Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину в розмірі 1/3 частини його заробітку, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що вони зараз проживають окремо, син знаходиться з нею, а відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дитини, хоча має таку можливість. В попередньому судовому засіданні позивачка уточнила свої позовні вимоги і просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі ј частини його заробітку. Відповідач позов визнав, пояснивши, що він згоден платити аліменти на утримання дитини в розмірі &frac14; частини заробітку щомісяця. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували в шлюбі, який було розірвано. Від спільного життя мають одну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Сторони в даний час проживають окремо, дитина проживає з позивачкою. Відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дитини, хоча працює сторожем в ПСП “Тавільжанське” і отримує заробітну плату, син знаходиться на повному утриманні матері. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов”язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 181 ч. 3 СК України, кошти на утримання дітей (аліменти) можуть присуджуватися за рішенням суду у частці від доходу їх батька або у твердій грошовій сумі. На підставі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров”я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків та інші обставини, що мають істотне значення. Так, відповідач має постійне місце роботи, одержує регулярно заробітну плату, аліменти на інших дітей не сплачує, в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Позивачка, з якою проживає дитина, не проживає, являється інвалідом 2 групи. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дітей, визначається судом. З урахуванням всіх обставин справи, стану здоров”я та матеріального становища дитини та платника аліментів, доводів та пояснення сторін, суд визначає цю частку у розмірі 1\4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, присуджуючи аліменти, згідно ч. 1 ст. 191 СК України, від дня пред”явлення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред”явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України, суд ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір у дохід держави. Згідно ч. 3 ст. 81 ЦПК України на відповідача покладається обов”язок по оплаті витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved