Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-24 00:00:00

Позивач - СПД [PERSON]звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача 103000,0 гривень вартості реалізованої побутової техніки за договором купівлі-продажу № 02/04 від 04.02.2008 року та 82 915,0 гривень пені, нарахованої за несвоєчасну оплату товару. Крім того, позивач [PERSON]подав до суду позовну заяву до цього є відповідача щодо стягнення вчасно неповернутої безвідсоткової позики у розмірі 2 699 500,0 гривень, термін повернення якої, обумовлений договором, сплинув 18.04.2008 року. Судовий розгляд обох позовів було об”єднано за ухвалою суду. Представник позивача , з”явившись у судове засідання, підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Представник відповідача, з”явившись у судове засідання, проти позову не заперечував, посилаючись на те, що він визнає заборгованість за обома правочинами, проте не має грошових коштів на оплату придбаного товару та повернення заборгованості, не заперечував проти звернення стягнення за договором безвідсоткової позики на майно, яке належить йому та вказано в договорі, проте на вимогу суду не надав правовстановлюючих документів на все нерухоме майно в зв”язку з їх відсутністю у відповідача. Представник позивача в судовому засіданні не заперечував проти задоволення його позовних вимог за рахунок десяти об”єктів нерухомого майна відповідача, оскільки в зв”язку з об”єктивним підвищенням вартості нерухомого майна, запропоноване відповідачем для передачі майно є достатнім для погашення заборгованості за обома договорами. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем СПД [PERSON]та відповідачем 04.02.2008 року укладено договір купівлі-продажу побутової техніки на суму 103000,0 гривень, згідно п. 2.2. договору покупець зобов”язаний прийняти та оплатити товар не пізніше 30 банківських днів з моменту пред”явлення рахунку, що відповідачем зроблено не було. Відповідно до п.3.3. вищевказаного Договору покупець за немотивовану відмову від оплати товару сплачує пеню у розмірі 0,5 % від суми відмови за кожен день прострочки. В судовому засіданні проти цих позовних вимог представник відповідача не заперечував. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов”язується передати майно(товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає його або зобов”язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. В судовому засіданні встановлено порушення прав позивача - СПД [PERSON]., оскільки за отриманий відповідачем товар останній не розрахувався, тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, між позивачем [PERSON]. та відповідачем 18.04.2006 року укладено договір безвідсоткової позики терміном на 24 місяці. Відповідно до п.6 Договору при простроченні або неповерненні позики (її частини) позичальник несе відповідальність майном, яке складається з 24 нежитлових приміщень у м. Дніпропетровську. Відповідно до ст.. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов”язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір є укладеним з моменту передання грошей. В судовому засіданні представником відповідача надано суду нотаріально завірені копії правовстановлюючих документів на 10 приміщень з 24,які зазначені в п.6. Договору, з урахуванням цієї обставини та об”єктивного підвищення цін на нерухомість, що сталося порівняно з 2006 роком, представник позивача просив задовольнити його позовні вимоги по обом позовам за рахунок цього майна. Проте суд, не погоджуючись з таким прохання позивача, вважає можливим за рахунок нерухомого майна відповідача задовольнити вимоги про повернення в такий спосіб лише безвідсоткової позики, оскільки така відповідальність відповідача прямо передбачена в договорі, укладеному між сторонами. Правовідносини сторін виникли з договорів купівлі-продажу та позики, при цьому в одному з договорів стороною є суб”єкт підприємницької діяльності, тому зарахування заборгованості перед останнім за рахунок нерухомого майна відповідача в судовому порядку не ґрунтується на нормах законодавства України . На підставі викладеного та

Outcome: approved