Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-13 00:00:00

19.10.2007 року [PERSON] звернувся до суду зі вказаним вище позовом. Позивач зазначив, що 04.04.2005 року його було прийнято на посаду [INFO] на підприємство відповідача з позмінним графіком роботи ( добу працює, доба вихідний), згідно наказу № 12\1 від 04.04.2005 року. З 04.04.2005 року він працював [INFO] на оптовому складі відповідача, 04.04.2005 року між ним та відповідачем було укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, пояснює, що сумлінно виконував трудові обов2язки, дисциплінарних стягнень не мав. Позивач зазначив, що 30 липня 2007 року його ознайомили з наказом № 24 від 30 липня 2007 року про звільнення з займаної посади у зв»язку з втратою довіри по ст. 41 п.2 КЗпП України з 30 липня 2007 року, видали трудову книжку та здійснили остаточний розрахунок по заробітній платі, але без виплати компенсації за надурочну роботу, за роботу у святкові та вихідні дні та за роботу в нічний час. Позивач із зазначеним наказом про звільнення не згоден, вважає його необґрунтованим та незаконним. У судовому засіданні позивач уточнив та доповнив позов, зазначивши, що адміністрація відповідача звільнила його з роботи незаконно, без наявності « належних доказів його вини», без згоди профспілкової організації, просив поновити його на роботі як [INFO] у ТОВ фірми « Ловіс» лімітед з 30 липня 2007 року, визнавши наказ № 24 від 30 липня 2007 року незаконним, стягнути з ТОВ фірми « Ловіс» лімітед на його користь 5 463 грн. 08 коп. як середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 30 липня 2007 року по 30 вересня 2008 року. Представник Відповідача у судове засідання з»явився, позов не визнав повністю, просив суд застосувати до вимог позивача позовну давність, визнавши причини її пропуску, зазначені позивачем, не поважними, на підтвердження заперечень, пояснив, що по-перше позивачем пропущено строк позовної давності, бо відповідно до ст. 233 КЗпП України у справах про звільнення працівник може звернутись з заявою про вирішення трудового спору в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Представник відповідача зазначає, що дійсно, наказом № 24 від 30.07.2007 року позивач був звільнений з посади [INFO] у зв»язку з втратою довір'я, в той же день ним отримано копію зазначеного наказу, трудову книжку, з ним було здіснено остаточний розрахунок. І лише 19.10.2007 року Позивач звернувся до суду із позовом про поновлення його на роботі, пропустивши місячний строк позовної давності, без поважних причин. Представник відповідача пояснив, що вимоги позивача про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу є незаконними та необґрунтованими, бо 21.07.2007 року, за результатами інвентаризації на складі, де працював [INFO] позивач, було виявлено нестачу матеріальних цінностей на смму 159, 07 грн., у письмових поясненнях [PERSON] пояснив нестачу тим, що брав товар у «борг» до зарплати, а вимоги про стягнення компенсації за надурочну роботу, за роботу у святкові та вихідні дні, за роботу в нічний час є незаконними та безпідставними, що опровергаються табелями обліку робочого часу та іншими документами, наданими відповідачем. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідив наявні докази по справі, суд не знаходить підстав для задоволення позову. Судом встановлено, що позивач [PERSON] наказом № 12\1 від 04.04.2005 року був прийнятий на посаду [INFO] ТОВ фірми « Ловіс» лімітед і працював на складі, що знаходиться у м.Харкові по вул.. Ньютона, 6-А. 21.07.2007 року, відповідно до наказу № 19 від 21.07 2007 року на складі. Що знаходиться у м.Харкові по вул.. Ньютона, 6-А, було проведено інвентаризацію товарно-матеріальних цінностей, згідно інвентаризаційного опису № 1 від 21.07.2007 року під час інвентаризації було виявлено нестачу товарно-матеріальних цінностей на суму 159,07 грн.. У письмових поясненнях та в своїх поясненнях, даних у судовому засіданні, [PERSON] пояснив, що брав товар у «борг» до зарплати. Згідно доповідної записки [INFO] [PERSON], останній неодноразово бачив. Що [PERSON] брав товар на складі. 30 липня 2007 року позивача відповідач ознайомив з наказом № 24 від 30 липня 2007 року про звільнення з займаної посади у зв»язку з втратою довіри по ст. 41 п.2 КЗпП України з 30 липня 2007 року, видав трудову книжку та здійснив остаточний розрахунок по заробітній платі. ТОВ фірма « Ловіс» лімітед не має первинної профспілкової організації, тому під час його звільнення виог ст. 43 КЗпП України не порушено. Вимоги позивача про стягнення компенсації за надурочну роботу, за роботу у святкові та вихідні дні, за роботу в нічний час безпідставні, не підтверджені жодним допустимим та відносним доказом по справі. Таким чином, закон вимагає від позивача надання суду доказів того, що ним пропущено строк позовної давності з поважних причин, звільнення проведено з порушенням вимог діючого законодавства про працю. Зазначених обставин позивач не довів, чим не виконав вимог ст. 10 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed