Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-21 00:00:00

31 липня 2008 р. позивач звернувся у суд з даним позовом і просить ухвалити рішення, яким визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на Ѕ частину об'єкта незавершеного будівництва, що належало його померлій матері [PERSON], яке є самочинно збудованим на приватизованій нею земельній ділянці площею 0,56 га., по [ADDRESS]. Свій позов позивач мотивує тим, що [INFO]року померла його мати [PERSON]. після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку і надвірних споруд. Померла за свого життя мала право на визнання за нею права власності на дане майно, здавши його в експлуатацію відповідно до вимог Закону, але не здала, бо померла, а тому вказане будинковолодіння має статус об”єкта незавершеного будівництва, бо не здане в експлуатацію. Позивач не може оформити свої спадкові права на вказане будинковолодіння, так як воно після закінчення будівництва не прийняте в експлуатацію та не пройшло державної реєстрації, тому і пред»явлено даний позов. В попереднє судове засідання позивач та представник позивача з'явились, позов підтримали повністю, заявили клопотання слухати справу у попередньому судовому засіданні, так як для цього надані всі необхідні докази, та надали суду пояснення аналогічні тим, які викладені в позовній заяві. Представники відповідача та третіх осіб, будучи належним чином повідомленими про час і місце слухання справи, у суд не з'явилися, але направили заяви, в яких не заперечують проти задоволення позову та просять суд справу слухати у їхню відсутність. Суд вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення та ухвалює рішення з попереднього судового засідання, маючи для цього всі законні підстави. В судовому засіданні встановлено, що дійсно [INFO]року померла гр. [PERSON]., мати позивача, якій належав житловий будинок з надвірними спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS], на приватизованій, згідно рішення № 16 від 22.10.1993 року, земельній ділянці, площею 0,56 га, що підтверджується довідкою № 1315, виданою виконкомом Селищанської сільської ради від 08.07.2008 року та, яка була виділена померлій під вже самочинно збудований будинок з господарсько - побутовими спорудами і в подальшому переданий померлій у приватну власність на підставі рішення № 16 від 22.10.1993 року, що підтверджується вищевказаною довідкою № 1315, але не здала будинок в експлуатацію, бо померла. Тобто будинковолодіння має статус об'єкта незавершеного будівництвом. Спадкодавець залишила заповіт, вчинений 10.05.1994 року та, який посвідчений 10.05.1994 року виконкомом Селищенської сільської Ради народних депутатів, реєстраційний № 26, яким заповідала все своє майно своїм дітям, а саме: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Заповіт не змінено і не скасовано. Осіб, які в порядку ст. 535 ЦК Української РСР 1963 року мають право на обов'язкову частку у спадщині померлої [PERSON]. - немає. Позивач разом зі своєю сестрою [PERSON]. , яка є його представником по справі, в передбачений законом шестимісячний термін з дня смерті [PERSON]. прийняли спадщину, шляхом фактичного вступу в управління та володіння її спадковим майном, а саме: зробили ремонт у вищевказаному будинковолодінні, що підтверджується довідкою № 1382, виданою виконкомом Селищенської сільської ради від 04.07.2008 року. [PERSON]спадщину після смерті [PERSON]. не приймав і на неї не претендує, що підтверджується надісланою ним до суду заявою. Спадкова справа Корсунь - Шевченківською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON]. не заводилась. Позивач не може оформити свої спадкові права на 1/2 частину вказаного в даному позові будинковолодіння померлої матері, так як воно є самочинно збудованим, тобто збудованим на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, без належного дозволу та належно затвердженого проекту. Відповідно до ст.376 ч.3 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому законом порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. В судовому засіданні встановлено, що земельна ділянка померлій була наділена у постійне користування під уже самочинно збудований будинок, та приватизована нею. Згідно ст.331 ЦК України нерухоме майно підлягає державній реєстрації, яку може провести лише особа, яка його побудувала і яка є живою, а до моменту реєстрації вказане будинковолодіння вважається об'єктом незавершеного будівництва. Оскільки вказаний житловий будинок на день смерті померлої не був зареєстрований в установленому законом порядку, тобто являється об'єктом незавершеного будівництва, то за таких обставин суд вважає, що позов підлягає до задоволення і відповідно до положень ст.1216 ЦК України обов”язок по здачі вказаного будинковолодіння в експлуатацію переходить до позивача, оскільки вказана стаття передбачає, що спадкування це є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/, а тому суд позов задовольняє та визнає за позивачем право власності в порядку спадкування, як за спадкоємцем першої черги за заповітом, сином померлої [PERSON]., на 1/2 частину даного будинку, як на незакінчений будівництвом об'єкт, з послідуючою здачею цієї частини будинку в експлуатацію . Задовольняючи позов, суд залишає за позивачем судові витрати по справі, оскільки ні до подання позову до суду, ні під час судового розгляду справи відповідач не заперечував проти його задоволення і прав позивача не порушував.

Outcome: approved