Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-06 00:00:00

У вересні 2008 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] з вимогами про визнання за нею права власності на приміщення загальною площею 18,5 кв.м, розташовані на подвір'ї будинку [ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав й пояснив, що [PERSON] володіє на праві загальної часткової власності 2/3 частиною квартири [ADDRESS], [PERSON] належить 1/3 частка вказаної квартири. Позивачу в 1997 році були надані в користування приміщення, загальною площею 18,5 кв.м., які розташоване на подвір'ї будинку [ADDRESS] для поліпшення житлових умов. Співвласники житлових та нежитлових приміщень по вул. Чорноморській у м. Одесі не заперечують проти використання приміщень, розташованих на подвір'ї будинку [ADDRESS], площею 8,8 кв.м. та 9,7 кв.м.. На теперішній час спірних питань щодо користування приміщень з боку інших установ та органів місцевого самоврядування не виникало. До теперішнього часу позивач несе тягар усіх витрат, пов'язаних з утриманням вказаних приміщень, володіє та користується зазначеним нерухомим майном відповідно до його функціонального призначення. Просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву у якій позовні вимоги визнає у повному обсязі, просив справу розглядати у його відсутність. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи й оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає повному задоволенню. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] належить на праві загальної часткової власності 1/3 частина квартири [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого УЖКХ міськвиконкому Одеської міської Ради народних депутатів від 3 грудня 1997 року, зареєстрованого й записаного в реєстраційну книгу за № 8-8333. 1/3 частина квартири за вказаною адресою належить позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 листопада 2002 року, виданого державним нотаріусом Шостої одеської державної нотаріальної контори Гнатюк Т.А., спадкова справа за № 491/2002 зареєстрованого в реєстрі за №2-3809, як спадкоємець майна, яке відкрилося після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Право власності позивача на 2/3 частини квартири за даною адресою зареєстроване в ОМБТІ та РОН. Відповідачу [PERSON] належить 1/3 частина квартири [ADDRESS] підставі свідоцтва про право власності на житло виданого УЖКХ міськвиконкому Одеської міської Ради народних депутатів від 3 грудня 1997 року, зареєстрованого й записаного в реєстраційну книгу за № 8-8333. На підставі розпорядження Приморської рай адміністрації за №287 від 25 квітня 1997 року позивачу було надано в користування приміщення, розташовані на подвір'ї будинку [ADDRESS], для поліпшення житлового-побутових умов. КП «ОМБТІ та РОН» виготовило технічний паспорт, згідно до якого площа приміщень розташованих на подвір'ї будинку [ADDRESS] становить 8,8 кв.м. та 9,7 кв.м. Суміжні власники житлових та нежитлових приміщень по вул. Чорноморській у м. Одесі не заперечували проти користування позивачем вказаними приміщеннями та визнання за [PERSON] права власності на приміщення, площею 8,8 кв.м. та 9,7 кв.м., розташованих [ADDRESS]. Претензій з боку установ та організацій, відповідних органів місцевого самоврядування на адресу позивача не надходило. При отриманні у власність квартири позивачем, [PERSON] не мала можливості у зв'язку зі складним матеріальним становищем отримати відповідні свідоцтва на допоміжні приміщення розташовані на подвір'ї будинку [ADDRESS]. Інші співвласники квартири, а саме відповідач, своє право на отримання вказаних приміщень у власність не реалізував. Відповідно до Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду” та Рішення Конституційного Суду України у справі „За конституційним зверненням [PERSON] та інших громадян про офіційне тлумачення положень пункту 2 статті 10 Закону України “Про приватизацію державного житлового фонду” та за конституційним поданням 60 народних депутатів України про офіційне тлумачення положень статей 1, 10 цього Закону” від 2 березня 2004 року N 4-рп/2004, приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) на користь громадян України. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають. Допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні і т.ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Згідно до рішення конституційного суду України за №4-рп/2004 вiд 02 березня 2004 року, Закону „Про приватизацію державного житлового фонду”: „Допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні і т.ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього”, тобто допоміжні приміщення у квартирах багатоквартирних будинків є спів власністю мешканців цих будинків. Відповідно до підпункту 1 ч.2 ст.16 ЦК України способами судового захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Суд вважає, що обставини, встановлені у судовому засіданні, дають підстави для визнання за позивачем права власності на приміщення [ADDRESS].

Outcome: approved