Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом до Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області посилаючись на те, що 22 квітня 2008 року вона отримала державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,1167 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, виданий на підставі договору купівля-продажу земельної ділянки від 8 лютого 29\008 року. Зазначила, що відповідно до рішення виконавчого комітету Щербанівської сільської ради №10 від 14 лютого 2008 року їй надано дозвіл на будівництво житлового будинку і господарських будівель та згідно рішення №13 від 14 лютого 2008 року тієї ж ради житловому будинку присвоєно [ADDRESS]. Вказала, що на даний час вищевказаний будок закінчений будівництвом. Однак, після звернення до КП „Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району” в реєстрації права власності їй було відмовлено, у зв'язку з тим, що будинок був побудований без відповідних документів та дозволу. В судовому засіданні при попередньому розгляді справи позивач [PERSON] позовні вимоги повністю підтримала, підтвердила зазначені в позові обставини, надавши всі можливі докази на їх підтвердження. Представник відповідача - Щербанівської сільської ради Полтавського району надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, а справу просив розглянути без його участі. Представник третьої особи - Комунального підприємства „Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району” в судове засідання не з'явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі. Суд з'ясувавши думку позивача, вважає за можливе ухвалити рішення по справі при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №642588, виданого [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 8 лютого 2008 року, їй передано у власність земельну ділянку площею 0,1167 га в с.Горбанівка Полтавського району по вул.Комарова для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (а.с.15). Відповідно до рішення №10 від 14 лютого 2008 року виконавчого комітету Щербанівської сільської ради [PERSON] дозволено будівництво житлового будинку індивідуального житлового будинку, господарських будівель і споруд [ADDRESS] на приватизованій земельній ділянці після отримання дозволу на виконання будівельних робіт та оформлення будівельного паспорту, виготовлення проекту забудови та отримання дозволу на виконання будівельних робіт (а.с.14). На вказаній земельній ділянці без відповідної документації на забудову [PERSON] побудувала житловий будинок, господарські будівлі та споруди, і відповідно до технічного паспорту, який був виготовлений КП „Бюро технічної інвентаризації та містобудування”, інвентаризаційна справа №1-11643-08, вона є власницею нерухомого майна, яке розташоване [ADDRESS] (а.с.9-11). Рішенням реєстратора від 1 серпня 2008 року [PERSON] було відмовлено в реєстрації прав власності на вказане нерухоме майно, оскільки будівництво здійснено самочинно (а.с.7). Згідно архітектурно-будівельного висновку від 29 липня 2008 року розташування будівлі [ADDRESS] не суперечить державним будівельним нормам України ДБН 360-92** „Містобудуванн. Планування і забудова міських і сільських поселень”. Планувальне та конструктивне вирішення будівлі літера „А1-1” відповідає діючим на даний час державним будівельним нормам ДБН В.2.2-15-2005 „Житлові будинки. Основні положення”, що дає можливість визнати вказану будівлю одноквартирним житловим будинком, придатним для постійного проживання з житловою площею 43,2 кв.м (а.с.5,6). Відповідно до ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та охоронювані законом інтереси інших осіб. На підставі викладеного, ст.ст.15, 319, 331, 375, 376, 392 ЦК України,

Outcome: approved