 визначений статутний фонд товариства у розмірі 129 690 000 млн. крб. (900 000 000 доларів США), поділений на 900 000 простих акцій номінальною вартістю 144,1 млн. крб. (1000 дол. США). Згідно із п.п. 5.2, 5.3 українська частка в статутному фонді ЗАТ ТФПНК "Укртатнафта" складається із частки Фонду державного майна України, яка становить 49,986% на загальну суму 449,875 млн. дол. США у вигляді цілісного майнового комплексу АТ "Кременчукнафтооргсинтез" та частки Кредитно-фінансового союзу "Експобанк" –0,014% на загальну суму 125 тис. дол. США. Частка Державного комітету Республіки Татарстан по управлінню державним майном формується у вигляді прав власності на нафту та нафтовий конденсат на 25 родовищах в Республіці Татарстан, оформленого ліцензією на право користування надрами родовищ строком на 20 років; частка АТ "Татнафта" –основними засобами, які відносяться до експлуатації нафтових свердловин на 22 родовищах в Республіці Татарстан строком на 20 років; частка Виробничого об'єднання "Татнафтопром" –основними засобами, які відносяться до експлуатації нафтових свердловин на 2 родовищах в Республіці Татарстан строком на 20 років; частка АТ "ТИНК" –основними засобами, які відносяться до експлуатації нафтових свердловин Дачного родовища в Республіці Татарстан строком на 20 років, частки інших засновників –грошовими коштами. Загалом частка української сторони в статутному фонді ЗАТ ТФПНК "Укртатнафта" на момент створення складала 50% відповідно до Указу Президента України № 704/94 від 29.11.2004 та міжурядової угоди від 04.07.1995 і була рівна частці засновників від Республіки Татарстан. 22.12.1995 Кременчуцьким виконкомом ради народних депутатів прийнято рішення № 1372 про державну реєстрацію суб’єкта підприємницької діяльності –ЗАТ ТФПНК "Укртатнафта". На момент здійснення державної реєстрації ЗАТ ТФПНК "Укртатнафта" порядок проведення державної реєстрації суб’єктів підприємницької діяльності регулювався Положенням про державну реєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності та про реєстраційний збір за державну реєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 276 від 29.04.1994. Згідно із абз. «г»п. 4 Положення для державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності юридичної особи власник (власники) або уповноважена ним (ними) особа (заявник) особисто подають до органу державної реєстрації документ, що засвідчує сплату власником (власниками) внеску до статутного фонду суб'єкта підприємницької діяльності в розмірі, передбаченому законодавчими актами. Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до Статуту та п. 5.1 Договору про створення та діяльність ЗАТ ТФПНК "Укртатнафта" статутний фонд ЗАТ ТФПНК "Укртатнафта" складає 129 690 000 000 000 крб. (900 000 000 дол. США). Таким чином, станом на 22.12.1995 –момент державної реєстрації суб’єкта підприємницької діяльності, засновники повинні були внести не менше 50 відсотків статутного капіталу, тобто не менше 64 845 000 000 000 крб. (еквівалент 450 000 000 дол. США), та надати відповідний документ (документи) органу державної реєстрації. Матеріалами справи підтверджується, що при здійсненні державної реєстрації ЗАТ "ТФПНК "Укртатнафта" засновниками не було надано органу державної реєстрації документу, що засвідчує сплату власником (власниками) внеску до статутного фонду суб'єкта підприємницької діяльності в розмірі, передбаченому законодавчими актами. Судом встановлено, що наказом Фонду державного майна України № 271 від 05.03.1996 затверджено протокол комісії з інвентаризації майна та передаточний баланс АТ "Кременчукнафтооргсинтез" за станом на 01.02.1996, у зв’язку із створенням ЗАТ ТФПНК "Укртатнафта" вирішено передати цілісний майновий комплекс АТ "Кременчукнафтооргсинтез" до статутного фонду ЗАТ "ТФПНК "Укртатнафта". 05.03.1996 на виконання Указу Президента України № 704/94 від 29.11.1995 між Фондом державного майна України та ЗАТ "ТФПНК "Укртатнафта" було укладено акт здачі-прийняття майна, активів та пасивів цілісного майнового комплексу АТ "Кременчукнафтооргсинтез" до статутного фонду ЗАТ ТФПНК "Укртатнафта", яким передано до статутного фонду ЗАТ ТФПНК "Укртатнафта" цілісний майновий комплекс АТ "Кремнчукнафтооргсинтез" в якості формування частки держави Україна в особі Фонду державного майна України, що становить 49,986% статутного фонду ЗАТ "ТФПНК "Укртатнафта". Станом на цей момент Державний комітет Республіки Татарстан по управлінню державним майном, АТ "Татнафта", ВО "Татнафтопром", СП "Джой-Татнафтапром ТР Коммунікейшнс ЛТД", КФС "Експобанк", АТ "ТИНК" будь-якого майна до статутного фонду не передали. Отже, формування у розмірі більше 50 відсотків номінальної вартості акцій відбулося лише 05.03.1996. Відповідно до ст. 31 Закону України "Про господарські товариства" у випадках, коли всі акції акціонерного товариства розподіляються між засновниками, вони повинні внести до дня скликання установчих зборів не менше 50 відсотків номінальної вартості акцій. За таких обставин суд приходить до висновку, що на момент державної реєстрації ЗАТ "ТФПНК "Укртатнафта" та на момент проведення установчих зборів засновниками не було внесено 50 відсотків номінальної вартості акцій, що є порушенням ст. 31 Закону України "Про господарські товариства". Крім цього, із наказу Фонду державного майна України № 271 від 05.03.1996 вбачається, що до 05.03.1996 цілісний майновий комплекс, який є внеском до статутного фонду ЗАТ "ТФПНК "Укртатнафта", на момент затвердження установчих документів ЗАТ "ТФПНК "Укртатнафта" та проведення державної реєстрації товариства перебував у володінні іншої юридичної особи –АТ "Кременчукнафтооргсинтез", а тому за таких обставин, не міг бути вкладом до статутного фонду ЗАТ "ТФПНК "Укртатнафта". Відсутність на момент державної реєстрації сформованого статутного фонду у визначеному законом розмірі є порушенням чинного законодавства, яке не можна усунути, оскільки положення закону містять імперативну норму щодо кількості майна, яке повинно бути передане товариству, та часу, коли така дія має бути здійснена –саме до моменту його державної реєстрації. Враховуючи неможливість здійснення передачі майна в минулому, усунення порушення норми ст. 31 Закону України "Про господарські товариства" є таким, що не можна усунути. Аналогічного висновку дійшов Вищий господарський суд України в постанові від 20.07.2004 у справі № 36/166, яка була залишена в силі постановою Верховного Суду України від 16.11.2004 у справі № 36/166. Рішенням загальних зборів акціонерів ЗАТ ТФПНК "Укртатнафта" від 19.07.1997, оформленим п. 2 протоколу № 2 за результатами розгляду питання стану і проблем формування статутного фонду прийнято рішення про зміну структури внесків засновників зі сторони Республіки Татарстан. Внесок Державного комітету майна Республіки Татарстан (правонаступник Державного комітету Республіки Татарстан по управлінню державним майном) з права власності на нафту та нафтовий конденсат на 25 родовищах замінено на акції АТ "Татнафта" та АТ "Татнафтопром", а внески АТ "Татнафта" та АТ "ТИНК" –на грошові кошти у сумі 19,8 млн. дол. США. Прокурор вказує, що внаслідок вказаних змін відбулося порушення та недотримання Міжурядової угоди від 04.07.1995 та п. 16.5 Договору про створення та діяльність ЗАТ ТФПНК "Укртатнафта" в частині забезпечення поставок нафти у обсягах не менше 8 млн. тон на рік, оскільки у 1996 році поставлено 3,3373 млн.тон, 1997 –1,5351 млн.тон, 1998 –0,8745 млн.тон, 1999 –1,009 млн.тон, 2000 –0,4942 млн.тон, 2001 –1,2677 млн.тон, 2002 –4,1336 млн.тон, 2003 –2,758 млн.тон, 2004 –3,3158 млн.тон, 2005 –4,5843 млн.тон, 2006 –5,3691 млн.тон, 11 міс. 2007 –4,1099 млн. тон. Отже, в жодному із 11 років діяльності ЗАТ ТФПНК "Укртатнафта" не було виконано умов Міжурядової угоди від 04.07.1995 та Договору про створення та діяльність товариства щодо забезпечення ЗАТ ТФПНК "Укртатнафта" визначеним рівнем нафти для досягнення товариством мети його створення –забезпечення економічних інтересів України та задоволення потреб споживачів у паливно-енергетичних ресурсах. Суд приходить до висновку, що недосягнення визначеної нормативно-правовими документами щодо створення ЗАТ ТФПНК "Укртатнафта" мети створення товариства зумовлена рішенням загальних зборів акціонерів ЗАТ ТФПНК "Укртатнафта" від 19.07.1997 (п. 2 протоколу № 2) про зміну структури внесків засновників зі сторони Республіки Татарстан, внаслідок чого ЗАТ ТФПНК "Укртатнафта" не отримала у власність права власності на нафту на нафтовий конденсат на 25 родовищах, а також основні засоби для експлуатації таких родовищ. Крім цього, судом приймається до уваги, що пакети акцій АТ "Татнафта" та АТ "Татнафтопром" не використовувалися та не могли бути використані у досягненні визначеної мети створення ЗАТ ТФПНК "Укртатнафта", а із матеріалів справи вбачається, що протягом 1999-2006 років ЗАТ ТФПНК "Укртатнафта" отримало дивіденди за вказаними акціями на суму 2 246 704 дол. США. Відповідно до п. 5.15 Договору про створення та діяльність ЗАТ ТФПНК "Укртатнафта" від 27.07.1995 при зміні Статутного фонду повинен бути збережений паритет часток засновників від України та Республіки Татарстан. Пунктом 15.1 зазначеного договору визначено, що договір діє та тлумачиться відповідно до законодавства України. Виходячи із положень ст. 2 Закону України "Про міжнародні договори України" від 22.12.1993, який був чинний на момент укладання 04.07.1995 міжурядової угоди про створення транснаціональної фінансово-промислової нафтової компанії "Укртатнафта", вказана угода мала статус міжнародного договору України. Частиною 1 статті 17 Закону України "Про міжнародні договори України" укладені і належним чином ратифіковані міжнародні договори України становлять невід'ємну частину національного законодавства України і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що покладений в основу створення ЗАТ ТФПНК "Укртатнафта" принцип паритетності часток засновників від України та Республіки Татарстан, означає постійну рівність кількості акцій, які перебувають у власності акціонерів від України та Республіки Татарстан, що, враховуючи стратегічне значення підприємства, надає змогу рівної участі сторін в управлінні таким товариством. Зазначений принцип закріплено Указом Президента України "Про створення транснаціональної фінансово-промислової нафтової компанії "Укртатнафта" № 704/94 від 29.11.1994, постановою Кабінету Міністрів України "Про укладення Угоди між Урядом України і Урядом Республіки Татарстан про створення транснаціональної фінансово-промислової нафтової компанії "Укртатнафта" № 487 від 04.07.1995 та Угодою про створення транснаціональної фінансово-промислової нафтової компанії "Укртатнафта", укладеною 04.07.1995 між Урядом України і Урядом Республіки Татарстан, яка є невід'ємною частиною національного законодавства України. Рішенням загальних зборів акціонерів ЗАТ ТФПНК "Укртатнафта" від 10.06.1998 (протокол № 3 п. 3.3) зменшено розмір статутного фонду до 740 638 210 грн. (359 900 000 дол. США), а статутний фонд вирішено поділити на 1 487 276 420 простих іменних акцій номінальною вартістю 0,50 грн. (0,24296 дол. США), вирішено визначити частку Фонду державного майна України у розмірі 154,950 млн. дол. США, що становить 43,054% статутного фонду. Відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону України "Про господарські товариства" зменшення статутного фонду здійснюється шляхом зменшення номінальної вартості акцій або зменшення кількості акцій шляхом викупу частини акцій у їх власників з метою анулювання цих акцій. Таким чином, рішення загальних зборів акціонерів ЗАТ "ТФПНК "Укртатнафта", оформлене п. 3.3 протоколу № 3 від 10.06.1998, суперечить ч. 2 ст. 39 Закону України "Про господарські товариства". Рішенням загальних зборів акціонерів ЗАТ ТФПНК "Укртатнафта" від 10.06.1998 (протокол № 3 п. 4.1) затверджено статут ЗАТ ТФПНК "Укртатнафта" в новій редакції. 10.06.1998 підписано нову редакцію договору про створення та діяльність ЗАТ ТФПНК "Укртатнафта" із зменшеним статутним фондом товариства та іншим складом засновників. Відповідно до вказаної редакції договору, частка української сторони складається із частки Фонду державного майна України –43,054% на загальну суму 154,950 млн. дол. США та частки Промислово-фінансового банку –2,779% на загальну суму 10 млн. дол. США, а всього –45,883% на загальну суму 164,950 млн. дол. США. В той же час, із матеріалів справи вбачається, що установчі документи ЗАТ ТФПНК "Укртатнафта" в первісній редакції передбачали розмір внеску держави України в особі Фонду державного майна України в розмірі 449,875 млн. дол. США. Більш того, Фонд державного майна України 05.03.1996 передав на користь ЗАТ ТФПНК "Укртатнафта" внесок у розмірі 449,875 млн. дол. США. З урахуванням положень ст.ст. 12-13 Закону України "Про господарські товариства" з моменту передачі засновником вкладу на користь товариства, останнє набуває право власності на таке майно. Здійснення переоцінки (зменшення вартості) вже внесеного вкладу суперечить приписам ст.ст. 12, 13 Закону України "Про господарські товариства" та в порушення ст.ст. 2, 4 Закону України "Про власність" призвело до позбавлення держави України в особі Фонду державного майна України права власності на частину вже належних корпоративних прав (акцій), оскільки в результаті таких дій відбулося позбавлення держави України акцій ЗАТ ТФПНК "Укртатнафта" на загальну суму 294,925 млн. дол. США (різниця між вже сплаченими корпоративними правами та акціями, які належатимуть державі в результаті рішення загальних зборів акціонерів від 10.06.1998). Станом на момент прийняття загальними зборами акціонерів ЗАТ ТФПНК "Укртатнафта" рішення від 10.06.1998, оформленого протоколом № 3, діяльність ЗАТ ТФПНК "Укртатнафта" регулювалася Указом Президента України "Про створення транснаціональної фінансово-промислової нафтової компанії "Укртатнафта" № 704/94 від 29.11.1994, постановою Кабінету Міністрів України "Про укладення Угоди між Урядом України і Урядом Республіки Татарстан про створення транснаціональної фінансово-промислової нафтової компанії "Укртатнафта" № 487 від 04.07.1995, Угодою про створення транснаціональної фінансово-промислової нафтової компанії "Укртатнафта", укладеною 04.07.1995 між Урядом України і Урядом Республіки Татарстан, Договором про створення та діяльність ЗАТ ТФПНК "Укртатнафта" від 27.07.1995 та Статутом товариства. Положення наведених нормативно-правових актів та установчих документів товариства (п. 5.15 договору про створення та діяльність) містили імперативні норми щодо визначення рівності часток засновників від України та Республіки Татарстан. Разом із цим, положення Статуту ЗАТ ТФПНК "Укртатнафта", затвердженого рішенням загальних зборів акціонерів ЗАТ ТФПНК "Укртатнафта" від 10.06.1998 (протокол № 3 п. 4.1) та Договору про створення та діяльність ЗАТ ТФПНК "Укртатнафта", викладеного в новій редакції 10.06.1998, суперечать вказаним нормам нормативно-правових документів щодо створення та діяльності ЗАТ ТФПНК "Укртатнафта", його положення не містять припису щодо дотримання паритетності часток української та татарської сторін, а також, змінюють розподіл часток, закріплених за українськими та татарськими засновниками, чим порушують принцип паритетності. За таких обставин, прийняття загальними зборами акціонерів ЗАТ ТФПНК "Укртатнафта" рішення (протокол № 3 п. 4.1), яким затверджено установчі документи в новій редакції, призвело до позбавлення держави України можливості здійснювати корпоративний вплив та контроль за діяльністю ЗАТ ТФПНК "Укртатнафта" на паритетних (50/50) засадах з Республікою Татарстан. Сукупність наведених порушень норм чинного законодавства є підставою для визнання недійсним рішення загальними зборами акціонерів ЗАТ ТФПНК "Укртатнафта" від 10.06.1998, оформлене п. 1 протоколу № 3. Із наведеного вище вбачається, що при створенні ЗАТ ТФПНК "Укртатнафта" були допущенні істотні порушення норм чинного законодавства, які не можна усунути, а також порушення положень чинного законодавства, які призвели до порушення принципу паритетності української та татарської сторони, позбавлення держави України в особі Фонду державного майна України права власності на акції ЗАТ ТФПНК "Укртатнафта", незаконного зменшення статутного фонду товариства у непередбачений законом спосіб, а також до зміни внесків до статутного фонду, що унеможливлює досягнення мети створення товариства. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 110 Цивільного кодексу України юридична особа ліквідується за рішенням суду про визнання судом недійсною державної реєстрації юридичної особи через допущені при її створенні порушення, які не можна усунути, а також в інших випадках, встановлених законом. Згідно з ч. 2 ст. 110 Цивільного кодексу України вимога про ліквідацію юридичної особи на підставах, зазначених у пункті 2 частини першої цієї статті, може бути пред’явлена до суду органом, що здійснює державну реєстрацію, а також учасником юридичної особи. ТОВ "Корсан" є акціонером ЗАТ ТФПНК "Укртатнафта", що підтверджується випискою про залишки на рахунку в цінних паперах ТОВ "Корсан" від 30.10.2007. Положення п. 2 ст. 38 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" визначають, що підставами для постановлення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язано з банкрутством юридичної особи, зокрема є: визнання недійсним запису про проведення державної реєстрації через порушення закону, допущені при створенні юридичної особи, які не можна усунути. Сукупність встановлених судом порушень норм чинного законодавства, які були допущені при створенні ЗАТ ТФПНК "Укртатнафта" та їх зміст дають підстави для визнання недійсною державної реєстрації ЗАТ "ТФПНК "Укртатнафта"; визнання недійсним запису про проведення державної реєстрації ЗАТ ТФПНК "Укртатнафта" на підставі рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради народних депутатів № 1372 від 22.12.1995; визнання недійсним Статуту ЗАТ ТФПНК "Укртатнафта", припинення ЗАТ ТФПНК "Укртатнафта" шляхом ліквідації. В задоволенні позовної вимоги Заступника Генерального прокурора України про визнання недійсним договору про створення та діяльність ЗАТ ТФПНК "Укртатнафта" від 27.07.1995 необхідно відмовити з огляду на те, що позивач не вказує, а матеріали справи не містять будь-яких відомостей, із якими положення закону передбачають можливість визнання правочину (угоди) недійсним, адже порушення норм законодавства мали місце після укладання такого договору. Не підлягають задоволенню також вимоги Заступника Генерального прокурора України та ТОВ «Корсан»про призначення ліквідаційної комісії ЗАТ ТФПНК "Укртатнафта", встановлення строків і порядку її роботи, оскільки прокурором та позивачам вимоги у цій частині не обґрунтовані, не надано обґрунтованих пропозицій щодо складу, строків та порядку роботи ліквідаційної комісії. На момент розгляду справи правові основи управління об'єктами державної власності відповідно до Конституції України визначає Закон України "Про управління об’єктами державної власності". Частиною 1 статті 4 Закону України "Про управління об’єктами державної власності" суб'єктами управління об'єктами державної власності, зокрема, є Кабінет Міністрів України, міністерства та інші органи виконавчої влади. Пунктом 13 частини 5 статті 6 Закону України "Про управління об’єктами державної власності" уповноважені органи управління, до яких відноситься Міністерство палива та енергетики України, відповідно до покладених на них завдань здійснюють управління корпоративними правами держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За таких обставин, Заступник Генерального прокурора України правомірно звернувся за захистом інтересів держави в особі Кабінету Міністрів України та Міністерства палива та енергетики України. Відповідно до п. 7 Прикінцевих і перехідних положень Цивільного кодексу України до позовів про визнання заперечуваного правочину недійсним і про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, право на пред'явлення якого виникло до 1 січня 2004 року, застосовується позовна давність, встановлена для відповідних позовів законодавством, що діяло раніше. Відповідно до ст. 71 Цивільного кодексу УРСР загальний строк позовної давності становить три роки. Згідно із ст. 76 Цивільного кодексу УРСР перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. Із матеріалів справи вбачається, що порушення положень чинного законодавства України при створенні ЗАТ ТФПНК "Укртатнафта" прокурору стало відомо із звернення Міністра палива та енергетики України Бойка Ю.А. № 01/17-0164 від 28.04.2007 та доданого до нього висновку Головного-ревізійного управління України про результати перевірки створення та діяльності ЗАТ "Укртатнафта". За таких обставин, враховуючи те, що прокурор дізнався про викладені в позові обставини, які призводять до порушення інтересів держави лише у квітні 2007 року, то суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, у зв’язку з чим порушене право держави підлягає захистові. З урахуванням викладених обставин заяви Відкритого акціонерного товариства "Татнафта" ім. В.Д.Шашина та Корпорації "Seagroup International, Inc" про застосування позовної давності не підлягають задоволенню. ТОВ "Корсан" дізналося про порушення законодавства при створенні ЗАТ ТФПНК "Укртатнафта" в процесі розгляду даної справи (на початку 2008 року), а тому строк на звернення із позовом такої особи не пропущено. На підставі наведеного, суд приходить до висновку про те, що позови Заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України та Міністерства палива та енергетики України та Товариства з обмеженою відповідальністю «Корсан»підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial