Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-12 00:00:00

Позивач, звертаючись з позовом, обґрунтовує його тим, що він з 29.12.2004 року по 07.03.2008 року працював у відповідача на посаді директора з фінансів. Однак в день звільнення не отримав остаточного розрахунку, що призвело до моральних страждань, просить стягнути на його користь компенсацію за затримку розрахунку при звільненні та моральну шкоду, яку він оцінює в 5000,00 грн. та витрати на юридичну допомогу, в сумі 1350,00 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Представник відповідача заперечував проти їх задоволення. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне. Наказом ВАТ «АТП № 12327» про прийняття на роботу від 29.12.2004 року № 194 [PERSON] було призначено на посаду директора з фінансів підприємства. 25.02.2008 року [PERSON] до керівництва ВАТ «АТП № 12327» подана особиста заява, якою просить звільнити його за власним бажанням. Відтак, наказом ВАТ «АТП № 12327» про звільнення від 07.03.2008 року № 27 [PERSON] було звільнено з цього підприємства на підставі п. 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України. Як вбачається з матеріалів справи, в день звільнення [PERSON] власник - ВАТ «АТП № 12327» або уповноважений ним орган не здійснив виплату всіх сум, що належать йому від підприємства. На момент звільнення позивача розмір затриманого розрахунку при звільненні складав 11578 грн. 22 коп. З метою захисту своїх порушених трудових прав [PERSON]. звертався до правоохоронних органів та органів контролю праці з проханням усунення порушень трудового законодавства, що припускаються керівництвом ВАТ «АТП № 12327». Листом від 07.05.2008 р. № 247-08 Прокуратурою Комунарського району м. Запоріжжя повідомлено, що за наслідком розгляду заяви було внесено прокурорський припис директору ВАТ «АТП № 12327» [PERSON] про усунення порушень вимог Закону України «Про оплату праці». Також за листом від 17.05.2008 року № 911 Територіальною державною інспекцією праці у Запорізькій області за результатами проведеної ними перевірки складено акт, видано припис на усунення виявлених порушень, а у відношенні генерального директора підприємства складено протокол про адміністративне правопорушення. Внаслідок цих дій мировою угодою, укладеною 29.05.2008 року між [PERSON] та керівництвом ВАТ «АТП № 12327», відповідач взяв на себе зобов'язання в строк з 29.05.2008 р. по 03.07.2008 р. виплатити рівними частками колишньому працівникові борг по заробітній платі шляхом перерахування на банківську картку, відкриту в ЗФ АБ «Діамант». Однак, всупереч домовленостей сторін та вимог трудового законодавства відповідач свого обов'язку по виплаті належних позивачеві сум при звільненні в повному обсязі не здійснив. В процесі розгляду даної справи ВАТ «АТП № 12327» в добровільному порядку здійснило з [PERSON] розрахунок при звільненні в повному обсязі в сумі 11578 грн. 22 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 47 Кодексу законів про працю України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. За ч. 1 ст. 116 вказаного Кодексу при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В даному випадку судом встановлено, що період затримки розрахунку із позивачем при звільненні з підприємства відповідача становить з 07.03.2008 року по 18.07.2008 року. Згідно з ч. 1 ст. 117 Кодексу законів про працю України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Виходячи з того, що середній заробіток позивача, будучи на посаді директора з фінансів ВАТ «АТП № 12327», був 2400,00 грн., а період затримки розрахунку при звільненні становить з 07.03.2008 року по 18.07.2008 року, середній заробіток [PERSON] за весь час затримки по день фактичного розрахунку складає: 114, 29 грн. (2400,00 грн. : 21 трудодень) х 93 трудодень за весь час затримки = 10628, 97 грн. Враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог [PERSON] в частині стягнення з ВАТ «АТП № 12327» середнього заробітку за затримку розрахунку з ним при звільненні в сумі 10628,97 грн., які є законними і обґрунтованими. Відповідно до ч. 1 ст. 237-1 Кодексу законів про працю України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Однак, враховуючи розмір стягненого середнього заробітку, суд вважає, необхідним відмовити у задоволені вимоги про стягнення моральної шкоди, оскільки, така виплата відшкодовує понесені моральні страждання, втрату нормальних життєвих зв'язків та докладення додаткових зусиль, необхідних для організації свого життя, які були спричинені порушенням його трудових прав керівництвом ВАТ «АТП № 12327». Згідно з ч. 1 ст. 84 Цивільного процесуального кодексу України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони. Позивачем надані докази того, що між адвокатом [PERSON] та [PERSON] був укладений договір про надання юридичних послуг від 03.04.2008 року № 7/3. В рамках даного договору у зв'язку з необхідністю надання адвокатом правової допомоги за цим спором позивачем були понесені витрати в сумі 1350,00 грн., що підтверджується квитанцією про здійснену оплату від 07.07.2008 року № 26. З урахуванням статті 88 Цивільного процесуального кодексу України витрати позивача на правову допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, які підлягають стягненню з другої сторони, складають 982, 82 грн.

Outcome: partial