Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-15 00:00:00

Позивачка заявила позов до відповідачки [PERSON], посилаючись на те, що 20 липня 2005 року між нею та відповідачкою було укладено угоду, за якою вона позичила відповідачці гроші у сумі 10000 доларів США, а відповідачка взяла на себе зобов'язання повернути кошти до 20 липня 2006 року, а в разі неможливості повернути кошти зобов'язалася переоформити належну їй квартиру [ADDRESS]. Позивачка посилається на те, що відповідачка отримала від неї вказану суму коштів, грошей не повертала і зобов'язалася особисто здійснити переоформлення квартири через нотаріат, про що написала розписку. На її неодноразові звернення відповідачка запевняла, що вона оформить право власності на квартиру на позивачку. Позивачка зазначила, що в травні 2008 року відповідачка надала їй оригінали документів, що стосуються квартири і повідомила про те, що вона не буде переоформляти квартиру і заявила, щоб позивачка самостійно займалася переоформленням даної квартири. Позивачка посилається на те, що їй нічого не залишилося як зібрати усі документи і звернутися до суду за захистом своїх прав. В ході судового розгляду позивачка позов підтримала і пояснила, що порушені її права та інтереси, оскільки відповідачка взяла гроші і не виконала своїх зобов'язань. Просить суд визнати дійсним правочин, укладений 20 липня 2005 року між нею та відповідачкою та визнати за нею право власності на вказану квартиру. Представник відповідачки [PERSON] адвокат, який діє на підставі ордеру та угоди [PERSON] позовні вимоги визнав, суду пояснив, що дійсно його довірителька володіла вказаною квартирою, і продала квартиру позивачці, так як отримала в борг гроші від позивачки, борг не повернула, однак, договором між ними було обумовлено, що і разі неповернення грошей відповідачка переоформляє свою квартиру на позивачку. За незалежних від неї обставин відповідачка не мала можливості оформити документи на квартиру, оскільки відсутня технічна документація на увесь будинок взагалі. Його довірителька отримала ордер на квартиру, так як внесла свій пайовий вклад в будівництво, однак, підрядна організація, що будувала будинок, збанкрутувала і відповідних документів немає. На даний час його довірителька усі документи, що стосуються квартири, передала позивачці. Не заперечує проти задоволення позову, просить суд визнати дійсним правочин, укладений між ними, та визнати за позивачкою право власності на квартиру. Представник відповідача Ямпільської міської ради Боднар О.В., який діє на підставі доручення вих..№113\\01-54 від 16.09.2008 року, не заперечує проти задоволення позову [PERSON], про що суду надав письмову заяву із клопотанням справу розглянути без його участі. Судом встановлено такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Із досліджених письмових доказів - договору від 20 липня 2005 року, підписаного відповідачкою [PERSON] встановлено, що між сторонами в простій письмовій формі було укладено угоду, за якою відповідачка отримала від позивачки у борг 10 тисяч доларів США і зобов'язалася повернути гроші протягом одного року, а в разі неможливості повернути борг зобов'язалася переоформити право власності на позивачку на квартиру [ADDRESS]. Як встановлено із доводів сторін, відповідачка відмовилася від свого зобов'язання щодо переоформлення квартири, і не заперечує проти здійснення переоформлення квартири позивачкою особисто. Із Ордера № 1244, виданого на підставі рішення виконкому Ямпільської міської ради від 12.05.1999 року № 125, копії вказаного рішення міської ради, повідомлення голови правління ВАТ «Агромаш», Акту контрольно-ревізійного управління, встановлено, що відповідачка [PERSON] на законних підставах є жителькою квартири [ADDRESS]. Із дослідженої судом інвентарної справи квартири, Довідки БТІ №479 від 14.05.2008 року та звіту про незалежну оцінку майна, встановлено, що квартира [ADDRESS], загальною площею 57,3 кв.м., є незавершеного будівництва об'єктом 55 % готовності. Як встановлено із досліджених доказів та доводів сторін - відповідачка була членом житлового кооперативу, внесла свій пайовий вклад в будівництво житлового будинку, однак, організація, яка була підрядником на виконання робіт по будівництву «Агромаш» визнана банкрутом, у зв'язку із чим міською радою не видано свідоцтва про право власності на квартиру відповідачці [PERSON]. Відповідно до ст.ст.382, 384 ЦК України відповідачка [PERSON] як член житлового кооперативу або іншого товариства, яка повністю внесла свій пайовий внесок за квартиру, надану їй в користування, набуває права власності на це майно. Оцінюючи усі докази, суд вважає встановленим, що відповідачка [PERSON] на законних підставах набула права власності на вказану квартиру, оскільки повністю внесла свій пайовий внесок і отримала ордер на вселення в житло, однак, не змогла належним чином зареєструвати своє право власності за незалежних від неї обставин. Реалізуючи своє право на квартиру, відповідачка здійснила продаж квартири позивачці, однак, не оформила договір купівлі-продажу нотаріально. Відповідно до ст.220 ч.2 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Як встановлено судом, позивачка виконала свої зобов'язання, так як сплатила відповідачці [PERSON]. відповідну суму, яка була обумовлена при укладенні правочину, відповідачка же свої зобов'язання не виконала, так як не оформила договір нотаріально. Враховуючи наведене, суд вважає встановленим, що між сторонами укладено договір купівлі-продажу, оскільки умовами договору передбачено передача майна в натурі, а саме - вказаної квартири, і має підстави для визнання правочину, укладеного 20 липня 2005 року між сторонами дійсним Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст.388 ЦК України позивачка є добросовісним набувачем майна, відчуженого відповідачкою [PERSON], а саме - квартири незавершеного будівництва 55 % готовності [ADDRESS], і дане майно не може бути витребуване у неї на підставах зазначених у ч.ч.1,3 ст.388 ЦК України. А тому є підстави для визнання за позивачкою права власності на вказане майно. З урахуванням наведеного, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані ст. ст.220, 328, 384, 386, 388, 392, 655 ЦК України При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд в порядку ч.1 ст.88 ЦК України має підстави присудити позивачці із відповідачки [PERSON] понесені нею та документально підтверджені судові витрати у розмірі 532 гривні 92 копійки згідно квитанцій.

Outcome: approved