Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-07 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою до[PERSON]. про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання. Зазначили, що на підставі свідоцтва про народження [PERSON], батьком значиться відповідач по справі [PERSON] ( далі[PERSON].). Позивачка [PERSON]. та відповідач [PERSON]. знаходилися в зареєстрованому шлюбі з 28 грудня 1985 року по 30 квітня 2004 року. Згідно договору про підготовку фахівця №84 від 30 серпня 2007 року та довідки №12/1/265 від 12 вересня 2007 року позивач [PERSON] , навчається на першому курсі денного відділення Харківського університету цивільного захисту України, терміном на чотри роки до 30 червня 2011 року. Навчання здійснюється за рахунок платних послуг. Стипендії [PERSON] не отримує. [PERSON]. частково сплатила за навчання. Відповідач[PERSON]. , як батько, ніякої матеріальної допомоги в зв*язку з навчанням не надає. Просили стягнути з[PERSON]. на користь [PERSON] аліменти в розмірі ј частини з усіх видів заробітку в зв*язку з продовженням навчання до 30 червня 2011 року. В судовому засіданні позивачка від свого імені та діючи за дорученням від [PERSON], пояснила суду, що відповідач, як батько, має можливість надавати матеріальну допомогу сину в зв*язку з продовженням навчання, оскільки працює в РФ в м. Москві. Син навчається на денному відділенні і плата за рік становить 3800 грн. Вносити плату необхідно два рази на рік по 1900 грн. Просила суд задовольнити позовні вимоги і стягнути з відповідача аліменти на користь її сина [PERSON] в розмірі ј частини з усіх видів заробітку на період навчання до 30 червня 2011 року включно. Відповідач позовні вимоги не визнав. Подав до суду зустрічну позовну заяву до [PERSON]. про оспорювання батьківства та виключення із актового запису про реєстрацію народження запису про батьківство в якій зазначив, що він не є біологічним батьком, про що відомо і самій позивачу [PERSON], тому що він підтримує відносини зі своїм біологічним батьком [PERSON] Його батьківство в свідоцтві про народження [PERSON] було записано за формальних обставин, оскільки в той час він перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. На час народження дитини були сумніви, щодо його батьківства, але було соромно визнати це шляхом проведення генетичної експертизи мого батьківства тому що це принижувало його чоловічу гідність. Після розлучення з позивачкою [PERSON]. була домовленість про те, що вона не буде звертатися про стягнення аліментів, а він подарує їй будинок і все майно в будинку в рахунок аліментів. Але він свою обіцянку виконав, а позивачка [PERSON]. ні, і тому він сплачував аліменти на [PERSON] до його повноліття, оскільки боявся травмувати і говорити останньому справжнє ім*я його батька. На сьогоднішній день генетично видно схожість [PERSON] і [PERSON] Просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів і задовольнити зустрічні позовні вимоги і визнати, що він [PERSON] не є біологічним батьком [PERSON] та виключити із актового запису про його народження запис про батьківство. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив суду, що йому відомо, що [PERSON]а не є його сином і тому він не повинен сплачувати аліменти на його навчання. Під час реєстрації народження дитини він знав, що [PERSON] не є його сином, але щоб не травмувати дитину не звертався про проведення генетичної експертизи. Дійсно він працює в РФ в м. Москві і його середній заробіток в місяць , в залежності від пори року, складає від 1500 до 2500 грн . В нього є земельний пай. Звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до [PERSON]. про оспорювання батьківства та виключення із актового запису про реєстрацію народження запису про його батьківство . Підтримав обставини викладені в зустрічній позовній заяві. Погодився з тим, що якщо буде встановлено, що він є батьком [PERSON], то в такому разі згоден сплачувати аліменти на період навчання. Представник відповідача підтримала свого довірителя. Пояснила, що до 18 років її чоловік,[PERSON]., сплачував аліменти на утримання [PERSON], але оскільки він не є батьком, то він не повинен сплачувати аліменти на період навчання [PERSON]. Просила відмовити в задоволенні позовних вимог позивачам [PERSON]. та [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина , що продовжує навчання і задовольнити вимоги по зустрічній позовній заяві її довірителя і виключити із актового запису про народження [PERSON], запис про батьківство її довірителя. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, судом були встановлені слідкуючі факти та відповідні їм правовідносини: 1.[PERSON]. та[PERSON]. перебували у зареєстрованому шлюбі в період з 28.12.1985 року по 30 квітня 2004 року ( а.с.3,5); 2.Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] народився 22.10.1989 року , батьком значиться [PERSON] ( а.с.4); 3.Відповідно до Договору №84 від 30 серпня 2007 року [PERSON] навчається в університеті цивільного захисту України за рахунок платних послуг. Вартість послуги на рік складає 3800 грн( а.с.7-8); 4.Термін навчання до 30 червня 2011 року . [PERSON] стипендії не отримує( а.с.6); 5.Середньомісячний заробіток [PERSON]. складає 687 грн, а середньомісячний дохід відповідача[PERSON]. від 1500 грн до 2500 грн. 6.У відповідача є малолітній син від другого шлюбу; 7.Зустрічний позов[PERSON]. надійшов до суду 17.06.2008 року (а.с.15-17) Судом не було встановлено наявність інших стягнень з відповідача за виконавчими листами . Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України якщо повнолітній дочка, син продовжують навчання і у зв*язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов*язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Оскільки [PERSON] потребує матеріальної допомоги від батьків в зв*язку з тим, що він навчається на денному відділенні вищого учбового закладу за рахунок платних послуг, стипендії не отримує, то відповідно до положень ст. 199 СК України батьки зобов*язані утримувати таку дитину до досягнення нею двадцяти трьох років. Судом встановлено, що мати [PERSON] добровільно надає матеріальну допомогу ( сплачує за навчання, забезпечує продуктами харчування), але не в достатній мірі. Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і ( або) у частці від заробітку ( доходу) платника аліментів, з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд враховує те, що відповідач працездатний, має дохід від 1500 грн до 2500 грн на місяць, в другому шлюбі має малолітню дитину, інші утримання по виконавчим листам з відповідача не проводяться. Таким чином суд приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина в розмірі зазначеному в позовній заяві. На підставі вище викладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню в повному обсязі Відповідно до ч.3 ст. 136 СК України оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Частина 5 ст. 136 СК України передбачає, що не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є батьком. На момент звернення до суду відповідача[PERSON]. з зустрічною позовною заявою про оспорювання батьківства і виключення запису про нього як батька з актового запису про народження [PERSON] , останньому виповнилося 18 років. На момент реєстрації народження [PERSON],[PERSON]., слідуючи із його пояснень, знав, що це не його син. Таким чином позовні вимоги по зустрічній позовній заяві[PERSON]. до [PERSON]. задоволенню не підлягають в зв*язку з пропуском строку права на звернення. Аліменти підлягають стягненню з моменту звернення з позовом до суду.

Outcome: approved