Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-25 00:00:00

26 червня 2008 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, пославшись на те, що 26 листопада 2005 року він зареєстрував шлюб з [PERSON]. Від спільного життя у них народилась дитина - [PERSON]., [INFO] Рішенням Докучаєвського міського суду від 12 грудня 2007 року, шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу їх неповнолітній син проживає з відповідачкою, за адресою: [ADDRESS]. На утримання дитини він виплачує аліменти. [PERSON]. чинить йому перепони, а також не дозволяє бачитись з їх неповнолітнім сином, спілкувався з ним і приймав участь у його вихованні. З цього приводу він звертався в орган опіки та піклування Докучаєвської міської ради, рішенням якого від 02.04.2008 року йому дозволено спілкування з сином [PERSON], на території проживання матері в денний час протягом двох годин в один із вихідних днів тижня, не порушуючи режим дитини. 6 квітня 2008 року, в порушення рішення опікунської ради, [PERSON]. не надала йому дитину для спілкування. З вказаного приводу він звертався в Докучаєвський міський відділ міліції, і йому рекомендовано звернутись в суд. Вважає, дії [PERSON]. незаконними і такими, що ущемляють його права по відношенні до неповнолітнього сина чим йому причинена моральна шкода, яка виразилась в тім, що своїми діями [PERSON]. порушила його життєві устої. З вини відповідачки він вимушений був звертатись і різні інстанції, тратити свій час і фізичні сили, а також нести матеріальні затрати. Не надаючи йому дитину, Гасуха умисне ухиляється від виконання рішення опікунської ради, чим спричинила йому великі душевні страждання і переживання. Причинену моральну шкоду він оцінює в 5000 грн. Просить суд зобов'язати [PERSON]. усунути перепони у зустрічах з неповнолітнім сином [PERSON], відповідно до рішення опікунської ради виконавчого комітету Докучаєвської міської ради від 02.04.2008 року і стягнути з відповідачки моральну шкоду в сумі 5000 грн. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги і просить позов задовольнити. Відповідачка [PERSON]. та її представник [PERSON]. позов не визнали і суду пояснила, що дійсно, що у квітні 2008 року, відповідачка не дала дитину позивачу, з тих підстав, що останній хотів забрати дитину з собою в м.Донецьк. Крім того, позивач постійно висказує погрози в її адрес, обіцяє забрати дитину, з цих підстав вона йому дитину не давала.. Моральний позов не визнає, так як ніякої шкоди позивачу не причиняла. Представник третьої особи Оришко О.М., підтримала позовні вимоги позивача, пояснивши суду, що діючим законодавством передбачено, що батько має такі ж права на виховання та утримання дитини як і мати, тому відповідачка не надаючи позивачу дитину, порушує його право на виховання та утримання дитини. Вислухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON]. та [PERSON]., 26 листопада 2005 року зареєстрували шлюб. Від спільного проживання у них [INFO] народився син - [PERSON]. 12 грудня 2007 року сторони шлюб розірвали. Згідно протоколу №7 засідання опікунської ради виконавчого комітету Докучаєвської міської ради від 02.04.2008 року, [PERSON]. дозволено спілкування з сином -[PERSON], [INFO]народження, на території проживання матері дитини в денний час протягом двох годин в один із вихідних днів тижня, не порушуючи режим дня дитини. 12.04.2008 року [PERSON]. звернувся в Докучаєвське МВ УМВС України в Донецькій області з заявою про прийняття заходів до [PERSON]., яка в порушення рішення опікунської ради 02.04.2008 року не надала йому для спілкування дитину. Допрошений в судовому засіданні свідок [PERSON]., суду пояснив. що 17.05.2008 року він разом з позивачем приїздили в с.Оленівка, для того, щоб останній міг поспілкуватись з дитиною, але відповідачка не надала йому дитину. З цього приводу позивач був дуже розстроєний. Свідок [PERSON]. суду пояснила, [PERSON]. це її дочка. Після розірвання шлюбу позивач тільки три рази приїздив до них, але йому дитину ніхто не давав, оскільки позивач висказував погрози, а також те, що забере від них дитину. З приводу погроз позивача, ні вона ,ні її дочка в правоохоронні органи не звертались. У відповідності до ст.153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків коли таке право обмежене законом. В судовому засідання відповідачка та її представник не надали суду доказів, які б свідчили про те, що позивач не має права на спілкування з дитиною чи своїми діями може причинити шкоду дитині. Доводи відповідачки [PERSON]., про те, що вона з поважних причин не надавала позивачу дитину, а саме: що позивач висказував в її та адрес матері адрес погрози, а також обіцяв забрати дитину до себе, суд находить безпідставними, оскільки нею не надано суду достовірних доказів в підтвердження своїх доводів. Враховуючи наведене суд приходить до висновку про те, що відповідачка [PERSON].. безпідставно чинить перешкоди позивачу в спілкуванні з дитиною, а тому вважає, що вимоги позивача про усунення перешкод в спілкуванні з дитиною є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Згідно ч.2 ст.159 СК України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливості спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В судовому засідання позивач не заперечує проти того, щоб на теперішній час йому надавали дитину, згідно рішення опікунської ради від 02.04.08 року. Враховуючи наведене, а також вік, стан здоров'я дитини, суд вважає, що позивачу можна надати можливість в спілкуванні з дитиною відповідно до рішення опікунської ради виконавчого комітету Докучаєвської міської ради від 02.04.2008 року. Відповідно до ч.3 ст.158 СК України, рішення органу опіки та піклування є обов'язковим для виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Виходячи з викладеного суд приходить до висновку про те, що в порушення діючого законодавства, а також рішення опікунської ради виконавчого комітету Докучаєвської міської ради від 02.04.2008 року, відповідачка [PERSON]. не надавала позивачу [PERSON]. дитину для спілкування і виховання, чим порушила його законне права на спілкування з дитиною, а тому причинила позивачу моральну шкоду. При визначені розміру грошового відшкодування моральної шкоди, суд виходить від характеру правопорушення, глибини моральних переживань та душевних страждань позивача, у тривалому порушенні його права на виховання та спілкування з дитиною, неодноразові його звертання з цього приводу і різні державні установи для вирішення цього питання, а також реалізовувати свою можливість безперешкодно спілкуватись та виховувати дитини, ступеня вини [PERSON]., з врахуванням вимоги розумності та справедливості, вважає, що моральна шкода підлягає задоволенню в розмірі, 300 грн.

Outcome: partial