Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення пені за прострочення сплати аліментів та стягнення моральної шкоди в якому зазначає, що з відповідачем по справі з 1989 року по 25 березня 1996 рік перебувала у зареєстрованому шлюбі, під час якого [INFO] народився син [PERSON]. Після розлучення син залишився проживати з нею і знаходився на її утриманні. На утримання сина рішенням Камінь-Каширського районного суду від 10.10.1994 року відповідача зобов'язано в її користь сплачувати аліменти у розмірі &frac14; всіх доходів, а з листопада 2005 року рішенням цього ж суду від 19.10.2005 року - в твердій грошовій сумі в розмірі 145 грн. щомісяця. Після розірвання шлюбу відповідач участі у вихованні дитини не брав, аліменти сплачував нерегулярно і не в повному розмірі, в зв'язку з чим станом на 03.01.2008 року утворилась заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 5188 грн., які на даний час не сплачені. Просить стягнути з відповідача в свою користь суму пені в розмірі 1213 грн. 19 коп. за прострочення виконання аліментних зобов'язань за рішенням суду на утримання сина за період прострочення з серпня 2005 року по січень 2008 року. Крім того зазначає, що відповідач своєю протиправною поведінкою, яка виразилась в систематичному ухиленні батька дитини від виконання аліментних зобов'язань їй заподіяно моральну шкоду, яку оцінює на суму 5000 грн. Просить стягнути з відповідача 5000 грн. за спричинену моральну шкоду, судові витрати - 30 грн. за ІТЗ та вартість надання юридичної допомоги в розмірі 150 грн. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав зазначених в позовній заяві, просить їх задовольнити. Відповідач заперечень проти позову не подав, в судове засідання не з'явився, хоча своєчасно був повідомлений про час та місце слухання справи, про причини неявки суд до відома не довів, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв. У зв'язку з цим суд, відповідно до ст. 224 ч.1 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивачки, вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Сторони з 25 листопада 1989 року перебували у шлюбі (свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER] від 25.11.1989 року), який 18 березня 1996 року був розірваний (копія свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] від 25.03.1996 року). Від даного шлюбу у них [INFO]народився син [PERSON], (свідоцтво про народження [NUMBER] від 28.08.2006 року), який на даний час змінив прізвище на [INFO] (свідоцтво про зміну імені [NUMBER] від 28.08.2006 року). З виконавчого листа від 15 серпня 1994 року вбачається, що рішенням Камінь-Каширського районного суду від 10.10.1994 року з відповідача в користь позивачки на утримання сина [PERSON], [INFO] народження, присуджено стягувати аліменти в розмірі &frac14; частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 04 жовтня 1994 року і до повноліття сина. Рішенням Камінь-Каширського районного суду від 19 жовтня 2005 року розмір аліментів змінено і вирішено стягувати з відповідача аліменти в користь позивачки на утримання сина в розмірі 145 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 196 ч. 1 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Як убачається з довідки відділу державної виконавчої служби Камінь-Каширського районного управління юстиції № 279 від 23.07.2008 року залишок заборгованості по сплаті аліментів [PERSON] [PERSON] становить 5188 грн. З розрахунку пені за прострочення сплати аліментів убачається, що неустойка (пеня) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення починаючи з серпня 2005 року по грудень 2007 року включно становить 1213 грн. 19 коп., які слід стягнути з відповідача в користь позивачки. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Суд, визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, враховує характер правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань позивачки, вимоги гуманності і справедливості, вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача моральної шкоди слід задовольнити частково. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача понесені позивачкою судові витрати, які складаються з витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та витрати за надання правової допомоги. Суд звільняє сторін від сплати судового збору як потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Outcome: partial