Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом в якому посилається на ті обставини, що 04.01.1994р. вона приватизувала однокімнатну квартиру [ADDRESS] . Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 10.08.2006р. було визнано договір купівлі-продажу зазначеної квартири між нею та [PERSON] від 07.07.2006р. дійсним та визнано за останнім право власності на квартиру [ADDRESS] . Вона не згодна була з вказаним рішенням, але своєчасно з поважних причин не оскаржила його, в результаті чого [PERSON] , 06.09.2006р. уклав договір купівлі-продажу спірної кватири з [PERSON] . Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 10.08.2006р. скасовано, справу передано до нового розгляду. В процесі розгляду цивільної справи [PERSON] продала вищевказану квартиру [PERSON] , який в свою чергу також продав її [PERSON] При повторному розгляді цивільної справи за позовом [PERSON] до неї про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним, рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 08.08.2007р. у задоволенні позову [PERSON] відмовлено повністю. Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 14.11.2007р. рішення суду залишено без змін. Згідно копій Свідоцтва про право власності на житло від 04.01.1994р. №4, виданого Орендним підприємством «Херсонський консервний комбінат», наказу Орендного підприємства «Херсонський консервний комбінат» «Про передачу у приватну власність квартир житлового фонду» від 04.01.1994р. вона являється єдиною власницею спірної квартири, оригінали зазначених документів на даний час відсутні, оскільки вона їх втратила, однак не зважаючи на це, вважає, що вона має достатні правові підстави вимагати визнання її права власності на кватиру №5, згідно норми ст..392 ч.1 ЦК України. Виходячи з викладеного вважає, що вказані договори купівлі-продажу належної їй квартири повинні бути визнані недійсними. Просить суд визнати на нею право власності на однокімнатну квартиру [ADDRESS] з моменту приватизації з 4.01.1994р. Визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] 06.09.2006р. за р/н 8306. Визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] 29.12.2006р. за р/н 4698. Визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] 16.01.2007р. за р/н 72. Витребувати з володіння [PERSON] належну їй квартиру. В судовому засіданні представник позивачки підтримав заявлені вимоги, просить їх задовольнити у повному обсязі. Відповідачі позов визнали не заперечують проти його задоволення. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши представлені докази, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступного. 2. Відповідно до ст..392 ч.1 ЦК України, власник майна може пред явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст..215 ч.3 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша зацікавлена особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Судом встановлено, що позивачка являлась власником однокімнатної квартири [ADDRESS] , згідно приватизації житла від 04.01.1994р. Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 10.08.2006р. визнано договір купівлі-продажу зазначеної квартири між [PERSON] та [PERSON] від 07.07.2006р., дійсним та визнано за останнім право власності на квартиру [ADDRESS] . 06.09.2006р. відповідач [PERSON] уклав договір купівлі-продажу спірної кватири з відповідачкою [PERSON] . , згідно договору купівлі-продажу від 06.09.2006р. за реєстр. №8306 , посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 10.08.2006р. скасовано, справу передано до нового розгляду. В процесі розгляду цивільної справи [PERSON] продала вищевказану квартиру [PERSON] ,згідно договору купівлі-продажу від 29.12.2006р., реєстровий номер 4698, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] [PERSON] в свою чергу 16.01.2007р. уклав договір купівлі-продажу спірної квартири зі [PERSON] , який був посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] за реєстровим номером 72. При повторному розгляді цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним, рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 08.08.2007р. у задоволенні позову [PERSON] відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 14.11.2007р. рішення суду залишено без змін. Згідно норми ч.1 ст.230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує існування. Суд вважає, що укладений 06.09.2006р. договір купівлі-продажу спірної квартири укладений між відповідачами [PERSON] та [PERSON] ., слід визнати недійсним, оскільки [PERSON] не набув права власності на об єкт купівлі-продажу, правочин укладено внаслідок обману покупця [PERSON] продавцем [PERSON] , щодо відсутності прав третіх осіб на предмет купівлі-продажу, тобто спірну квартиру. Оскільки і на момент укладення договору і до теперішнього часу за адресою спірного приміщення зареєстровані позивачка та її дочка. Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов язані з його недійсністю. З цієї підстави слід визнати той факт, що за спірним договором від 06.09.2006р. відповідачка [PERSON] права власності на спірну квартиру не набула, тобто не мала в подальшому право розпоряджатися квартирою, а саме її відчужувати [PERSON] За таких обставин суд вважає, що і укладений договір купівлі-продажу від 16.01.2007р. між відповідачем [PERSON] та [PERSON] слід також визнати недійсним. Відповідно до ст..387 ч.1 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, або без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ст..388 ч.1 ЦК України, якщо мано за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати/добросовісний набувач/, власник має право витребувати це майно від набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Таким чином, вимоги позивачки про витребування належного їй майна у [PERSON] законні та такі які підлягають задоволенню.

Outcome: approved