Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В позовній заяві та в судовому засіданні позивач посилався на те, що 05 серпня 2007 року, о 08-15 годині у м. Дніпропетровську на пр.Правди сталась ДТП за участі автомобіля „Деу-Ланос”, д.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON]., внаслідок якої було збито пішохода [PERSON]. В результаті вказаного ДТП позивачу було заподіяно матеріальну шкоду в розмірі - 8400,01 грн., моральну шкоду позивач оцінює в 50 000 грн., окрім того просив суд стягнути з відповідачів судові витрати по справі. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав й просив стягнути вказані суми з відповідача. В судове засідання відповідач з'явився, позовні вимоги не визнав, суду надав письмові заперечення на позовну заяву (а.с. 51-53). Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Так, судом встановлено, що 05 серпня 2007 року, о 08-15 годині у м. Дніпропетровську на пр.Правди сталась ДТП за участі автомобіля „Деу-Ланос”, д. н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON]., внаслідок якої було збито пішохода [PERSON]. Постановою про відмову у порушенні кримінальної справи від 18.08.2007 року встановлено, що порушення водієм [PERSON]. вимог правил дорожнього руху знаходиться в прямому причинному зв'язку із настанням ДТП. У відповідності до ч.4 ст.61 ЦПК України (підстави звільнення від доказування) - постанова суду по справі про адміністративне правопорушення, яка вступила в законну силу, обов'язкова для суду, який розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої винесена постанова суду, з питань, чи мали місце ці дії і чи скоєні вони даною особою. На підставі ч.2 ст.16 ЦК України, захист порушених прав громадян здійснюється окрім цього шляхом відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному об'ємі особою, яка її заподіяла. На підставі ч. 2 ст.1187 ЦК України, шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі право власності, інше речове право, договір підряду, оренда і т.п.), володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використовування, зберігання або зміст якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 зі змінами: шкода заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок, а у випадку, коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача Кітченко Р.М. належить стягнути на користь позивача матеріальну шкоду в сумі 8 400 грн. У результаті ДТП позивачу також була причинна моральна шкода, яка виразилася в душевних стражданнях, яку позивач зазнав у зв'язку з протиправною поведінкою з боку відповідача Кітченко Р.М. Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної в результаті порушення його прав. На підставі ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступені вини особи, що заподіяла моральну шкоду, якщо вина є підставою для відшкодування, а так само з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Згідно ч.4 ст.23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром і не пов'язаний з розміром цього відшкодування. Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, якщо шкода причинна смертю фізичної особи унаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. У судовому засіданні знайшло підтвердження спричинення позивачу з вини відповідача моральної шкоди у зв'язку ушкодженням здоров'я і проходження курсу лікування, що суттєво погіршило душевні і соціальні благополуччя. Однак суд критично відноситься до суми моральної шкоди, яку просить стягнути позивач, і вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 20 000 грн. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути на користь держави державне мито в розмірі 92,5 грн., з урахуванням задоволених вимог майнового та немайнового характеру, та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial