overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-12 00:00:00

[PERSON]., [PERSON]. звернулися до суду з позовом до [PERSON], третьої особи - Київського РВ СМУ ГУ МВС України в АР Крим про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням у квартирі [ADDRESS], мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач не проживає у вказаній квартирі більш, ніж один рік. Позивачі у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили ухвалити заочне рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини відсутності суд не повідомив. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши позивачів та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON]., [PERSON]. є співвласниками квартири [ADDRESS] (а. с. 6). [PERSON] є чоловіком позивачки [PERSON]. та зареєстрований таким, що мешкає у квартирі [ADDRESS] (а. с. 5, 7). З 2001 року відповідач [PERSON] за вказаною адресою не проживає, особистих речей у вказаній квартирі не має. Крім цього, відповідач не сплачує комунальні платежі за квартиру, не приймає участі у здійсненні ремонтних робіт. Відповідачеві у проживанні у даній квартирі ніхто не перешкоджав. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встанвлено домовліністю між ним і власником житла або законом. Відповідач без поважних причин не проживає у вказаній квартирі більш, ніж один рік, у зв'язку з чим втратив право користування цим житлом. На підставі ст. ст. 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою, в якій вказує, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем в даній справі. Їх шлюб розірваний, після розірвання шлюбу відповідач повернув собі своє дошлюбне прізвище “[INFO]”. У них є дочка [PERSON], [INFO] року народження. Донька проживає з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно коштів на утримання дитини не надає. Рішенням Тиврівського районного суду з відповідача на її користь присуджені аліменти в сумі 150 грн. щомісячно на утримання доньки [PERSON]. Цієї суми аліментів недостатньо для створення доньці задовільних умов проживання та забезпечення належного життєвого рівня. Вона поки що не працює, так як доньці ще не виповнилося три роки. Відповідач працює, його доходи є мінливими. Вона вважає, що за таких умов він повинен сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі, а саме 500 грн. щомісячно на утримання доньки . Такий розмір аліментів є реальним для відповідача і є меншою за суму прожиткового мінімуму для дитини такого віку. Інших утриманців у нього немає. Просить змінити розмір стягнення аліментів, присуджених рішенням Тиврівського райсуду від 18.07.2006 року і стягувати з відповідача на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO] року народження, аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно, до досягнення донькою повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги змінила і просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі по 300 грн. щомісячно до її повноліття. Відповідач позовні вимоги визнав, не заперечує проти стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. на утримання доньки. Судом встановлено, що шлюб між сторонами розірвано 24.10.2007 р., що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.4). Від даного шлюбу вони мають доньку, [PERSON], [INFO] року народження, що стверджується свідоцтвом про народження (а.с.5). Донька проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні, що стверджується довідкою Сутисківської селищної ради № 1480 від 06.10.2008 р. (а.с.2). Рішенням Тиврівського районного суду з відповідача на користь позивачки присуджені аліменти в сумі 150 грн. щомісячно на у тримання доньки [PERSON], що стверджується виконавчим листом (а.с.6). Відповідач перебуває в зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою, що стверджується свідоцтвом шлюб (а.с.10). Від даного шлюбу він має сина [PERSON], [INFO] р. (а.с.11). Відповідно до ст.180 СК України утримання дітей до досягнення ними повноліття є обов'язком обох батьків. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників судового процесу, врахувавши матеріальне становище сторін, стан здоров'я дитини, наявність у відповідача інших утриманців, визнання ним позову, вважає за необхідне позов задоволити і змінити розмір аліментів, присуджених рішенням Тиврівського райсуду від 18.07.2006 року, про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO] року народження, оскільки відповідач працездатний, може працювати та допомагати в утриманні дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-12 00:00:00

