Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] просить суд вселити її у квартиру [ADDRESS] та встановити порядок користування цією квартирою, надати їй у користування житлову кімнату площею 18,1 кв.м., 5,15 кв.м. у житловій кімнаті площею 12,8 кв.м., шафу площею 2,1 кв.м. Відповідачам позивачка просить залишити у користування житлову кімнату площею 15,6 кв.м., 7,65 кв.м. у житловій кімнаті 12,8 кв.м., шафи площею 1,6 кв.м. Кухню, коридор, ванну кімнату, туалет, залишити у загальному користуванні. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що вона як власник частки у спільній власності має право на користування квартирою, але відповідачі їй перешкоджають користуватися квартирою, будучи присутніми у квартирі не відчиняли вхідні двері у квартиру. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги позивача не визнають, так як вважають їх безпідставними, оскільки позивачка жодного дня не проживала у квартирі. Підтвердили суду, що після того як позивачка потрапила у квартиру без їх відома і в їх відсутності, вони стали користуватися другим замком вхідної двері квартири і після цього позивачка не потрапляла у квартиру. Третя особа ТОВ «Шосткажитлосервіс», просить слухати справу у відсутності представника підприємства, в вирішенні справи покладається на розсуд суду. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника ТОВ «Шосткажитлосервіс». Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS]. Частка кожного з них у спільній частковій власності складає 1/2. Вказані обставини підтверджуються витягом з реєстрів права власності на нерухоме майно БТІ м.Шостка, з яких убачається, що право власності [PERSON] на Ѕ частку спірної квартири зареєстровано за [NUMBER], в книзі № 86, за реєстраційним номером [NUMBER] - 24.09.2007 року, а право власності [PERSON] зареєстровано 14.05.2008 року (а.с.5; 30; 40). В спірній квартирі з 8.06.1999 року також зареєстрована та мешкає мати відповідача [PERSON] - [PERSON] [INFO] року народження, яка є членом сім»ї [PERSON]. Факт перешкоджання відповідачами [PERSON] користуватися квартирою підтверджується поясненнями відповідачів, їх письмовими запереченнями наданими суду (а.с.18). З технічного паспорту на квартиру убачається, що спірна квартира складається з трьох ізольованих кімнат площею 12,8 кв.м, 15,6 кв.м, 18,1 кв.м., кухні 10,9 кв.м., коридору 8,7 кв.м., ванної кімнати 4,3 кв.м., туалету 1,6 кв.м., трьох шаф площею 2,1 кв.м., 1,0 кв.м. та 0,6 кв.м., що загальна площа квартири складає 82,2 кв.м., а розмір загальної житлової площі складає 46,5 кв.м. Отже, на кожного співвласника вказаної квартири, при жилій площі квартири 46,5 кв.м. приходиться 23,25 кв.м. Відповідно вимог ч.1 та ч.3 статті 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ст.ст.41; 47 Конституції України, ч.3 ст.9 Житлового кодексу України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право власності є непорушним, кожен громадянин має право на житло та ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням. Згідно ч.1 ст.383, ч.2 ст.386 ЦК України, власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім»ї, вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпоряджання своїм майном. Оскільки в судовому засідання знайшло підтвердження, що відповідачі перешкоджають [PERSON] користуватися своєю часткою у спільній власності у квартирі [ADDRESS], що є порушенням з їх боку вимог ч.3 ст.358 ЦК України, ст.ст.41; 47 Конституції України, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про вселення її у квартиру підлягають задоволенню. При вирішенні питання про визначення порядку користування квартирою, суд враховує планування квартири, те, що [PERSON] та [PERSON] як співвласникам, кожному належить 23,25 кв.м. житлової площі у квартирі, що розмір кожної з трьох житлових кімнат є меншим ніж 23,25 кв.м., те, що позивачем на обгрунтування своїх вимог не надано жодного доказу (обгрунтування) на підставі чого можливо було би визначити, яким чином, у якій частці кімнати площею 12,8 кв.м. можливо було би виділити кожній із сторін 5,15 кв.м. та 7,65 кв.м. Крім того, враховуючи те, що разом з [PERSON] як член його сім»ї мешкає його матір [PERSON], яка відповідно до вимог ст.156 ЖК України, користується жилим приміщенням з 1999 року нарівні з сином, як власником частки квартири, те, що [PERSON] не проживає у спірній квартирі, має інше житло, яким користується як член сім»ї власника будинку [ADDRESS], те, що кожний має право відповідно до закону користуватися і розпоряджатися своєю власністю і це право є непорушним. Враховуючи наведене, з метою усунення конфліктних ситуацій стосовно користування кожною стороною належною їй на праві власності 23,25 кв.м. житлової площі, суд вважає за необхідне визначити порядок користування квартирою. Виділити у користування [PERSON] кімнату жилою площею 15,6 кв.м., [PERSON] виділити у користування кімнату жилою площею 18,1 кв.м. Кімнату жилою площею 12,8 кв.м., кухню 10,9 кв.м., коридор 8,7 кв.м., ванну кімнату 4,3 кв.м., туалет 1,6 кв.м., три шафи площею 2,1 кв.м., 1,0 кв.м. та 0,6 кв.м., залишити у загальному користуванні. На підставі викладеного,

Outcome: partial