Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-20 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернувся до суду із позовом до приватної фірми «Вайт Елефант», 3- ї особи [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в якому просить стягнути на його користь з відповідача матеріальну шкоду внаслідок пошкодження автомобілю у розмірі 25092, 37 грн., 250 грн. за проведення автотоварознавчого дослідження, у відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000 грн., а також судові витрати по справі на суму 755, 48 грн. Свої вимоги він обґрунтовує тим, що під час ДТП, яке сталося 10.10.2001 року з вини водія [PERSON]., який керував автомобілем, що належав на підставі договору оренди фірмі «Вайт Елефант», було пошкоджено автомобіль, якій належить йому на праві власності. Також йому було завдано моральних страждань, які виявились у емоційних стражданнях, порушенням його звичайного образу життя. У судовому засіданні предстаник позивача просив позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причину неявки суду не повідомив. Про час та місця слухання справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. 3- я особа [PERSON] у судове засідання також не з'явився, повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. За таких обставин суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 10.10.2001 року у 09 год. 50 хвл. на а/д Харків - Севастополь на 669 км. сталося дорожня транспортна подія за участю водіїв [PERSON], якій керував а/м опель «Аскона» державний номер [NUMBER] і [PERSON]., якій керував автобусом ЛАЗ - 695 державний номер [NUMBER], який належить ВАТ «Білогірське АТП- 14331». По данному факту, постановою від 17.10.2001 року в порушенні криминальної справі відмовлено по ст. 6 п. 2 КПК України, у зв'язку з відсутністю складу злочину. Проведенним дізнанням встановлено, що причиною ДТП з'явилося невиконання водієм [PERSON] п.п. 10.1; 10.4; 10.6 ПДР. З боку водія [PERSON] порушень ПДР не встановлено. Згідно висновку судової - автотехнічної експертизи № 1031 від 30.05.2005 року в даному випадку водій [PERSON] не поступився дорогою рухавшемуся в попутному напрямі автомобілю Опель змусив водія [PERSON] застосувати гальмування, чим створив небезпеку для його руху. Дії водія [PERSON] в дорожній обстановці, що склалася, не відповідають вимогам п.п. 10.1; 10.4; 34.1.1 Правил дорожнього руху України із технічної точки зору знаходяться в причинному зв'язку з ДТП , що наступила. Таким чином судом встановлено, що саме за вини водія [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій пошкоджено автомобіль Опель «Аскона», державний номер [NUMBER], що належить позивачеві. Згідно ст.. 450 ЦК України (в редакції 1963р.) організації і громадяни, діяльність яких пов'язана з підвищеною небезпекою для оточення (транспортні організації, промислові підприємства, будови, власники автомобілів та ін.), зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, якщо не доведуть, що шкода виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно довідки керівника санацією ВАТ «Білогорське АТП № 14331» від 12.09.2008р. [PERSON] працював у товаристві з 02.09.1994р. по 31.10.2001р. Судом встановлено, що власником автобуса ЛАЗ - 695 на момент здійснення ДТП, було ВАТ «Білогірське АТП- 14331». Однак, на підставі Договору на транспортне обслугування автобусами від 10.04.2001р., ВАТ Білогірське АТП - 14331 надало автобуси в оренду приватній фірмі «Вайт Елефант». Згідно п. 3.1. вищевказанного договору, саме приватна фірма «Вайт Елефант» несе відповідальність за допущені дорожньо транспортні події, яки відбулися за участю орендованих автомобілей. Таким чином суд вважає, що саме фірма «Вайт елефант» повинна відшкодувати шкоду, завдану під час експлуатації цього джерела підвищеної небезпеки. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Відповідно до висновку експерта № 149 від 06.02.2006 року, вартість матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля Опель Аскона, державний номер [NUMBER] внаслідок ДТП, складає 21021 грн. 19 коп., тому зазначена сума підлягає стягненню на користь позивача. Загалом, з відповідача підлягають стягненню у відшкодування матеріальної шкоди: вартість шкоди, завданої внаслідок пошкодження автомобілю в сумі 21021,19 грн. та вартість авто товарознавчого дослідження, оплаченого позивачем у сумі 250грн. (квитанція, а.с.8), а всього 21271, 19 грн. З урахуванням обставин справи, на підставі ст. 440-1 ЦК України (в редакції 1963р.), зважаючи на те, що автомобіль, якім керував позивач є його власністю, враховуючи ступень моральних страждань позивача, а також те, що було порушено його звичайні життєві зв'язки, розмір моральної шкоди, якій підлягає задоволенню, суд вважає необхідним встановити у розмірі 1500 грн., що буде відповідати принципу розумності і справедливості. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 755,48 грн.(230 грн. судовий збір, 453,44 грн. вартість авто технічної експертизи, 297,37 грн. вартість авто товарознавчої експертизи). На підставі наведеного,

Outcome: partial