Позивачка звернулася до відповідача з позовом про стягнення аліментів, при цьому позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] року народження на користь позивачки у сумі 400 гривень, щомісячно і до повноліття сина, починаючи з дня звернення до суду. В судовому засіданні позивачка уточнила свої позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] року народження, у розмірі 1\4 частини з усіх видів заробітку відповідача, щомісячно починаючи з дня звернення до суду і до повноліття сина. При цьому позивачка посилалася на той факт, що відповідач не здійснює матеріального утримання дитини, чим ставить її у важке матеріальне становище, що і вимусило її звернутися до суду. Позивачка в судовому засіданні підтримала позов. Відповідач проти позову не заперечував, пояснив, що не виділяв коштів на утримання сина, у зв'язку відсутністю фінансової можливості. Суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Як встановлено судом сторони перебували у шлюбі до 05.03.2008 року. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не здійснює, у зв'язку із чим необхідно стягнути аліменти в судовому порядку. Також, з відповідача необхідно стягнути державне мито на користь держави на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-12 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до суду до відповідача та просила розірвати їх шлюб, зареєстрований [INFO] року в відділі РАЦС Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Харкова, з посиланням на те, що сім'я фактично розпалася. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, вислухавши позивачку, вважає, що шлюб необхідно розірвати, так як з 02 серпня 2008 року шлюбні стосунки між сторонами не підтримуються, спільне господарство не ведеться, також проживають по окремим адресам. Головною причиною в розпаді сім'ї є той факт, що сторони втратили один до одного почуття любові, в сім'ї виникали сварки з різних побутових причин та з причин не збіжності характерів, що привело до непорозуміння та не бажання підтримувати в подальшому сімейні відносини. Від даного шлюбу є неповнолітня донька - [PERSON], [INFO] року народження, яка після розірвання шлюбу залишається проживати з матір'ю - [PERSON]. Спір про розподіл майна між сторонами відсутній. Так як подальше сумісне проживання сторін і збереження їх шлюбу буде суперечить інтересам сторін та їх неповнолітній дитині, суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. З урахуванням матеріального становища сторін, подальші трати при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу суд покладає на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ЗАТ КБ „ПриватБанк” заборгованість за кредитним договором від 16.05.2006 року в сумі 1726,28 грн. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 2300 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Кредит був наданий у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Однак відповідач зобов’язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв’язку з цим станом на 26.05.2008 року мав заборгованість – 1726,28 грн. Відповідач позов визнав. Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе поставити рішення при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено слідуючі обставини та правовідносини. [PERSON] від ЗАТ КБ „ПриватБанк” отримав кредит у розмірі 2300 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Кредит був наданий у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Однак відповідач зобов’язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв’язку з цим станом на 26.05.2008 року мав заборгованість – 1726,28 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов’язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокове повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов’язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. [PERSON] станом на 26.05.2008 року мав заборгованість – 1726,28 грн., яка складається з наступного: 1095,77 грн. – заборгованість за кредитом; 630,51 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ЗАТ КБ „ПриватБанк” заборгованість за кредитним договором [NUMBER] від [INFO] року в сумі 34828 грн. 11 коп. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 46500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 16.05.2013 року. Згідно умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку – щомісяця в період сплати, за який приймається період з „10” по „17” число кожного місяця. Позичальник повинен надавати банку грошові кошти в сумі 995 грн. 74 коп. для погашення заборгованості за кредитом з відсотками, комісією, а також іншими витратами згідно умов. Однак відповідач зобов’язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв’язку з цим станом на 02.06.2008 року має заборгованість – 34828 грн. 11 коп. Відповідач позов визнав. Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе поставити рішення при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено слідуючі обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до укладеного договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 46500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 16.05.2013 року. Згідно умов договору погашення заборгованості здійснюється щомісяця платежами по 995 грн. 74 коп. Однак відповідач зобов’язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв’язку з чим станом на 02.06.2008 року має заборгованість – 34828 грн. 11 коп. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов’язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокове повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов’язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Cтаном на 02.06.2008 року [PERSON] має заборгованість – 34828,11 грн., яка складається з наступного: 27275,01. – заборгованість за кредитом; 4978,11. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 930 грн. – заборгованість по комісії за користування кредитом; 1644,99 грн. – пеня за несвоєчасність виконання зобов’язань за договором.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-12 00:00:00

ВАТ „Харківміськгаз” звернулося в суд з позовом до до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за період з 01.01.1996 р. по 01.04.2005 р. у сумі 1 189 грн. 74 коп. та за період з 01.04.2005р. по 01.04.2008р. у сумі 225 грн. 05 коп. за надані послуги газопостачання, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідачі мешкають [ADDRESS] і є абонентами ВАТ „Харківміськгаз”, отримували природний газ для користування газовими приладами та систематично нехтували зобов'язанням щодо повної та своєчасної оплати послуг, внаслідок чого перед позивачем утворилася заборгованість на вищевказану суму. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги просила суд стягнути з відповідачів вказану суму, а також судові витрати. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно довідки наданої начальником дільниці № 11 Київської філії КП “Жилкомсервіс” м. Харкова, відповідачі прописані та проживають: [ADDRESS]. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Так, у відповідності зі ст. ст. 67,68 ЖК України, оплата за комунальні послуги (у тому числі й за газопостачання) стягується крім квартирної плати по затвердженим у встановленому законом порядку тарифам і повинна вчасно вноситися споживачем - наймачем і членами його родини, які на підставі ч.1 ст.64 ЖК України, користуються нарівні з наймачем всіма правами й несуть разом з ними солідарну майнову відповідальність по зобов'язаннях, що випливає з договору житлового наймання. Наявність заборгованості по вищевказаних платежах і її розмір підтверджено відповідними доказами, представленими суду, а саме: розрахунком суми боргу, але позивачем не надано доказів щодо нарахувань за спожитий природний газ в кількості п»яти осіб з 1 вересня 2005 року по 1 березня 2006 року,як вбачається з довідки наданою КП «Жилкомсервіс» Київської філії дільниці № 12 з 04.08.2005 року зареєстровано три особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] тому нарахування повинні були здійснюватися на три осби. Таким чином суд частково задовольняє позовні вимоги ВАТ „Харківміськгаз” і стягує з відповідачів суму заборгованості в розмірі 121 грн. 43 коп. Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Оскільки позивач пропустив строк звернення до суду й не надав доказів про поважність його пропуску, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за період з 01.01.1996 р. по 01.04.2005р. у сумі 1 189 грн. 74 коп. не підлягають задоволенню. Згідно вимог ст.88 ЦПК України у разі задоволення позову понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідачів, в зв'язку з чим суд також задовольняє вимоги позивача про стягнення судових витрат

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-12 00:00:00

ВАТ „Харківміськгаз” звернулося в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за період з 1998 р. по 01.04.2005р. у сумі 809 грн. 81 коп. та за період з 01.04.2005р. по 01.04.2008р. у сумі 132 грн. 69 коп. за надані послуги газопостачання, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідачі мешкають [ADDRESS] і є абонентами ВАТ „Харківміськгаз”, отримували природний газ для користування газовими приладами та систематично нехтували зобов'язанням щодо повної та своєчасної оплати послуг, внаслідок чого перед позивачем утворилася заборгованість на вищевказану суму. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги просила суд стягнути з відповідачів вказану суму, а також судові витрати. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно довідки наданої начальником дільниці № 11 Київської філії КП “Жилкомсервіс” м. Харкова, відповідачі прописані та проживають: [ADDRESS]. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Так, у відповідності зі ст. ст. 67,68 ЖК України, оплата за комунальні послуги (у тому числі й за газопостачання) стягується крім квартирної плати по затвердженим у встановленому законом порядку тарифам і повинна вчасно вноситися споживачем - наймачем і членами його родини, які на підставі ч.1 ст.64 ЖК України, користуються нарівні з наймачем всіма правами й несуть разом з ними солідарну майнову відповідальність по зобов'язаннях, що випливає з договору житлового наймання. Наявність заборгованості по вищевказаних платежах і її розмір підтверджено відповідними доказами, представленими суду, а саме: розрахунком суми боргу. Таким чином суд частково задовольняє позовні вимоги ВАТ „Харківміськгаз” і стягує з відповідачів суму заборгованості в розмірі 132 грн. 69 коп. Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Оскільки позивач пропустив строк звернення до суду й не надав доказів про поважність його пропуску, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за період з 1998р. по 01.04.2005р. у сумі 809 грн. 81 коп. не підлягають задоволенню. Згідно вимог ст.88 ЦПК України у разі задоволення позову понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідачів, в зв'язку з чим суд також задовольняє вимоги позивача про стягнення судових витрат

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-12 00:00:00

ВАТ „Харківміськгаз” звернулося в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за період з 1996 р. по 01.04.2005р. у сумі 706 грн. 93 коп. та за період з 01.04.2005р. по 01.04.2008р. у сумі 416 грн. 87 коп. за надані послуги газопостачання, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідачі мешкають [ADDRESS] і є абонентами ВАТ „Харківміськгаз”, отримували природний газ для користування газовими приладами та систематично нехтували зобов'язанням щодо повної та своєчасної оплати послуг, внаслідок чого перед позивачем утворилася заборгованість на вищевказану суму. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги просила суд стягнути з відповідачів вказану суму, а також судові витрати. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно довідки наданої начальником дільниці № 64 Київської філії КП “Жилкомсервіс” м. Харкова, відповідачі прописані та проживають: [ADDRESS] Згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Так, у відповідності зі ст. ст. 67,68 ЖК України, оплата за комунальні послуги (у тому числі й за газопостачання) стягується крім квартирної плати по затвердженим у встановленому законом порядку тарифам і повинна вчасно вноситися споживачем - наймачем і членами його родини, які на підставі ч.1 ст.64 ЖК України, користуються нарівні з наймачем всіма правами й несуть разом з ними солідарну майнову відповідальність по зобов'язаннях, що випливає з договору житлового наймання. Наявність заборгованості по вищевказаних платежах і її розмір підтверджено відповідними доказами, представленими суду, а саме: розрахунком суми боргу. Таким чином суд частково задовольняє позовні вимоги ВАТ „Харківміськгаз” і стягує з відповідачів суму заборгованості в розмірі 416 грн. 87 коп. Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Оскільки позивач пропустив строк звернення до суду й не надав доказів про поважність його пропуску, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за період з 1996р. по 01.04.2005р. у сумі 706 грн. 93 коп. не підлягають задоволенню. Згідно вимог ст.88 ЦПК України у разі задоволення позову понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідачів, в зв'язку з чим суд також задовольняє вимоги позивача про стягнення судових витрат

Outcome: partial