Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], комунального підприємства „Чутівське” про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на житло та визнання права власності на частку в приватизованому житлі, посилаючись на те, що перебував в зареєстрованому шлюбі із відповідачкою, який було розірвано 14.04.1998 р. З 16 вересня 1992 року і по даний час він зареєстрований в квартирі [ADDRESS]. В січні 2008 року стало відомо, що вищевказана квартира, 18.10.1997 року приватизована і, згідно свідоцтва про право власності на житло, належить його колишній дружині - [PERSON] та сину -[PERSON]. Так як на час приватизації квартири він перебував в зареєстрованому шлюбі із відповідачкою, являвся членом сім'ї, яка претендувала на приватизацію житла і мав право нарівні із [PERSON] на приватизацію квартири, просив визнати частково недійсним свідоцтво про право власності на житло, видане Чутівським комбінатом комунальних підприємств Чутівського району Полтавської області 18.10.1997 р. на квартиру [ADDRESS]. Та визнати за ним право власності на 1/3 частину цієї квартири. В судовому засіданні позивач позов підтримав і просив його задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала і просила відмовити в його задоволенні за строком давності, посилаючись на те, що на час приватизації спірної квартири позивач фактично в ній не проживав і комунальні послуги не сплачував. Представник відповідача КП „Чутівське” у вирішенні спору покладається на розсуд суду, зазначивши при цьому, що приватизація спірної квартири проводилась Чутівським комбінатом комунальних підприємств, яке в даний час визнано банкрутом та ліквідовано. КП „Чутівське” не є правонаступником вищевказаного підприємства. Ухвалою суду до участі у справі в якості співвідповідача було залучено[PERSON], який в судове засідання не з'явився, надав заяву із якої вбачається, що позов не визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків та дослідивши матеріали справи, встановив, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 14.04.1998 року. З 16 вересня 1992 року і по даний час позивач зареєстрований [ADDRESS] і на момент приватизації спірної квартири (18.10.1997 р.) він перебував в зареєстрованому шлюбі із відповідачкою, являвся членом сім'ї, яка претендувала на приватизацію житла і мав право на приватизацію квартири. Згідно ч.2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Таким чином, розмір частки позивача [PERSON] у спірній квартирі складає 1/3 частину. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], яка здійснювала приватизацію спірної квартири пояснила, що прізвища [PERSON] не було зазначено в свідоцтві про право власності на житло, так як відповідачка [PERSON] надала в орган приватизації довідку Чутівської селищної ради до якої він не був включений, як член її сім'ї. Згідно довідки Чутівської селищної ради від 11.02.2008 р. № 137 (а.с.10) позивач на час приватизації спірної квартири був зареєстрований в ній. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.3,4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідачка [PERSON] надала до суду заяву, в якій просить застосувати позовну давність (а.с. 16). Позивач просить відмовити в задоволенні заяви про застосування позовної давності, посилаючись на те, що йому стало відомо, що квартира приватизована лише в січні 2008 року, а тому не вважає, що він пропустив строк позовної давності. Згідно ч.5 ст. 267 ЦК України якщо суд визнає поважними причини пропущення строку позовної давності, порушене право підлягає захисту. Суд вважає, що позивач пропустив строк давності із поважних причин, так як він дізнався про порушення свого права щодо приватизації квартири лише у січні 2008 року, коли отримав копію свідоцтва про право власності на житло. Це підтвердили, допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON]. Відповідач [PERSON] також підтвердив, що позивач отримав копію свідоцтва про право власності на спірне житло лише у 2008 році. До показань свідка [PERSON] суд відноситься критично, так як вони не спростовують стверджень позивача про те, що він у січні 2008 року отримав копію свідоцтва про право власності на житло. Суд не може взяти до уваги заперечення відповідачки [PERSON] про те, що позивач на момент приватизації квартири в ній постійно не проживав, та не сплачував комунальні послуги, оскільки він зареєстрований в квартирі, а питання про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням нею не ставились. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved