Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-06 00:00:00

[PERSON]. звернулась до суду з позовом до [PERSON]. про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, посилаючись на те, що їй на праві приватної власності належить 63/100 домоволодіння [ADDRESS] . За вказаним домоволодінням закріплена земельна ділянка розміром 1130 кв.м. Проте, [PERSON]., яка проживає по сусідству з позивачкою в будинку [ADDRESS], зробила захоплення належної позивачці частини земельної ділянки, чим позбавила її можливості належним чином користуватися своєю власністю. 30 серпня 2005 року за зверненням позивачки комісією Могилів-Подільського міськвиконкому були проведені заміри спірної частини земельної ділянки домоволодіння [ADDRESS] та визначено розміри в спірних точках, але [PERSON]. рекомендації комісії не виконала. Просить суд винести рішення, яким зобов'язати [PERSON]. не чинити перешкоди в користуванні належною їй земельною ділянкою, привести у відповідність до технічної документації розмір і конфігурацію земельної ділянки та стягнути з відповідачки на її користь 3000 гривень моральної шкоди. В судовому засіданні позивачка [PERSON], яка водночас є представником третьої особи [PERSON]., відмовилась в частині позову щодо стягнення моральної шкоди в сумі 3000 грн. Ухвалою суду від 7 жовтня 2008 року провадження в справі в цій частині закрите. В решті [PERSON]. позов підтримала і просить його задовольнити, суду пояснила, що між сторонами склались неприязні відносини через те, що [PERSON]. захопила частину належної позивачці земельної ділянки, в результаті чого 24.06.2005 року та 22.07.2005 року за зверненням позивачки комісією Могилів-Подільського міськвиконкому проводились заміри спірної частини земельної ділянки домоволодіння [ADDRESS], при цьому члени комісії вимушені були перелазити через сітку, щоб зробити заміри з сторони [PERSON]., оскільки вона не допускала їх на подвір'я. Раніше земельні ділянки на місці спору розділяла сітка, вантажна машина вільно могла заїхати на подвір'я позивачки. 29.07.2005 року рішенням виконкому міської ради визначено, що межа зазначених земельних ділянок проходить: від точки 1 до точки 2 - на відстані 3,50 м, від точки 3 до точки 4 - на відстані 2,80 м, від другого кута лівої сторони будинку [NUMBER]до межі - на відстані 2,80 м. Незважаючи на рішення виконкому, [PERSON]. побудувала на місці спору бетонний паркан, після чого місце проїзду настільки зменшилось, що позивачка вимушена допомагати своєму сину - інваліду виїхати на інвалідній колясці з подвір'я. На неодноразові звернення позивачки добровільно перенести паркан відповідно до вказаного рішення виконкому та усунути перешкоди [PERSON]. не реагує. Позивачці необхідна ця частина земельної ділянки, так як на цьому місці знаходився під'їзд до будинку, а оскільки син позивачки є інвалідом з дитинства першої групи і може пересуватись лише на інвалідній колясці та часто потребує швидкої медичної допомоги, це місце проїзду є для нього життєво необхідним. Представник відповідача [PERSON]. позов не визнала, суду пояснила, що проживає в домоволодінні [ADDRESS] з 1980 року і весь цей час межа знаходилась на одному й тому самому місці. Спочатку на межі була протягнута сітка, тоді машина могла заїхати на подвір'я позивачки лише відкинувши сітку. В червні 2005 року відповідачка, трохи відступивши від сітки в бік своєї земельної ділянки, побудувала бетонний паркан. Вважає, що ніякого захоплення земельної ділянки позивачки з сторони відповідачки не було, а тому підстав для задоволення позову немає, оскільки [PERSON]. взагалі не є власницею земельної ділянки біля домоволодіння під [ADDRESS] . Державних актів про право власності на зазначені земельні ділянки ні відповідачка, ні позивачка не мають. Свідок [PERSON]. суду показав, що двічі в складі комісії міськвиконкому приходив до домоволодінь сторін. На той час земельні ділянки сторін розділяла сітка. Розмір земельних ділянок комісіями не вимірювався, оскільки спір тоді стояв не за захоплені квадратні метри, а за місце проїзду. Не може вказати точні цифри, але пам'ятає, що порушення на той час були з обох сторін. Свідок [PERSON] . суду показав, що в 2003 році підвозив до домоволодіння [PERSON]. будматеріали та допомагав її чоловіку по будівництву. Тоді вантажна машина марки МАЗ, якою він керував, вільно могла заїхати на подвір'я позивачки, при цьому не потрібно було відкидати сітку. Востаннє був у [PERSON]. в 2005 чи в 2006 році і помітив тоді, що паркан був зміщений в сторону земельної ділянки [PERSON]. настільки, що вантажна машина не може під'їхати до будинку, точний розмір зміщення вказати не може. Свідок [PERSON] . суду показала, що проживає по сусідству з сторонами. [PERSON]. також захопила і частину її земельної ділянки. Суд, вислухавши позивачку, представника відповідача, покази свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до витягу з рішення виконкому Могилів-Подільської міської ради № 247 від 29.07.2005 року про розгляд земельних спорів, межа між земельними ділянками домоволодінь [ADDRESS] має проходити: від точки 1 до точки 2 на відстані 3,50 м., від точки 3 до точки 4 на відстані 2,80 м., від другого кута лівої сторони будинку [NUMBER]на відстані 2,80 м. Також власникам суміжних присадибних земельних ділянок по [ADDRESS] та [ADDRESS] було рекомендовано привести у відповідність до вимог чинного законодавства порядок користування вказаними земельними ділянками, та не порушувати правил добросусідства (а.с.4-5). Зазначене рішення, на думку суду, винесено в межах повноважень міських рад у галузі земельних відносин, передбачених ст.12 Земельного кодексу України, чинне та підлягає до виконання. Згідно з договором купівлі-продажу від 07.03.1978 року [PERSON] ., [PERSON]. та [PERSON] . продали, а [PERSON]. купила половину будинку з відповідною часткою службових будівель, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с.13-14). Відповідно до рішення Могилів-Подільського міськвиконкому № 89 від 28.04.1999 року в постійне користування [PERSON] . передано земельну ділянку площею 655 кв.м. (а.с.11). З висновку судової будівельно-технічної експертизи № 392 від 23 червня 2006 року вбачається, що в зв'язку з порушенням проходження межі між будинковолодіннями [ADDRESS]та [ADDRESS] між т. 3 та т. 4 на величину 0,42 м, з боку [PERSON]. площа захопленої нею земельної ділянки складає 6,4 м2(а.с.26-33). Тому суд вважає, що перенесення паркану від точки 1 до точки 2 на відстань 3,50 м, від точки 3 до точки 4 на відстань 2,80 м, від другого кута лівої сторони будинку [NUMBER]на відстань 2,80 м. не є порушенням її прав як землекористувача. При цьому суд також приймає до уваги, що син позивачки [PERSON]. є інвалідом з дитинства першої групи, і розширення заїзду до її будинку необхідне для його медичного обслуговування. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки слід стягнути на користь позивачки понесені останньою судові витрати. Згідно з ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 7 лютого 2006 року оплату за проведення судової будівельно-технічної експертизи покладено на сторони порівну. Проте, позивачка [PERSON]. за власною ініціативою оплатила повну вартість експертизи двома рівними внесками (а.с.106,107). Виходячи з наведеного, суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивачки половину витрат за проведення судової будівельно-технічної експертизи (а.с.106), без врахування повторного внеску (а.с.107 ), а також витрати за сплату державного мита (а.с.2). На підставі ст.ст. 152, 158 ЗК України,

Outcome: approved