Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Посилалася на те, що перебувала з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі з 15.09.1996 року. Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 28.01.2002 року їх шлюб було розірвано. Від спільного життя мають одну неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. 11.05.2005 року рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці [PERSON] було позбавлено батьківських прав по відношенню до дитини. Донька проживає з нею, відповідач участі у вихованні та матеріальному утриманні дитини не приймає. Пояснила, що відповідач на території України не має постійного заробітку, працює за кордоном та отримує заробіток у розмірі 860 євро щомісячно. При визначенні розміру аліментів просила, враховуючи, що вона в даний час не працює, стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 гривень щомісячно. Крім того, у зв'язку з тим, що відповідач з грудня 2001 року не надавав матеріальної допомоги на утримання дитини, просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини за минулий період з лютого 2004 року по січень 2007 року в розмірі 54000 гривень. Також просила стягнути витрати по оплаті наданої їй юридичної допомоги в сумі 720 гривень. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги зменшила. Пояснила, що в період з червня 2004 року по квітень 2005 року [PERSON] надсилав поштові перекази, які позивач отримувала. Крім того, після позбавлення відповідача батьківських прав відносно дитини, в травні-липні 2005 року він продовжував надсилати поштові перекази, однак позивач від їх отримання відмовилась. Просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини за минулий період з серпня 2005 року по січень 2007 року в розмірі 27000 гривень. Вимогу щодо стягнення витрат по оплаті наданої позивачу юридичної допомоги в сумі 720 гривень просила залишити без розгляду. Представник відповідача [PERSON] позов визнав частково. Пояснив, що [PERSON] не заперечує проти того, щоб стягнути аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі по 250 грн. 00 коп. щомісячно. Крім того, зазначив, що відповідач не ухилявся від сплати аліментів на утримання дитини. Представник відповідача [PERSON] позов визнала частково. Пояснила, що відповідач з моменту подачі позивачем позову до суду щомісячно сплачує на утримання дитини по 250 грн. 00 коп. Зазначила, що позивач також зобов'язана матеріально утримувати дитину. Крім того, посилалась на те, що позивач не надала суду доказів на підтвердження тих обставин, що нею приймались міри по стягнення аліментів з відповідача, що [PERSON] ухилявся від сплати аліментів, а також підтверджуючих документів щодо наявності заробітку в останнього за кордоном. Судом встановлено, що рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 28.01.2002 року між [PERSON] та [PERSON] було розірвано шлюб (а.с.8). Від спільного життя сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини (а.с.10). Неповнолітня донька [PERSON], [INFO], проживає разом із позивачем (а.с.14). [PERSON] записаний як батько в свідоцтві про народження дитини, запис про батьківство не оспорював. Згідно рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 11.05.2005 року, [PERSON] позбавлений батьківських прав по відношенню до його неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] . У відповідності до ст.166 Сімейного кодексу України, батьки позбавлені батьківських прав не звільняються від обов'язку щодо утримання дітей. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України, аліменти визначаються у твердій грошовій сумі якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Як вбачається з пояснень представників сторін, інших утриманців у відповідача немає, на території України у нього доходу немає, належних доказів на підтвердження тієї обставини, що на момент розгляду справи судом у [PERSON] наявний регулярний стабільний дохід за кордоном (у розмірі 860 євро щомісячно) надано не було. Суд враховує ту обставину, що відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, обов'язок по утриманню дитини є рівною мірою як для батька так і для матері і, відповідно до цієї норми, на позивачці також лежить обов'язок по утриманню дитини. Так, як вбачається з досліджених матеріалів справи, позивач не працює (а.с.15, 22). Згідно наданої суду довідки МСЕК від 03.04.2007 року, встановлено, що [PERSON] було надану третю групу інвалідності у зв'язку з загальним захворюванням, інвалідність встановлена на строк до 01.05.2008 року, допустимі роботи: без матеріальної відповідальності та значної нервово-психічної напруги (а.с.44), а тому суд приходить до висновку, що вона спроможна приймати участь в матеріальному утриманні дитини. Відповідно до ст.58 Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік", прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років на місяць складає 680 гривень. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи матеріальний стан сторін, те, що у відповідача інших неповнолітніх дітей немає, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, суд вважає, що вимога про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 гривень щомісячно з відповідача підлягає частковому задоволенню - зі стягненням з відповідача аліментів: на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі по 400 грн. 00 коп. щомісячно до її повноліття, оскільки саме такий розмір не ущемляє будь-чиїх прав та законних інтересів. Крім того, відповідно до ч.2 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходи щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Так, як пояснила представник позивача в період з червня 2004 року по квітень 2005 року [PERSON] надсилав поштові перекази, які позивач отримувала. Крім того, після позбавлення відповідача батьківських прав відносно дитини, в травні-липні 2005 року він продовжував надсилати поштові перекази, однак позивач від їх отримання відмовилась. Зазначена обставина також підтверджується довідкою «Укрпошти» від 18.05.2007 року, згідно якої встановлено, що на ім'я [PERSON] надходили поштові перекази №9/358 від 23.05.2005 року на суму 250 грн. 00 коп., № 2/333 від 17.06.2005 року на суму 250 грн. 00 коп. та № 0/243 від 16.07.2005 року на суму 250 грн. 00 коп., відправником яких являється [PERSON], які за неотриманням були повернуті та вручені відправнику (а.с.42). Тому, суд вважає, що відповідач не ухилявся від сплати аліментів, а позивачем не було надано доказів, що вона вживала заходи щодо одержання аліментів з відповідача. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача аліментів за минулий період з серпня 2005 року по січень 2007 року в розмірі 27000 гривень - необґрунтована та задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 207 ч.1 п. 5 ЦПК України суд залишає заяву без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду. Так, позовні вимоги щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] судових витрат по оплаті юридичної допомоги в сумі 720 грн. 00 коп. підлягають залишенню без розгляду, відповідно до поданої заяви.

Outcome: partial