Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-26 00:00:00

16.09.2008 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про позбавлення останньої батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини – [PERSON] , [INFO] , та призначення його опікуном над даною дитиною. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачка [PERSON] , яка є матір’ю неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , без поважних причин не виховує та не утримає її, не піклується про її фізичний, духовний та моральний розвиток, не цікавиться її інтересами, не створює належних матеріально-побутових умов для проживання, виховання та нормального розвитку дитини, отримання останньою освіти, не забезпечує необхідного харчування, тобто, безвідповідально ставиться до виконання своїх батьківських обов’язків, що стало підставою для звернення з даними позовом до суду. В судовому засіданні позивач, посилаючись на те, що мати дитини проживає окремо від неї, її вихованням і утриманням не займається, долею дитини не цікавиться, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, на їх задоволені наполягав. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з’явилася. Згідно заяви, що надійшла на адресу суду не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини, просила розглянути справу за її відсутності. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Вознесенської міської ради Миколаївської області в судовому засіданні позов підтримала, вважала, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітньої дитини [PERSON] та призначення опікуном останньої позивача буде відповідати інтересам дитини. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до ст.11 ЦПК України, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка [PERSON] є матір’ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , виданим [INFO] року відділом реєстрації актів громадянського стану Вознесенського міськвиконкому Миколаївської області. Відомості про батька дитини записані, відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, за вказівкою її матері, що підтверджується довідкою начальника відділу РАЦС по м. Вознесенську Вознесенського МРУЮ від [INFO] . Відповідно до довідки [PERSON] від [INFO] , неповнолітня дитина проживає разом з бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] Згідно акту обстеження житлово–побутових умов життя та виховання [PERSON] встановлено, що дівчинка проживає разом з дідусем та бабусею. Квартира складається з трьох кімнат, обладнаних усіма необхідними зручностями. Дитина має окрему кімнату, створені всі необхідні умови для її виховання, навчання та розвитку. Із характеристик на відповідачку [PERSON] вбачається, що остання зловживає спиртними напоями, не працює, участі у вихованні та утриманні своєї неповнолітньої дитини не приймає, веде аморальний спосіб життя. Також зазначено, що відповідачка неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за появу в громадських місцях у стані алкогольного сп’яніння. В письмовому висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області від [INFO] зазначається про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] . Відповідно до вимог ст.ст.150,180 СК України, батьки зобов’язані виховувати дитину, піклуватися про здоров’я дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток останньої, що є найважливішими обов’язками матері і батька, а також повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.12 Закону України „Про охорону дитинства” від 26 квітня 2001 р. передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов’язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров’я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов’язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. В разі ухилення останніх від виконання обов’язків по вихованню дитини, мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав. Діючим сімейним законодавством передбачений вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав (ч.1 ст.164 СК України). Так, згідно ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов’язків по вихованню дитини. Враховуючи вищенаведене та оцінюючи зібрані докази у справі, суд приходить до висновку, що відповідачка [PERSON] , яка є матір’ю неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , зобов’язана виконувати свої батьківські обов’язки по вихованню та утриманню дитини. Проте, судом встановлено, що відповідачка без поважних причин ухиляється від їх виконання. Так, відповідачка проживає окремо від своєї дитини, не спілкується з нею, не піклується про стан здоров’я останньої, не цікавиться і не приймає участі у її навчанні, добровільно матеріальної допомоги на утримання не надає та бажає щоб її позбавили батьківських прав по відношенню до дитини, про що нею була написана відповідна заява на адресу суду. На підставі викладено, на думку суду, факт ухилення відповідачки без поважних причин від виконання своїх обов’язків по вихованню та утриманню дитини знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, оскільки судом встановлено, що мати неповнолітньої дитини не проживає разом з нею, ухиляється від виконання своїх обов’язків по вихованню дитини, за місцем проживання характеризується негативно, не працює, зловживає спиртними напоями, що в майбутньому може негативно відобразитися на вихованні дитини, не піклується про стан її здоров’я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, як це передбачено вимогами ст.150 СК України. Будь – яких доказів протилежного суду не надано та доказів на підтвердження обставин, які перешкоджали б відповідачці у виконанні нею своїх обов’язків по відношенню до дитини судом не добуто. Наведене свідчить про те, що вимоги позивача в частині позову про позбавлення відповідачки [PERSON] батьківських прав щодо її дитини обґрунтовані та підлягають задоволенню. Крім того, відповідно ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Як вбачається з висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області від [INFO] року, [PERSON] , з яким на даний час проживає неповнолітня [PERSON] , [INFO] , має можливість та бажання виконувати обов’язки опікуна, створити онучці належні умови для її проживання та виховання. Вирішуючи питання стосовно можливості призначення [PERSON] опікуном [PERSON] , суд приймає до уваги позитивні характеристики останнього, наявність умов, які забезпечують виконання мети опіки, що передбачено ст.63 ЦК України, та відсутність обставин, що перешкоджають можливості встановлення нормальних стосунків між опікуном та підопічною особою, тому вважає, що останній може бути призначений опікуном неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача понесені останнім судові витрати: 08 грн. 50 коп. судового збору та 07 грн. 50 коп. витрат на інформаційно – технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

Outcome: approved