overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи який, зазначила, що між її сином, [PERSON], який страждає на тяжке хронічне психічне захворювання, з одного боку, та відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра», з іншого боку, 22.06.07 р. було укладено договір позики на суму 745 (сімсот сорок п'ять) гривень. 22.12.06 р. [PERSON]. уклав аналогічний договір на суму 6 000 (шість тисяч) гривень з ЗАТ КБ «ПриватБанк». Так як син позивача у судовому порядку був визнаний недієздатним, позивач просить визнати вказані вище договори недійсними. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.Представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступних підстав: Як підтверджено в судовому засіданні, 22.12.06 р. між закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № SAMDN40000010686948 та кредитні договори, на які останній отримав кредитні картки [NUMBER] та [NUMBER] на суму 6 000 (шість тисяч) гривень. 22.06.07 р. між відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра» та [PERSON] було укладено договір позики № 06/27690008/0219/02 на суму 745 (сімсот сорок п'ять) гривень. Її син - [PERSON] з 2001 року страждає на тяжке хронічне психічне захворювання, у зв'язку з чим неодноразово лікувався в Полтавській обласній психіатричній лікарні, однак стан його психічного здоров'я з часом тільки погіршується, і 23.08.01 р. його було визнано інвалідом ІІ групи. Внаслідок хронічного психічного розладу [PERSON]. не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними і у зв'язку з цим, рішенням суду від 07.05.08 р. його було визнано недієздатним, а (додатковим) рішенням суду від 22.05.08 р. - позивача було призначено його опікуном. Відповідно до ч. 1 ст. 226 ЦК, опікун може схвалити дрібний побутовий правочин, вчинений недієздатною фізичною особою, у порядку, встановленому статтею 221 цього Кодексу. У разі відсутності такого схвалення цей правочин та інші правочини, які вчинені недієздатною фізичною особою, є нікчемними. На підставі викладеного, відповідно до ч. 1 ст. 226 ЦК,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 1995 року їй належить житловий будинок з допоміжними господарськими побудовами, що знаходиться в [ADDRESS], в якому зареєстровані її дочки: [PERSON] та [PERSON] (відповідач), фактичне місце проживання якої не відоме. Вказує, що під час оформлення кредитного договору в графі «місце проживання» відповідач зазначає будинок своєї матері (позивача), в якому фактично не проживає, чим наражає останню на небезпеку втратити свій будинок, оскільки умови договору не виконує, а саме - не сплачує кошти. У зв'язку з наведеним, позивач просить усунути перешкоди у здійсненні її права користування, володіння та розпорядження житловим будинком, розташованим по [ADDRESS], шляхом зняття з реєстрації відповідача. У судовому засіданні позивач настояла на задоволенні своїх вимог. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, у встановленому законом порядку. Представник третьої особи [PERSON]. не заперечує проти усунення перешкод в користуванні позивачем її житловим будинком та зняття з реєстрації та обліку відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи, про що свідчить її вище вказана заява. Заслухавши пояснення позивача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та їх задоволення зі слідуючих підстав. Згідно договору купівлі-продажу від 25.10.1995 року, зареєстрованого за № 1756, позивач купила у [PERSON] житловий будинок з допоміжними господарчими побудовами, що знаходиться в [ADDRESS]. Як видно з будинкової книги для прописки громадян, проживаючих в будинку [ADDRESS], у вказаному будинку прописані [PERSON](відповідач) та [PERSON].. У рішенні суду від 18.07.07 р. зазначено, що відповідач зареєстрована у будинку позивача, але фактичне її місце проживання невідоме. У зв'язку з тим, що всі документи відповідача щодо заборгованості по кредитним договорам приходять на адресу позивача та існує вірогідність примусового стягнення, яке може бути реалізоване шляхом накладення арешту на належне відповідачу та членам її родини майно, чим будуть порушені конституційні права позивача, суд приходить до висновку про зняття з реєстрації відповідача по адресі: [ADDRESS]. Згідно ст. 391 ЦК, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 391 ЦК,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач позов підтримала, прохаючи його задовольнити. Відповідач в судові засідання, які були призначені на 10.09.2008 року та 02.10.2008 року, не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та їх задоволення. В судовому засіданні судом встановлено, що 20.07.1991 року Гребінківським райвідділом ЗАГС Полтавської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 20.07.91 р. зроблено запис № 58, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER]. [INFO] у сторін народилася донька, [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про народження 12.05.92 р. зроблено запис № 56, що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим 12.05.92 р. Гребінківським райвідділом ЗАГСу Полтавської області. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Причиною розладу і фактичного припинення шлюбних відносин позивач називає аморальну поведінку відповідача та позашлюбне створення сім'ї. Подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу сторін не можливе та суперечить інтересам позивача. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю немає. Дитина залишається на утриманні та вихованні позивача. Згідно ч. 3 ст. 105 СК, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. За правилами ч. 2 ст. 112 СК, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ч. 3 ст. 105; ч. 1 ст. 110; ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі &frac14; частини всіх видів його доходів щомісячно, посилаючись на те, що вони з відповідачем проживають окремо, він матеріальної допомоги на утримання дитини не здійснює. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги. Відповідач проти позову не заперечував. Судом встановлено наступне: Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Сторони є батьками [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні матері, оскільки сторони мешкають окремо. Відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки не надає, хоча є працездатним, інших утриманців не має і в змозі надавати допомогу позивачці на утримання доньки [PERSON] в розмірі &frac14; частини всіх видів свого заробітку. На підставі ст..88 ЦПК України з відповідача на користь держави стягується держмито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-01 00:00:00

Шлюб між сторонами зареєстровано 30 жовтня 2004 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] -[INFO] [PERSON] позов про розлучення мотивує тим, що за час спільного проживання у них з відповідачем постійно виникали сварки та непорозуміння через різні характери та погляди на життя. Відповідач зловживав спиртними напоями, що негативно впливало на виховання дитини. З червня 2008 року сторони припинили спільне проживання та з того часу жодних сімейних відносин не підтримують. [PERSON]. вважає, що примирення між ними неможливе, оскільки вона в даний час проживає у фактичному шлюбі з [PERSON], тому просить шлюб розірвати. В судовому засіданні [PERSON]. позов підтримала, на задоволенні позову наполягала. Відповідач [PERSON] позов про розлучення визнав, згідний на розірвання шлюбу. Не заперечує щоб син після розірвання шлюбу залишався проживати з позивачкою. Заслухавши сторін та дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Як вбачається зі свідоцтва про одруження, 30 жовтня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено відповідний запис у книзі реєстрації актів про одруження за №86. У відповідності до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні спільне життя подружжя не склалося через різні характери та погляди на життя, а також те, що відповідач зловживав спиртними напоями. Сторони у червні 2008 року припинили спільне проживання та з того часу не підтримують жодних сімейних відносин. Позивачка на розірванні шлюбу наполягає, вважає збереження шлюбу неможливим, відповідач згідний на розлучення. Встановивши фактичні взаємини сторін суд приходить до висновку, що причини та мотиви, які спонукали позивачку на розірвання шлюбу є підставними та обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим та може суперечити інтересам одного з подружжя або їх дитини, тому шлюб слід розірвати, визначивши місцем проживання неповнолітнього [PERSON] -[INFO]місце проживання його матері. При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦСу слід стягнути з [PERSON] та [PERSON] по 8 гривень 50 копійок судового збору на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-01 00:00:00

Шлюб між сторонами зареєстровано 18 вересня 2006 року. Від шлюбу народилася одна дитина - дочка [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачкою. [PERSON] позов про розлучення мотивує тим, що за час спільного проживання у них з відповідачкою постійно виникали сварки та непорозуміння через різні характери та погляди на життя. Дружина зраджувала у подружній вірності та неповажала його. З лютого 2008 року сторони припинили спільне проживання. [PERSON]. вважає, що примирення між ними неможливе, тому просить шлюб розірвати. Не заперечує щодо проживання дочки після розірвання шлюбу з відповідачкою. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримав, на задоволенні позову наполягає. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлено належним чином, про причини неявки суд не повідомляла. Заслухавши позивача та дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Як вбачається зі свідоцтва про одруження, 18 вересня 2006 року виконкомом Ясінянської селищної ради, Рахівського району, Закарпатської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено відповідний запис у книзі реєстрації актів про одруження за №32. У відповідності до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні спільне життя подружжя не склалося через різні характери та погляди на життя, а також те, що відповідачка зраджувала у подружній вірності. Сторони з лютого 2008 року припинили спільне проживання та з того часу не підтримують жодних сімейних відносин. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, вважає збереження шлюбу неможливим. Встановивши фактичні взаємини сторін суд приходить до висновку, що причини та мотиви, які спонукали позивача на розірвання шлюбу є підставними та обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим та може суперечити інтересам одного з подружжя або їх дитини, тому шлюб слід розірвати, визначивши місцем проживання неповнолітньої [PERSON] - [INFO] місце проживання її матері. При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦСу слід стягнути з [PERSON] та [PERSON] по 8 гривень 50 копійок судового збору на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] року народження, мотивуючи тим, що від шлюбу з відповідачем має неповнолітнього сина. Дитина проживає разом з матір’ю, яка її утримує та доглядає. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина. У судове засідання позивачка подала заяву з проханням слухати справу у її відсутності, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання двічі не з’явився, хоча був повідомлений належним чином. Прийняття рішення можливе у відсутності сторін за наявними у справі доказами. Позов підлягає задоволенню повністю. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14.01.2003 року (а.с. 5). Від шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] року народження (а.с. 4). Дитина проживає разом з матір’ю, яка її утримує та доглядає (а.с. 6). Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-01 00:00:00

23.09.1991 року сторони зареєстрували шлюб в Бершадському ЗАГСі Вінницькій області (актовий запис № 82). Мають двоє неповнолітніх синів: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу. В заяві та судовому засіданні стверджує, що із-за різності характерів та поглядів на сімейне життя між нею та відповідачем [PERSON] часто виникали сварки й непорозуміння, що призвело до того, що вони припинили сімейні стосунки, на примирення не згодна і наполягає на розірванні їх шлюбу. Відповідач [PERSON] позов визнав і не заперечує проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення сторін і дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони не підтримують сімейних відносин, позивачка просить розірвати шлюб, а відповідач не заперечує проти його розірвання, що свідчить про те, що їх сім”я розпалася і зберегти її неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-01 00:00:00

5 листопада 1995 року сторони зареєстрували шлюб. Мають неповнолітню дочку [PERSON] [INFO], яка проживає з позивачкою [PERSON] і знаходиться на її утриманні. [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дочки. В заяві та судовому засіданні стверджує, що відповідач [PERSON] в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, в зв'язку з чим вона звернулась в суд з даним позовом і просить постановити рішення, яким стягувати з нього аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Відповідач [PERSON] позов визнав і не заперечує проти його задоволення. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки, згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а відповідач [PERSON] в добровільному порядку не надає позивачці[PERSON] матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, тому з нього слід стягувати аліменти на користь[PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-01 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом, де в своїх вимогах покликається на те, що відповідачі отримуюють послуги які надаються КП “Бродитеплоенерго”. Відповідачі незважаючи на те, що зобов'язані щомісячно оплачувати за послуги теплопостачання нехтувала цим, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 3893 гривень 41 копійка. Крім цього з відповідачами 19.02.2007 р. була укладена угода про розтермінування сплати заборгованості по послугах з теплопостачання, однак даної угоди відповідачі також не виконують, сплачують рідко та частково, а тому заборгованість залишилась не сплаченою. Відповідачі були попереджені про наявну заборгованість, однак сума боргу не погашена. Просить позов задоволити, стягнути заборгованість в ромірі 3893.41 грн. В подальшому позивач зменшив розмір позовних вимог, оскільки відповідачі частково сплатили заборгованість, а тому просить стягнути 3691.90 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю просить його задовольнити, дала пояснення аналогічні наведеним в позовній заяві та заяві про зміну розміру позовних вимог. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в жодне судове засідання не з'явилися, хоча в установленому порядку були повідомлені про час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступного: судом встановлено, що відповідачі проживають в квартирі [ADDRESS] (а.с.6). Заборгованість в період 2007-2008 р.р. за надані послуги КП „Бродитеплоенерго” становить 3691.90 грн. (а.с.3,17). Відповідно п.18 діючих правил, затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року, абонент зобов'язаний сплачувати за надання йому послуг, щомісячно за тарифами, встановленими обласною державною адміністрацією і за нормами, затвердженими Бродівською міською радою. Виходячи з наведеного суд вважає, що вимоги позивача слід задоволити в повному об'ємі, стягнувши з відповідачів 3691.90 грн. заборгованості за надані послуги та сплачені судові витрати в солідарному порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-01 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом, де в своїх вимогах покликається на те, що відповідач отримуює послуги які надаються КП “Бродитеплоенерго”. Відповідач незважаючи на те, що зобов'язана щомісячно оплачувати за послуги теплопостачання нехтувала цим, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 2496 гривень 37 копійок. Крім цього 19.10.2006 р. з відповідачем була укладена угода про розтермінування оплати заборгованості по послугах з теплопостачання, однак умов угоди відповідач не виконувала, тому заборгованість не погашена. Відповідач була попереджена про наявну заборгованість, однак сума боргу не погашена. Просить позов задоволити,стягнути заборгованість в ромірі 2496.37 грн. В подальшому позивач зменшив розмір позовних вимог, оскільки відповідач частково сплатила заборгованість в сумі 1800 грн. , а тому просить стягнути 812.20 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю просить його задовольнити, дала пояснення аналогічні наведеним в позовній заяві та заяві про зміну розміру позовних вимог. Відповідач [PERSON] в жодне судове засідання не з'явилася, хоча в установленому порядку була повідомлена про час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступного: судом встановлено, що відповідач являється основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS] (а.с.7). Заборгованість в період 2006-2008 р.р. за надані послуги КП „Бродитеплоенерго” становить 812.20 грн. (а.с.3,4,12). Відповідно п.18 діючих правил, затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року, абонент зобов'язаний сплачувати за надання йому послуг, щомісячно за тарифами, встановленими обласною державною адміністрацією і за нормами, затвердженими Бродівською міською радою. Виходячи з наведеного суд вважає, що вимоги позивача слід задоволити в повному об'ємі, стягнувши з відповідача 812.20 грн. заборгованості за надані послуги та сплачені судові витрати.

Outcome: approved