overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-10 00:00:00

15 липня 2008 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 2005 року, від якого не мають дітей. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Позивач позов підтримав. Відповідач позов визнала. Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 25.06.2005 року. Сторони припинили шлюбні відносини. Вони ведуть окреме господарство і подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Примирення між сторонами з боку позивача не можливе. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-10 00:00:00

24 липня 2008 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання угоди купівлі-продажу квартири дійсною та визнання права власності на кв. [ADDRESS] У попередньому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Відповідач позов визнала. Судом встановлено, що [PERSON] 24.04.1999 року у відповідача купив квартиру [ADDRESS], тобто [PERSON] передала квартиру, а [PERSON] заплатив за неї обумовлену суму, заселився та проживає в ній. У судовому засіданні достовірно встановлено, що договір купівлі-продажу спірної квартири є дійсним, був укладений на Чернігівській філії Товарної Біржі «Всеукраїнська Біржа Нерухомості» та зареєстрована в Чернігівському міжміському бюро технічної інвентаризації, оскільки відповідає вимогам здійснення такого правочину, ніким не оспорювався. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] у встановленому законом порядку набув права власності на спірну квартиру.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-10 00:00:00

У липні 2008 року позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно. Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 29.09.2006 р., від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] народження. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, вказуючи, що вони однією сім'єю не проживають з липня 2008р., відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, що ставить її у скрутне матеріальне положення. У судовому засіданні позивачка позов підтримала у повному обсязі, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача. Відповідач, в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, згоден сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини щомісячно. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно представленої копії свідоцтва про народження відповідач є батьком дитини на утримання якого позивачка хоче стягнути аліменти. Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд с урахуванням здоров&cent;я та матеріального положення дитини, платника аліментів, вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно. У зв'язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивач був звільнений від сплати судового збору і витрат на інформаційно-технічне забезпечення та його вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-10 00:00:00

У липні 2008 року позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на свою користь до досягнення дитиною 3-х річного віку у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно. Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 21.10.2006 р., від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] народження. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання до досягнення дитиною 3-х річного віку у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, вказуючи, що вони однією сім'єю не проживають з липня 2008 р., дитина знаходиться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на її утримання не надає. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила суд стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною 3-річного віку. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, згоден сплачувати аліменти на утримання позивачки у розмірі 1/4 частини щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно з п.2 ст.84 СК України дружина з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною 3-х річного віку. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд с урахуванням здоров&cent;я та матеріального положення позивачки, платника аліментів, вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання позивачки у розмірі 1/4 частини щомісячно до досягнення дитиною 3-х річного віку. У зв'язку з тим, що при зверненні до суду з заявою позивач був звільнений від сплати судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, його вимоги задоволені, то ці суми належать стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цією заявою посилаючись на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . В установлений законом строк вона звернулася із заявою в Томашпільську державну нотаріальну контору про прийняття спадщини , але при підготовці необхідних документів було встановлено , що у їх свідоцтві про одруження прізвище , ім»я і по-батькові її покійного чоловіка записано як [PERSON] , тому з цією заявою змушена звернутись до суду. В судовому засіданні заявниця [PERSON] заяву підтримала, зіславшись на ті ж обставини, що в заяві. Суд, заслухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи, вважає заяву обгрунтованою, яка подана на законній підставі і підлягає задоволенню, оскільки правильно по-батькові чоловіка заявниці [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про його народження, про смерть та іншими доказами у справі . Встановлення неправильності запису в акті громадянського стану про одруження має для заявниці юридичне значення . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-10 00:00:00

У вересні 2008 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на самочинно зведені ним на земельній ділянці по [ADDRESS] нежилу прибудову, сарай, душ та збільшений у розмірах гараж. В обґрунтування позову позивач зазначив, що йому на підставі договору дарування та договору про порядок користування домоволодінням належить 1/4 частина домоволодіння, розташованого на земельній ділянці по [ADDRESS]. Зазначена земельна ділянка рахується за ЖКО ВАТ «ММК ім. Ілліча». В 2006 році позивач без належного дозволу та належно затвердженого проекту, тобто самочинно, за свої кошти та своїми силами збудував нежилу прибудову, сарай, душ та збільшив у розмірах гараж. В теперішній час він бажає привести технічну документацію у відповідність дійсності, але через те, що будівлі збудовані самочинно, він був змушений звернутися до суду з зазначеним позовом. Просив суд визнати за ним право власності на самочинно зведені на земельній ділянці по [ADDRESS] нежилу прибудову (літ. А&sup3;-1) загальною площею 28,8 кв.м., сарай (літ. М-1), душ (літ. И-1) та збільшений у розмірах гараж (літ. Ж-1). В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив визнати за ним право власності на самочинно зведені ним будівлі, оскільки згідно висновку експерта, при їх будівництві санітарно-гігієнічні вимоги та умови пожежної безпеки не порушені, вони знаходиться в задовільному технічному стані та можуть експлуатуватись в подальшому. А щодо розташування гаражу (літ. Ж-1), сараю (літ. М-1) та душу (літ. И-1) на межі суміжної земельної ділянки, між ним та [PERSON] - користувачем зазначеної ділянки, досягнута взаємна згода. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти визнання за позивачем права власності на самочинно зведені будівлі, так як вони відповідають будівельно-технічним нормам та правилам пожежної безпеки. Суд, вислухавши сторонни, та приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню без дослідження доказів і за [PERSON] слід визнати право власності на самочинно збудовані на земельній ділянці по [ADDRESS] нежилу прибудову (літ. А&sup3;-1) загальною площею 28,8 кв.м., сарай (літ. М-1), душ (літ. И-1), збільшений у розмірах гараж (літ. Ж-1) та включити їх у загальний склад домоволодіння за зазначеною адресою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-10 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому посилався на те, що є власником жилого будинку з належними до нього будівлями і спорудами, які знаходяться в[ADDRESS], які розташовані на земельній ділянці, виділеній йому під індивідуальне будівництво житлового будинку та господарських споруд рішенням міськвиконкому від 2 червня 1992 року. Крім цього вказував, що в 1999 році він очистив від побутового сміття і залишків будівельних матеріалів прилеглу до його будинковолодіння земельну ділянку і самочинно побудував на ній цегляний гараж розміром 8,9 м.кв. на 7.00 м.кв., які оцінені в 45056,00грн. Вказував, що після зведення гаражу було проведено його обстеження ЧКОБТІ. Крім цього, експертним висновком Управління з питань наглядово-профілактичної діяльності ГУМНС України в Чернівецькій області були встановлені правильність і повнота виконання протипожежних вимог. Спору з сумісними землекористувачами немає. Просив визнати за ним право власності на самочинно збудований гараж розміром 8,9м.кв на 7.00 м.кв. по [ADDRESS], вартістю 45056грн., позначений на схематичному плані під умовною літерою «Е». В судовому засіданні позивач позов підтримав, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві і просив позов задаволити. Представиник відповідача у судовому засіданні позов визнала і пояснила, що фактично погоджується зі всіма обставинами, які складають предмет та зміст даного позову. Вирішення даного питання на користь позивача не порушує будь-чиїх прав та охоронюваних законом інтересів. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що дійсно позивач користується вказаними ним гаражем, який розташований на вказаній ним земельній ділянці. Дані обставини стверджені копіями витягу з рішення міськвиконкому від 2 червня 1992 року, свідоцтва про право власності на житловий будинок, державного акту на право власності на земельну ділянку, технічного заключення та обмірних креслень на будівництво гаража, інвентаризаційної справи на будинок [ADDRESS], висновку №248 на робочий проект технічного заключення з обмірними кресленнями, експертного висновку Управління з питань наглядово-профілактичної діяльності ГУМНС України в Чернівецькій області. Відповідно до вимог ст.. 376 ЦК України, житловий будинок, будівлі, споруди, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил, а на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. На виконання вищевказаних вимог, встановлено, що дії позивача не порушують права інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-10 00:00:00

19 серпня 2008 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання за ним права власності на самочинні побудови: житловий будинок після реконструкції літ. «А-1», прибудову до житлового будинку літ. «а», прибудову до житлового будинку літ. «а№», сараї літ. «Д», розташовані [ADDRESS]. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та пояснив, що йому на праві власності на підставі договору-купівлі продажу належить житловий будинок, розташований [ADDRESS]. Земельна ділянка знаходиться у його приватній власності на підставі рішення виконкому Савинської селищної ради № 289 від 22.12.1999. В 2002 році він самовільно, без виготовлення проекту та відповідної документації побудував сарай, в 2006 році - добудував частину жилого будинку, прибудови до нього, розширив житлові кімнати. Просить суд визнати за ним право власності на самочинно збудовані будівлі. Відповідач надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності його представника, позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, позивачу на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Савинською селищною радою 03 жовтня 1980 року належить житловий будинок [ADDRESS]. Рішенням виконкому Савинської селищної ради № 289 від 22.12.1999 року позивачу у приватну власність було передано земельну ділянку для обслуговування жилого будинку і господарських споруд площею 0,15 га., розташовану за вищевказаною адресою. Позивач побудував прибудови до житлового будинку, сарай, розширив житлові кімнати без дозволу органів місцевого самоврядування та без оформлення належним чином технічної документації на їх будівництво. БТІ Балаклійського району Харківської області зафіксувало їх самочинне будівництво. Відповідно до технічного висновку КП “Балаклійське архітектурне бюро”, погодженого начальником відділу містобудування та архітектури райдержадміністрації, головним державним санітарним лікарем Балаклійського району, самочинні побудови знаходяться у задовільному стані та придатні для подальшої експлуатації. [PERSON] власник сусіднього домоволодіння [ADDRESS] не заперечує та в подальшому не матиме претензій щодо розташування самочинних будівель з порушенням протипожежних розривів та санітарних норм. Відповідно до п.5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-10 00:00:00

15.07.2008 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивачка зазначила, що з 28.06.1996 року вони з відповідачем знаходиться у шлюбі, який зареєстрований відділом РАЦС по м. Вознесенську Миколаївської області. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO], яка проживає з позивачкою. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки. Тому позивачка просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини його доходу щомісячно, починаючи з дня подачі нею позовної заяви і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце була повідомлена належним чином. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню. При цьому суд виходить з наступних обставин. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER], виданого відділом РАЦС по м. Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції). Неповнолітня дитини проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою вуличного комітету від 14.07.2008 року. Крім цього відповідно до Постанови про стягнення аліментів від 06.12.1994 року відповідач сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON],[INFO], що підтверджується дослідженою в судовому засіданні цивільною справою АЕ 2-95 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст.181 СК України та ст.183 СК України передбачають, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності зі ст.182 СК України суд, врахувавши обставини справи та матеріальне становище платника аліментів, наявність ще одної дитини на яку відповідач сплачує аліменти прийшов до висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку, але розмір аліментів на дитину за жодних обставин не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 367 ч.1 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню в справах про стягнення аліментів на дитину.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-10 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрували 19.05.2005 р. у Станіславчицькій сільській раді Бродівського району. Від цього шлюбу в сім'ї народився син [PERSON],[INFO]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка покликається на те, що відповідач зловживає спиртними напоями та легкими наркотичними засобами, це негативно впливає на виховання дитини, не приділяє уваги дитині та не забезпечує належним чином сім'ю матеріально, хоча має таку змогу, оскільки працює. Дитина повністю перебуває на утриманні позивачки. Позивачка не працює, а тому самотужки не взмозі забезпечити дитину всім необхідним. У зв'язку з цим просить стягнути аліменти з відповідача в розмірі 1/4 частки від заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, дала пояснення аналогічні фабулі позовної заяви. Відповідач позов не визнав та пояснив, що він не згідний сплачувати аліменти, оскільки позивачка може потратити гроші не на дитину. Визнав, щой факт, що дійсно протягом чотирьох місяців не надає матеріальної допомоги дитині, хоча працює і середньомісячна заробітна плата становить 1000-1200 грн. та доповнив, що інших утриманців в нього немає. Вважає, що відкривши депозитний рахунок на ім'я дитини, може таким чином забезпечити її в майбутньому. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з слідуючих підстав: судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 19.05.2005 року (а.с.2). Від цього шлюбу у подружжя народився син [PERSON],[INFO](а.с.3), дитина перебуває на утриманні матері (а.с.6). Позивачка не працює, інших доходів у неї немає (а.с.7). Відповідач працює, інших утриманців у нього немає, цей факт був визнаний ним в судовому засіданні. Згідно чинного законодавства відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 ч.2 СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з вищенаведеного, враховуючи матеріальне становище дитини, яка перебувають на утриманні матері, матеріальне становище відповідача, суд прийшов до висновку, що достатнім для матеріального забезпечення дитини буде розмір аліментів в 1/4 частці заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-10 00:00:00

19.05.2005 року сторони зареєстрували свій шлюб у Станіславчицькій сільській раді Бродівського району Львівської області, актовий запис № 3 (а.с.4). Від даного шлюбу у подружжя народився син [PERSON],[INFO] (а.с.7). Позивач звернулася з даною позовною заявою до суду, де в своїх позовних вимогах покликається на те, що більше трох місяців подружжя не проживає разом. За час спільного проживання в сім'ї склалися неприязні відносини. Відповідач постійно влаштовує сварки, дебоші, обзиває різними непристойними словами. Відповідач зловживає спиртними напоями та легкими норкотичними засобами, що дуже негативно впливає на виховання сина, не приділяє уваги його вихованню, матеріально не утримує сім'ю. Неодноразові прохання змінити свою поведінку, бажаних результатів не дали. В подружньому житті відсутні любов, взаємодовіра, повага, тобто моральна основа шлюбу. З таких підстав прийшла до висновку, що зберігати подружні відносини не доцільно. Просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позов підтримала дала пояснення аналогічні позовній заяві. Крім цього вважає, що примирення не можливе, оскільки у відповідача є інша жінка, а це пробачити вона не може і категорично наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач позов визнав не заперечив щодо розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини по справі, приходить до висновку, що сім'я розпалася і збереження її неможливе. Сторони перебувають у ворожих стосунках, не мають бажання проживати однією сім'єю, примиритися сторони не бажають. Виходячи з наведеного суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-10 00:00:00

Позивач звернувся з даною позовною заявою де в своїх вимогах покликається на те, що ним на місці старого будинку був збудований новий житловий будинок з господарськими спорудами для проживання сім'ї, на земельній ділянці, яка була закріплена за старим будинком в [ADDRESS]. Дані споруди були збудовані без будь-якої технічної документації та відповідного дозволу на будівництво будинку. Він є користувачем земельної ділянки на якій збудований будинок, а тому просить визнати за ним право власності на самочинне будівництво. В попередньому судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просить позов задоволити та визнати за ним право власності на самочинне будівництво, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав не заперечив щодо його задоволення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що позивач є власником земельної ділянки, на якій збудований будинок з господарськими спорудами (а.с.22-23), зведеним актом вартості будівель і споруд підтверджена вартість будинковолодіння за адресою [ADDRESS]. У відповідності до п.2 ст.375 ЦК України власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Відповідно ст. 376 ЦК України суду надається право визнати за користувачем земельної ділянки право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо воно не порушує інтереси інших осіб. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Виходячи з наведеного суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позову.

Outcome: approved