Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до Василівського районного суду з позовними вимогами, які нею неодноразово уточнювалися під час судового розгляду справи, де вона зазначає, що [INFO] року помер її батько - [PERSON], [INFO] року народження, який проживав з[ADDRESS] Після його смерті залишилось спадкове майно а саме: житловий будинок [ADDRESS]на &frac12; частину якого вона отримала вже свідоцтво про право на спадщину, легкового автомобіля ВАЗ 21033 державний[NUMBER], 1980 року виготовлення та автомобільного причепу до легкового автомобіля марки ГКБ 8160, державний [NUMBER] 2004 року виготовлення. Вважає, що після смерті батька вона є єдиною спадкоємицею, а тому просить суд визнати за нею право власності на &frac12; частину вказаного житлового будинку, яка ще залишилася не оформленою в нотаріальній конторі, визнати вказаний автомобіль та причеп спільною сумісною власністю відповідачки та батька і розділи це майно між ними порівну, а також стягнути з відповідачки на її користь половину вартості спадкового автомобіля та автопричепа в сумі 11300 грн., а також судові витрати. В судовому засіданні позивачка уточнила свої вимоги, просить суд визнати за нею право власності на вказаний у позові автопричеп, від всіх інших позовних вимог вона відмовляється. Ухвалою суду від 23.10.2008 р. провадження у справі закрито в частині "визнання за [PERSON]. права власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] в частині розподілу спадкового автомобіля та стягнення з [PERSON]. сум. В судовому засіданні представник позивачки в особі[PERSON]. підтримав уточнені позовні вимоги, просить суд визнати за позивачкою право власності на вказаний у позові автопричеп, В судовому засіданні відповідачка та її представник в особі [PERSON]. не заперечують проти задоволення уточнених позовних вимог та визнання за [PERSON]. права власності на автопричеп, який є предметом позову. В судовому засіданні державний нотаріус Василівської державної нотаріальної контори в особі [PERSON] пояснила, що у провадженні нотаріальної контори заведено спадкову справу після померлого [INFO] року [PERSON]. Спадщину прийняли шляхом подачі заяв до нотаріальної контори у передбачений законом шестимісячний термін, позивачка та відповідачка, які є спадкоємцями першої черги. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до висновку про те, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню за слідуючих обставин: як було встановлено в судовому засіданні і як вбачається із матеріалів справи, [INFO] року помер [PERSON]., що підтверджується свідоцтвом про смерть, копія якого є у справі; після смерті [PERSON]. залищилося спадкове майно, яке складається з : житлового будинку [ADDRESS]легкового автомобіля ВАЗ 21033 державний[NUMBER], 1980 року виготовлення та автомобільного причепу марки ГКБ 8160, державний [NUMBER] 2004 року виготовлення, що підтверджується свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів, свідоцтвами про право на спадщину, довідками, які є у справі; автомобіль та автопричеп було придбано померлим та відповідачкою у період шлюбу, що підтверджується свідоцтвами про реєстрацію шлюбу та свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів, копії яких є у справі; [PERSON]. є дочкою померлого, яка оформила право на спадщину за законом після смерті батька на &frac12; частину житлового будинку [ADDRESS]що підтверджується свідоцтвом, копія якого є у справі; [PERSON]. також є спадкоємицею після померлого, оскільки була його дружиною, що підтверджується свідоцтвами про реєстрацію шлюбу, копії яких є у справі; [PERSON]. та [PERSON]. вчасно звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, що підтверджується спадковою справою, копія якої є у справі; [PERSON]. просить суд визнати за нею право власності на весь автопричеп, відповідачка не заперечує проти таких вимог. Згідно ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Згідно ст.61 СК України, об"єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту. Згідно ст.63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно ст.368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю. Згідно ст.369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно. Згідно ст.364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Згідно ст.183 ЦК України, неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадщину мають особи, визначені у заповіті, або за законом. Згідно ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування позачергово. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив між ними. Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Враховуючи все вищевикладене, суд прийшов до таких висновків: - позивачка та відповідачка є спадкоємицями за законом першої черги на майно спадкодавця - [PERSON]., який помер [INFO] року. Вони прийняли спадщину шляхом подачі заяв до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, ; - предметом позову є автомобільний причеп, який було придбано відповідачкою та спадкодавцем в період перебування їх у шлюбі, а тому, &frac12; частина причепу належить померлому, а &frac12; частина-відповідачці. Отже, спадковим майном є &frac12; частина автопричепу. Відповідачка, як власник &frac12; його частини не заперечує проти задоволення позовних вимог та визнання за позивачкою права власності на автопричеп у цілому. Таким чином, суд вважає можливим визнати за позивачкою право власності на причіп бортовий, марка- ГКБ, модель- 8160, реєстраційний [NUMBER], 2004 року випуску. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved