Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-27 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з позовом, в якому просить встановити факт постійного проживання зі своїм батьком [PERSON] , померлим [INFO] року, на час відкриття спадщини. При цьому посилається на те, що її батько належить квартира [ADDRESS], Ѕ частка на підставі свідоцтва про права власності № 2541 від 22 вересня 1993 року та Ѕ частка , належить на підставі зазначеного свідоцтва, після смерті його жінки [PERSON], померлої [INFO] року. Оскільки батьки були в похилому віці ,тяжко хворіли, в липні 1998 року заявниця оселилась в квартирі [ADDRESS] . Після смерті батьків вона продовжує проживати в квартирі, виконує всі дії по збереженню спадкового майна, сплачує комунальні послуги, вважає, що фактично прийняла спадщину . Представник заявниці у судовому засіданні позов підтримала. Представник заінтересованої особи Ялтинської міської ради в судовому засіданні не заперечував проти позову. Суд, заслухавши пояснення представників , допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: У силу ст.1217 ЦК України, - спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У силу ч.1 ст. 1220 ЦК України ,- спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно з ч.1 ст. 1258 ЦК України , - спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до вимог ч.1 ст.1261 ЦК України ,- у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця , той з подружжя , який його пережив , та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України, - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що квартири [ADDRESS] належить [PERSON] , Ѕ частка на підставі свідоцтва про права власності № 2541 від 22 вересня 1993 року та Ѕ частка зазначеної квартири йому належить , як фактично прийнята після смерті [PERSON] (а.с. 7). [INFO] року помер [PERSON]. у віці 75 років , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.8). Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому вищевказану квартиру. Як вбачається зі Спадкового реєстру (Спадкові справи) № 16911677 від 22 жовтня 2008 року після смерті [PERSON] до Першої Ялтинської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини ніхто зі спадкоємців не звертався . Однак , суд вважає, що спадкове майно після смерті [PERSON] було прийнято [PERSON] як спадкоємицею за законом першої черги у силу ст.1268ЦК України, тому що вона фактично вступила у керування та володіння майном. Так заявниця, після смерті своєї матері у 1998 році, проживала постійно разом з батько з 1998 року в наслідуваній квартирі, що підтверджується свідченнями свідків [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні , актом КП РЕО № 2 від 04 липня 2008 року (а.с.15), а не по місцю своєї реєстрації, тому що здійснювала догляд за своїми батьками похилого віку . Після смерті батька заявниця продовжує проживати в спірній квартирі, сплачує комунальні послуги, підтримує квартиру в належному стані. Факт, про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки надає право на оформлення спадщини після смерті свого батька. Родини відносини між ними підтверджуються свідоцтвом про народження заявниці, де її батьком зазначений [PERSON].(а.с.12), а також свідоцтвом про укладення шлюбу, відповідного до якого прізвище заявниці було змінено на [INFO] (а.с.13). При таких обставинах, суд вважає, що представлених доказів , що були перевірені і дослідженні судом у повному обсязі , досить для встановлення юридичного факту прийняття [PERSON], як спадкоємиці за законом, спадщини, що залишися після смерті батька [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved