Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-04 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачки, в якому просять стягнути на свою користь по 5122 гривні заподіяної шкоди, по 945 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, по 91 гривні судових витрат. Мотивують це тим, що 18 липня 2006 року, з вини відповідачки, власника квартири [ADDRESS], були затоплені їх квартири. Квартира [PERSON]. № 153, квартира [PERSON]. № 156 в будинку [ADDRESS]. Вартість необхідного ремонту кожної з квартир складає по 5122 гривні. Діями відповідачки їм заподіяна і моральна шкода, яку вони оцінюють по 945 гривень кожній. У судовому засіданні позивач [PERSON]. підтримала позовні вимоги і пояснила, що 18 липня 2008 року з були затоплені квартири № 153 та № 156 будинку [ADDRESS]. Затоплення відбувалось з квартири № 159 цього ж будинку. Квартира № 159 належить [PERSON].. Відповідно до матеріалів обстеження вартість ремонту квартири складає 5122 гривні. Необхідність звернення по юридичну допомогу і в суд, переживання у зв'язку із затопленням заподіяли їй моральні страждання. Моральну шкоду оцінює в 945 гривень. Окрім цього просять стягнути з відповідачки витрати по оплаті судових витрат в сумі 91 гривні. В судовому засіданні позивач [PERSON]. також підтримала позовні вимоги і пояснила, що 18 липня 2008 року з були затоплені квартири № 153 та № 156 будинку [ADDRESS]. Затоплення відбувалось з квартири № 159 цього ж будинку. Квартира № 159 належить [PERSON].. Відповідно до матеріалів обстеження вартість ремонту квартири складає 5122 гривні. Необхідність звернення по юридичну допомогу і в суд, переживання у зв'язку із затопленням заподіяли їй моральні страждання. Моральну шкоду оцінює в 945 гривень. Окрім цього просять стягнути з відповідачки витрати по оплаті судових витрат в сумі 91 гривні. Відповідач позов не визнала. Пояснила, що її вина в затопленні кватири позивачів не встановлена. Тому вважає, що позов задоволенню не підлягає. Пояснила, що затоплення сталось через зірвання відсічного вентилю гарячої води. Вентиль встановлював громадянин [PERSON]. на замовлення виконкому Южноукраїнської міської ради, тому і відповідати за заподіяну шкоду повинен [PERSON]. і виконком Южноукраїнської міської ради. Представник Южноукраїнської міської ради пояснила в судовому засіданні, що дійсно на виконання рішення виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області № 51 від 7 лютого 2003 року [PERSON]., як пільговій категорії громадян, 30 жовтня 2003 року було безоплатно встановлено лічильники гарячої та холодної води. Про встановлення лічильників було складено акт, лічильники перевірені, ніяких зауважень з приводу встановлення лічильників не було. Гарантійний термін використання лічильників встановлено в 24 місяці. Виконком Южноукраїнської міської ради, згідно до зазначеного рішення брав на себе обов'язок про встановлення лічильників. Проте експлуатацією обладнання виконком Южноукраїнської міської ради не опікується. Експлуатація обладнання це справа власника квартири. В судовому засіданні, притягнений до участі у справі в якості співвідповідача, [PERSON]. позов не визнав і пояснив, що на підставі угоди з виконкомом Южноукраїнської міської ради, 30 жовтня 2003 року встановив в квартирі відповідачки лічильники води. Лічильники отримував в УЖКГ виконкому Южноукраїнської міської ради. Згідно до умов договору він мав тільки встановити лічильники, що і зробив, до його обов'язків не входило слідкування за експлуатацією обладнання. Встановлені ним лічильники, разом з відсічними кранами, працювали близько трьох років. Відповідачка мала слідкувати за станом кранів та періодично перевіряти стан обладнання. Представник КП "ТВКГ" пояснила в судовому засіданні, що провини Комунального підприємства в затопленні квартир позивачів не має. КП "ТВКГ" несе відповідальність за експлуатацію обладнання по водо та теплопостачанню яке знаходиться за межами квартири власника. За експлуатацію обладнання розташованого в квартирі несе відповідальність власник квартири. Представник КП "ЖЕО" також вважає, що відповідальність за затоплення квартир позивачів має нести відповідач. Вислухавши позивачів, відповідача, третіх осіб, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні 18 липня 2006 року було затоплено квартири № 153 та № 156 будинку [ADDRESS]. Даний факт підтверджується актами КП "ЖЕО" та КП "ТВКГ" м. Южноукраїнська (а.с. 6-9). Даними актами встановлено причину затоплення, а саме зірвання відсічного вентилю імпортного виробництва по гарячому водопостачанні на кухні квартири № 159 будинку [ADDRESS]. З цим фактом погодились сторони та треті особи. Розмір відшкодування шкоди встановлений працівниками КП "ЖЕО" і складає для позивача [PERSON]. 5122 гривні, для позивача [PERSON]. 5072 гривні. Проти суми відшкодування відповідач не заперечувала. Відповідач вважає, що відповідальність за затоплення має нести замовник та виконавець робіт по встановленню лічильників водопостачання. Проте погодитись з такою думкою не можна. Дійсно, на виконання рішення виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області № 51 від 7 лютого 2003 року, [PERSON]., як пільговій категорії громадян, 30 жовтня 2003 року було безоплатно встановлено лічильники гарячої та холодної води. Про встановлення лічильників було складено акт, лічильники перевірені, ніяких зауважень з приводу встановлення лічильників не було. Гарантійний термін використання лічильників встановлено в 24 місяці, по що свідчить наданий суду сертифікат. Виконком Южноукраїнської міської ради, згідно до зазначеного рішення брав на себе обов'язок про встановлення лічильників, проте подальшою експлуатацією обладнання мав опікуватись власник житла. З моменту встановлення лічильників пройшло більше 31 місяця. Як пояснила відповідачка ніяких зауважень до роботи обладнання вона не мала, з вимогою про перевірку стану обладнання до КП "ТВКГ" не зверталась. Згідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про захист прав споживачів"від 12 травня 1991 року з подальшими змінами та доповненнями, "Виготівник (виконавець) забезпечує нормальну роботу (застосування, використання) товару (роботи, послуги), в тому числі комплектуючих виробів, протягом гарантійного терміну, встановленого законодавством, а в разі його відсутності - договором. Як зазначено в технічному паспорті прибору підприємство-виготовник дає гарантію на виріб 18 місяців з моменту вводу в експлуатацію, але не більше 24 місяців зо дня перевірки забезпеченої підприємством-виготовником. Крім того в сертифікаті-затвердженні зазначено, що міжперевірковий інтервал не більше 2 років для лічильників гарячої води. Відповідачка лічильники не перевіряла, їх станом не опікувалась. Згідно до п. 9.1 "Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України" затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 65 від 01 липня 1994 року "абонент зобов'язаний стежити за станом внутрішньої водопровідної мережі, арматури (водорозбірних кранів, вентилів, змішувачів, засувок, тощо) та санітарно-технічних приладів на ній (умивальників, ванн, раковин, змивальних бачків тощо), не допускати витоку води, в разі його виникнення або виявлення витік води повинен бути негайно ліквідований абонентом". Таким чином судом встановлено, що затоплення квартир позивачів, що мало місце 18 липня 2006 року, сталось з вини відповідачки [PERSON]., власниці квартири № 159 будинку [ADDRESS], яка не забезпечила безпечної експлуатації внутриквартирної системи водопостачання. Судом було призначено будівельно-технічну, товарознавчу експертизу на вирішення якої були поставлені питання про розмір матеріальної шкоди спричиненої затопленням квартир позивачів, а також яким чином затримка на 30 хвилин перекривання стояку гарячої води вплинула на розмір матеріальної шкоди в процентному відношенні до загальної суми збитків. Відповідачка відмовилась від провадження експертизи, тому суд позбавлений можливості відповісти на питання, щодо провини працівників КП "ТВКГ" та КП "ЖЕО" в несвоєчасному доступі до вентилю в підвалі будинку і в зв'язку з цим можливого збільшення матеріальної шкоди. За правилами ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода заподіяна, неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному об'ємі особою, що заподіяла шкоду. Відповідно до ч. 1 з 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, що заподіяла шкоду, за наявності вини, окрім випадків встановлених частиною другою цієї статті. Вина відповідачки, що не забезпечила безпечну експлуатацію санітарно-технічного устаткування, судом встановлена. Враховуючи обставини спричинення шкоди, заподіяні позивачам моральні страждання суд оцінює в 945 гривень для кожної. Через ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідачки на користь позивачки [PERSON]. підлягають сплачені судові витрати в сумі 91 гривні, на користь позивачки [PERSON]. також в сумі 91 гривні. Всього стягненню з відповідачки на користь [PERSON]. підлягає 5122 гривні в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 945 гривень в рахунок відшкодування шкоди моральної, 91 гривня відшкодування судових витрат, а всього 6158 гривень; на користь [PERSON]. підлягає 5072 гривні в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 945 гривень в рахунок відшкодування шкоди моральної, 91 гривня відшкодування судових витрат, а всього 6108 гривень .

Outcome: partial