Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-08 00:00:00

[PERSON]. звернувся з позовом до Відділу культури та туризму Царичанської районної державної адміністрації ( надалі відділ), третя особа [PERSON]., в якому просить забезпечити захист трудових прав і законних інтересів, встановити неправомірним з боку роботодавця неврахування до педагогічного стажу час роботи в Довгтнцівській педагогічній гімназії м. Кривий Ріг на посаді керівника ансамблю народних інструментів, в Царичанському районному будинку школярів та в Товаристві з обмеженою відповідальністю "Клуб дитячої та юнацької творчості "Сонце і луна" та зобов'язати відповідача при здійсненні розрахунку заробітної плати враховувати вказані періоди роботи, а також визнати, що присвоєна йому кваліфікація "вчителя музичного виховання і художньої культури" дає право працювати за фахом в закладах культури і посвідчує повну вищу освіту за фахом при роботі в Царичанській школі мистецтв на посаді викладача вокалу. На обгрунтування позовних вимог вказав, що в 1987 році, закінчивши 8 класів, навчався в Дніпропетровському державному музичному училищі ім. М.І.Глінки на диригентсько-хоровому відділенні. По закінченню у 1991 році йому присвоєно кваліфікацію диригента хору, вчителя музики, викладача сольфеджіо. Того ж року вступив до Криворізького державного педагогічного інституту на музикально-педагогічний факультет і в 1996 році отримав диплом Спеціаліста з присвоєнням кваліфікації учителя музичного виховання і художньої культури. Його трудова діяльність розпочалася у 1990 році, коли він поступив на роботу до Царичанської дитячої музичної школи на посаду викладача теоретичних дисциплін. З 11 жовтня 1993 року до 25 травня 1996 року працював у Довгинцівській педагогічній гімназії міста Кривий Ріг на посаді керівника ансамблю народних інструментів. Крім того, з 15 серпня 1996 року призначений на посаду керівника хорового гуртка в Царичанському районному будинку школярів, де пропрацював до 10 лютого 1998 року. З 4 січня 2005 року по 30 червня 2005 року працював на посаді викладача музики в Товаристві з обмеженою відповідальністю "Клуб Дитячої та юнацької творчості "Сонце і луна". Станом на 30 червня 2005 року його педагогічний стаж за фахом викладача музики (музичних дисциплін) складав 5 років 6 місяців 5 днів. 01 вересня 2005 року був зарахований на посаду викладача по класу вокалу до Царичанської школи мистецтв Відділу культури Царичанської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, де і працює по даний час. Однак, не дивлячись на існуючий у нього педагогічний стаж, йому не здійснюється доплата в розмірі 10 % від окладу. При цьому директором школи мистецтв [PERSON]. не брався до уваги факт того, що він має не лише середню спеціальну освіту (Дніпропетровське музичне училище ім. М.І.Глінки), а й повну вищу освіту за фахом (Криворізький державний педагогічний інститут). Це відображається на стані атестації та часу її призначення (атестація до цього часу не проведена, відповідний розряд як спеціалісту 2-ї категорії не присвоєно). На неодноразові звернення до директора Царичанської школи мистецтв [PERSON]. з проханням розібратися в ситуації лише отримав довідку, що він дійсно працює в Царичанській школі мистецтв викладачем по класу вокалу з 01 вересня 2005 року. Щодо визначення його кваліфікаційного рівня, то директором ЦШМ в категоричній формі йому надавалася відмова враховувати отриману освіту в Криворізькому державному педагогічному інституті як повну вищу освіту, що дає право працювати за фахом в закладах культури. Існуючий трудовий спір може бути розв'язаний лише у судовому порядку. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Представники відповідача: відділу культури та туризму Царичанської районної державної адміністрації Дніпропетровської області позовні вимоги не визнали з тих підстав, що позивач пропустив строк для звернення до суду за захистом своїх трудових прав та не доказав наявність освіти, яка дає йому право працювати за фахом в Царичанській школі мистецтв. Третя особа [PERSON]. вважає, що він діяв у відповідності до чинного законодавства і вважає, що позовні вимоги повинні бути залишені без задоволення. Вислухавши пояснення сторін, оцінивши в сукупності надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку. Позивач [PERSON]. у 1987 році поступив до Дніпропетровського державного музичного училища ім. М.І.Глінки і в 1991 році закінчив повний курс зазначеного училища по спеціальності "хорове диригування". Рішенням державної кваліфікаційної комісії від 22 червня 1991 року йому присвоєна кваліфікація диригента хору, вчителя музики, викладача сольфеджіо, що підтверджується копією диплома ( т. 1 а. с. 10). Оскільки йому присвоєно кваліфікацію вчителя музики та викладача сольфеджіо, його робота за вказаними спеціальностями, на думку суду, повинна враховуватися до педагогічного стажу. У 1996 році [PERSON]. закінчив Криворізький державний педагогічний інститут за спеціальністю "Музика і художня культура". Рішенням державної екзаменаційної комісії від 14 червня 1996 року йому присвоєно кваліфікацію спеціаліста вчителя музичного виховання і художньої культура, що підтверджується копією диплома ( т. 1 а. с. 9). Оскільки йому присвоєно кваліфікацію вчителя музичного виховання і художньої культури, то і ця його робота за вказаними спеціальностями, на думку суду, повинна враховуватися до педагогічного стажу. Як вбачається з відповіді ректора Криворізького державного педагогічного університету випускники КДПУ, які навчалися за спеціальністю Педагогічна освіта, отримують кваліфікацію "вчителя", тобто диплом випускника КДПУ з присвоєною кваліфікацією спеціаліста "вчителя музики і художньої культури" дає право працювати у навчальних закладах на посаді вчителя. (т. 2 а. с. 63). Згідно роз'яснення Управління культури Дніпропетровської області викладачу [PERSON]. освіта визначається згідно диплома спеціаліста Криворіжського державного педагогічного інституту, а кваліфікаційна відповідність займаній посаді визначається при проведенні атестації (т. 2 а. с. 62). З витягу із заліково-екзаменаційних відомостей вбачається, що [PERSON]. склав заліки з дисциплін, до яких входить і вокальний клас в кількості 160 годин ( т. 2 а. с. 18). Враховуючи вказане вище, суд приходить до висновку, що час роботи [PERSON]. на посадах викладача теоретичних дисциплін Царичанської дитячої музичної школи 11 місяців 26 днів та викладача музики в Товаристві з обмеженою відповідальністю "Клуб дитячої та юнацької творчості "Сонце і луна" 5 місяців 27 днів, який підтверджується трудовими книжками БТ-1 № [NUMBER] (т. 1 а. с. 15-16) та БТ-1 № [NUMBER] , ( т. 1 а. с. 17-18) повинен бути зарахований до його педагогічного стажу і надавати будь-які інші докази, окрім дипломів, він не повинен був. Більше того, наказом від 31 серпня 2005 року № 36 по Царичанській школі мистецтв його було зараховано на посаду викладача по класу вокалу з випробним терміном два місяці з 01 вересня 2005 року, що підтверджується записом в трудовій книжці (т. 1 а. с. 18). На цій посаді він працює і по даний час. Таким чином, враховуючи вказане вище, позовні вимоги [PERSON]. повинні були б задоволені частково в частині встановлення неправомірним з боку роботодавця неврахування до педагогічного стажу роботи на посаді викладача теоретичних дисциплін Царичанської дитячої музичної школи та на посаді викладача музики в Товаристві з обмеженою відповідальністю "Клуб дитячої та юнацької творчості "Сонце і луна", зобов'язання відповідача при здійсненні розрахунку платні враховувати цей час роботи та в частині визнання того факту, що присвоєна [PERSON]. кваліфікація "вчителя музичного виховання і художньої культури" дає право йому працювати за фахом в закладах культури і посвідчує повну вищу освіту за фахом при роботі в Царичанській школі мистецтв на посаді викладача вокалу. Але суд погоджується з представниками відповідача в тій частині, що [PERSON]. пропустив строк для звернення до суду за захистом його прав. У самій позовній заяві позивач вірно зазначив, що між ним та відповідачем і третьою особою виник трудовий спір, який повинен вирішуватися відповідно до трудового законодавства і врегульовуватися Кодексом Законів про працю України, оскільки між ними маються трудові правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного в місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. В судовому засіданні позивач пояснив, що коли він отримав у жовтні 2005 року заробітну плату, побачив, що йому не доплачено суму, і тоді зрозумів, що його право було порушено, а до суду з позовною заявою він звернувся 26 червня 2006 року (т. 1 а. с. 3). Таким чином, він пропустив встановлений чинним законодавством тримісячний строк для звернення до суду з заявою про вирішення трудового спору. В той же час як позивач, так і його представник вважають, що вони не пропустили зазначений строк тому, що намагалися мирним шляхом врегулювати дане питання, а також тому, що спір стосується заробітної плати, при розгляді якого строк позовної давності не враховується. Відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Таким чином, строк позовної давності не застосовується в разі звернення до суду з позовом про стягнення належної позивачу заробітної плати, а [PERSON]. з таким позовом до суду не звертався. Суд не приймає до уваги доводи позивача та його представника в тій частині, що вони намагалися мирним шляхом врегулювати вказаний спір і тому строк для звернення до суду не пропустили, оскільки фактично з моменту, коли позивач дізнався про порушення його прав, до дня реєстрації позовної заяви в суді минуло 8 місяців замість трьох. Враховуючи вказане вище та те, що [PERSON]. та його представник в судовому засіданні не просили поновити строк для звернення до суду, а вважали його не пропущеним, суд приходить до висновку, що з зазначених підстав позовні вимоги [PERSON]. повинні бути залишені без задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed