Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-14 00:00:00

Керівник групи ЧФ ЗАТ «УМЗ» Орловська О.П. діючи та підставі довіреності та в інтересах ЗАТ «УМЗ» звернулась до суду з позовною заявою в якій зазначила, що згідно договорів №3072716, №3072727 від 28.09.2006 р. відповідачка користувалась послугами мобільного зв'язку і зобов'язана була регулярно оплачувати вартість обслуговування мобільних телефонів, однак [PERSON]. свої обов'язки виконує неналежно і не сплатила рахунки на суму 146.79 грн. З позову виходить, що [PERSON]. свої договірні обов'язки виконує неналежно, рахунки №№0031989093 від 01.08.2007 р. на суму 7.81 грн., 0032724691 від 01.09.2007 р. на суму 69.49 грн., 0033595954 від 01.10.2007 р. на суму 69.49 грн., а всього на суму 146.79 грн. не сплатила. Згідно умов п.1.1 додаткових угод до договорів, основні договори укладено терміном на 365 днів. У випадку тимчасового обмеження /призупинення/ надання послуг період дії основного договору продовжується на весь строк, протягом якого надання послуг було призупинено. Згідно п.1.3 додаткової угоди - коли дія основного договору припиняється у зв'язку з несплатою послуг зв'язку, абонент сплачує УМЗ договірну санкцію за кожний день, що залишився до закінчення терміну дії основного договору, починаючи з дня припинення його дії. Згідно розрахунку сума договірної санкції становить 717.88 грн. Крім того, відповідно до ст.36 ЗУ «Про телекомунікації» від 18.11.2003 р. та пп.4.2 п.4 Договору, відповідач повинна сплатити пеню, яка обчислюється від вартості неоплачених послуг у розмірі облікової ставки НБУ, що діяла в період в якій нараховується пеня. Станом на 28.10.2007 р. розмір пені складає 1,33 грн. Представник позивача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав наполягав на їх задоволенні. Відповідачка у судовому засіданні заявлений позов не визнала і пояснила, що ніяких договорів з ЗАТ «УМЗ» не укладала і послугами мобільного зв'язку даного оператора ніколи не користувалася. У 2007 році вона разом з чоловіком звернулась до представника ЗАТ «УМЗ» в м. Городня, з метою з'ясування умов користування послугами «УМЗ». Представник пояснила, що для цього необхідно надати копію паспорта. Після того, як вона надала копію свого паспорта, представник «УМЗ» пояснила, що зараз не працює сервер і договір укласти неможливо. Наступного дня вони знову прийшли до представника «УМЗ» і повідомили, що вже не бажають укладати угоду і пішли, а копія паспорта залишилась в офісі. Через деякий час до неї до дому почали приходити рахунки з ЗАТ «УМЗ». Дані рахунки вона принесла до представника «УМЗ» і попрохала пояснень, однак представник пояснила, що у цьому нічого страшного не має і рахунки сплачувати не потрібно. У 2008 році з суду прийшов судовий наказ про стягнення з неї грошових коштів за користування послугами «УМЗ». Підписи в договорах не її і є підробленими, вони навіть відрізняються один від одного. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON]. повністю підтвердив покази відповідачки. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до приписів ст.10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Дослідженням договорів №3072716, №3072727 від 28.09.2006 р. встановлено, що ЗАТ «Українській мобільний зв'язок» в особі ПП [PERSON]., що діє на підставі доручення №091 від 20.04.2006 р. та [PERSON] було укладено договори про надання послуг мобільного зв'язку. Згідно пп.2.4.2 даних договорів відповідач зобов'язувався своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги та плату за утримання номера в мережі мобільного зв'язку UMC по всіх телефонах зареєстрованих на його особовому рахунку. /а.с.5,7/ Згідно умов п.1.1 додаткових угод до названих вище договорів /а.с.6,8/, основний договір укладено терміном на 365 днів. У випадку тимчасового обмеження /призупинення/ надання послуг період дії основного договору продовжується на весь строк, протягом якого надання послуг було призупинено. Згідно п.1.3 додаткової угоди - коли дія основного договору припиняється у зв'язку з несплатою послуг, абонент сплачує УМЗ договірну санкцію у розмірі 2,74 грн. за кожний день, що залишився до закінчення терміну дії основного договору, починаючи з дня припинення його дії. Згідно ч.2, 3 ст.203 ЦК України, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до приписів ч.2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Надані стороною позивача договори про надання послуг мобільного зв'язку та додаткові угоди до них викликають у суду сумнів в їх дійсності, оскільки з договорів вбачається, що від імені ЗАТ «УМЗ» діяла на підставі доручення №091 від 20.04.2006 р. фізична особа - підприємець [PERSON]., однак дане доручення до позову як доказ додано не було, і суд не в змозі з'ясувати чи мала [PERSON]. необхідний обсяг цивільної дієздатності при укладанні правочинів від імені позивача, як юридичної особи. З пояснень відповідачки встановлено, що вона взагалі не підписувала вказані вище договори, і в них підписи виконані іншою особою, в кожному випадку в різних варіантах. Однак під час судового засідання представник позивача не довів ту обставину, що саме відповідачка підписувала договори, і не спростував її показів, що того вимагає ст.60 ЦПК України. Натомість у судовому засіданні свідок на боці відповідачки підтвердив в повній мірі її пояснення. Згідно ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ЗАТ «УМЗ» не підлягають задоволенню, оскільки є необґрунтованими та не доведеними у судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed