Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS], як спільного майна подружжя. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що 10 жовтня 2006 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON]. Під час шлюбу була придбана квартира [ADDRESS], яка на праві власності належить [PERSON]. Зараз вона звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу, одночасно із цим просить визнати за нею право власності на Ѕ частку спірної квартири, бо добровільної згоди від відповідача про розділ спільної квартири не отримала. Тому для визнання її частки в спільному сумісному майні подружжя звертається до суду, бо квартира, яка була придбана під час шлюбу, оформлена на її чоловіка. Оскільки між ними не було ніякої домовленості про розмір часток у спільному майні, просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі, дала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просила задовольнити позов. Відповідач до судового засідання не з'явився. Оскільки фактичне місце проживання його невідомо, про день та час слухання справи він був повідомлений шляхом публікації оголошення у газеті «Донбас». Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 224 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 жовтня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 10 жовтня 2006 року, актовий запис № 206. Згідно витягу БТІ міста Маріуполя про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 5 вересня 2007 року квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу. Згідно договору купівлі-продажу від 3 вересня 2007 року, який був укладений між [PERSON], який діяв від імені [PERSON], та [PERSON], останній отримав у власність квартиру [ADDRESS], який був посвідчений 3 вересня 2007 року приватним нотаріусом, Никоненко Т. В., реєстр № 4503. Відповідно ст. 60 Сімейного кодексу України майно, яке було набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності і частки їх визначаються рівними. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, відповідно до ст. 70 Сімейного кодексу України, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Сторони не посилаються на наявність обставин для відступу від презумпції рівності права спільної сумісної власності подружжя. Той факт, що право власності на квартиру згідно правовстановлюючих документів належить [PERSON], не перешкоджає визнанню за позивачкою права власності на 1/2 частку спірної квартири, оскільки вона була придбана у шлюбі та є об'єктом спільної сумісної власності подружжя. За таких обставин суд вважає можливим визнати за позивачкою право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. На підставі ст. ст. 60, 70 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved