Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-10 00:00:00

Заявник звернувся до суду 26 серпня 2008 року з заявою “про встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу”, посилаючись на те, що він є пенсіонером з [INFO]. У цьому році, у зв'язку з тим, що у його документах були виявлені розбіжності у написанні його прізвища, декотрі документи не відповідали його свідоцтву про шлюб, де прізвище записано “[PERSON]” і йому довелося змінити паспорт, привести його у відповідність до свідоцтва про шлюб та до документів його сім'ї. Управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області погодилося виправити у добровільному порядку його пенсійне посвідчення, відповідно до паспорту на прізвище “[PERSON]”. Але з'ясувалося, що його трудова книжка, яка заповнюється з 19.12.1955 року також виписана на прізвище “[PERSON]”, замість правильного відповідно до паспорту “[PERSON]”. У зв'язку з викладеним заявник звернувся до суду та просить встановити факт, що трудова книжка виписана 19.12.1955 року в Узбекистані на російській мові на прізвище “[PERSON]” дійсно належить йому -[PERSON], [INFO] У судовому засіданні заявник підтримав вимоги заяви, просив їх задовольнити. Представник зацікавлені особи - Управління Пенсійного фонду України у Лозівському районі Харківської області, у судове засідання не з'явився, проте надав до суду заяву, в якій просив слухати справу без його участі, пояснили, що згідно п. 26 “Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, якщо ім'я, по батькові та прізвище, які зазначені в документах, що підтверджують трудовий стаж, не збігаються з ім'ям, по-батькові та прізвищем особи в паспорті або свідоцтві про народження, факт приналежності цього документу даній особі може бути встановлено в судовому порядку. Управління Пенсійного фонду України у Лозівському районі Харківської області не має підстав прийняття трудової книжки виписаної 19.12.1955 року. В цій трудовій книжці прізвище вказано на російській мові, що не дає можливості визначити факт її належності саме цій особі. Відповідно до ст.256 п.6 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] є пенсіонером з [INFO] , що підтверджується копією пенсійного посвідчення (а.с. 9). У 2008 році, у зв'язку з тим, що у його документах були виявлені розбіжності у написанні його прізвища, декотрі документи не відповідали його свідоцтву про шлюб, де прізвище записано “[PERSON]” і йому довелося змінити паспорт (а.с. 5-8), привести його у відповідність до свідоцтва про шлюб та до документів його сім'ї. Управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області погодилося виправити у добровільному порядку його пенсійне посвідчення, відповідно до паспорту на прізвище “[PERSON]”, що підтверджується копією пенсійного посвідчення (а.с. 9).. Але з'ясувалося, що його трудова книжка, яка заповнюється з 19.12.1955 року також виписана на прізвище “[PERSON]”, замість правильного відповідно до паспорту “[PERSON]” (а.с10-22). Допитана у судовому засіданні в якості свідка - [PERSON], донька заявника, пояснила, що трудова книжка виписана 19 грудня 1955 року на ім'я “[PERSON]” (на російській мові) дійсно належить її батькові -[PERSON], також вона зазначила, що у неї та у її сестри [PERSON], також в документах зазначені прізвища “[PERSON]”, але все ж у деяких документам їх прізвище також значиться як “[PERSON]”, свідок в підтвердження зазначеного надала копії свідоцтв про народження, на ім'я: [PERSON], [INFO]та [PERSON], [INFO] З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідком. Даних про його заінтересованість в результаті розгляду справи немає, його показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Отже, встановлення факту належності правовстановлюючих документів, а саме, що: трудова книжка виписана 19.12.1955 року на російській мові на ім'я “[PERSON]” дійсно належить -[PERSON], [INFO], тягне для заявника юридичні наслідки: можливість оформити необхідні документи для нарахування пенсії за віком. Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника, свідка, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що : трудова книжка виписана 19.12.1955 року на російській мові на ім'я “[PERSON]” дійсно належить -[PERSON], [INFO].

Outcome: approved