Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Одеської міської ради про визнання права власності на приміщення горища. В обґрунтування заявлених вимог вказуючи, що він є власником квартири [ADDRESS], на підставі на підставі договору дарування від 31 липня 2008 року квартири [ADDRESS], яка в цілому складається з трьох жилих кімнат, відзначених у схематичному плані цифрами - 2,4,5; кухні - 3; туалету - 6; коридору - 1; кухонь -7;3; ванної -9; складової - 8; вбудованої шафи - 10, жилою площею 68,2 кв.м. що складає загальну площу 100,4 кв.м. Право власності на вказану квартиру, зареєстроване у встановленому законом порядку у КП „Одеське міське бюро технічної інвентаризації і реєстрації об'єктів нерухомості” від 16 жовтня 2003 року кн.50 доп.- стр.129 - р.75. Над квартирою позивача [ADDRESS], розміщено приміщення горища площею 112,5 кв.м. згідно технічного паспорту, яке використовується фактично тільки позивачем, на вказаному горищі він періодично проводить ремонт за свої кошти. В зв'язку з відсутністю правового механізму передачі майна, що знаходиться у спільній сумісній власності мешканців багатоквартирного будинку він вимушений звернутися з цим позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримував, просив суд задовольнити з наведених у позові підстав. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що у справі є розписки, про поважність неявки до суду суд не повідомив, з заявою про відкладення справи до суду не звертався. У зв'язку з викладеним, зі згоди представника позивача суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], на підставі на підставі договору дарування від 31 липня 2008 року квартири [ADDRESS], яка в цілому складається з трьох жилих кімнат, відзначених у схематичному плані цифрами - 2,4,5; кухні - 3; туалету - 6; коридору - 1; кухонь -7;3; ванної -9; складової - 8; вбудованої шафи - 10, жилою площею 68,2 кв.м. що складає загальну площу 100,4 кв.м. Право власності на вказану квартиру, зареєстроване у встановленому законом порядку у КП „Одеське міське бюро технічної інвентаризації і реєстрації об'єктів нерухомості” від 16 жовтня 2003 року кн.50 доп.- стр.129 - р.75. Над квартирою [ADDRESS], розміщено приміщення горища площею 112,5 кв.м. згідно технічного паспорту, яке використовується фактично тільки позивачем, на вказаному горищі він періодично проводить його ремонт за свої кошти. Згідно заяв [PERSON], [PERSON] - власників квартир - співвласників будинку [ADDRESS], було здійснено поступку своїх прав сумісної власності на нежиле приміщення спірного горища на користь позивача. Згідно з Рішенням Конституційного суду України № 1-2/2004 від 02.03.2004 р. у справі за конституційним зверненням [PERSON] та інших громадян про офіційне тлумачення положень пункту 2 статті 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" та за конституційним поданням 60 народних депутатів України про офіційне тлумачення положень статей 1, 10 цього Закону (справа про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків) співвласники багатоквартирного будинку є співвласниками його допоміжних приміщень (горища, підвалу та ін.). П. 1.1. резолютивної частини даного рішення проголошує, що „допоміжні приміщення (підвали, сараї, комори, горища, колясочні тощо) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією (набуття права власності) ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення будь-яких додаткових дій. Згідно із п.1.2. вказаного рішення власник (власники) неприватизованих квартир багатоквартирного будинку є співвласником (співвласниками) допоміжних приміщень нарівні з власниками приватизованих квартир. Відповідно до п. 2 ст. 382 ЦК України власникам квартир у дво - або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежилих приміщень, які розташовані у житловому будинку. Відповідно до Рішення Конституційного суду України № 1-2/2004 від 02.03.2004 р. момент виникнення права власності на квартиру є й моментом виникнення права спільної власності на допоміжні приміщення. Підтвердженням вищевикладеного є вимоги ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, приміщення горища, площею 112, 5 кв.м. є загальною спільною власністю мешканців будинку [ADDRESS], тобто сторін по справі. Відповідно до ч.2 ст.369 ГК України розпорядження майном, що знаходиться в загальній спільній власності здійснюється за згодою власників. Відповідно до ст. 10 ч. 2 Закону України від 10.06.1992 року "Про приватизацію державного житлового фонду" власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинків. Допоміжні приміщення (комори, сараї, ін.) передаються у власність квартиронаймачів безкоштовно й окремо приватизації не підлягають. Згідно ст. 392 ЦК України власник може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Судовий захист цивільних прав та інтересів шляхом визнання відповідного права гарантується ст. 16 ЦК України. Відповідно до частин 1, 2 статті 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації та здійснюється відповідним органом, яким згідно п.1.3. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 є підприємства бюро технічної інвентаризації. Оскільки відповідачі - співвласники приміщення горища не заперечують проти його передачі у власність [PERSON], то за ним повинне бути визнане право власності на приміщення горища, площею 112,5 кв.м. розташованого в будинку [ADDRESS]. Відповідно до п.5, розділу V «Прикінцеві положення» Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», створення єдиної системи органів реєстрації прав, а також до формування державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру, реєстрація об'єктів нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації. У своїй діяльності при реєстрації прав власності КП ОМБТІ та РОН керується Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року № 7/5 . У відповідності з вказаним Тимчасовим положенням, реєстрації підлягають права власності на об'єкти нерухомості майна, які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку, КП ОМБТІ та РОН відмовляє в реєстрації прав власності на об'єкти нерухомості, на які відсутні документи про прийом в експлуатацію У той час, згаданий Закон України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень » не містить такої норми. У зв'язку з вищевикладеним та відповідно конституційної норми щодо верховенства права, право власності на вищезазначений об'єкт нерухомого майна підлягає реєстрації в КП ОМБТІ та РОН.

Outcome: approved