Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-15 00:00:00

09.04.2008 року позивач звернувся з позовом до відповідача про зміну формулювання причин звільнення, стягнення вихідної допомоги, середньої заробітної плати за весь час затримки розрахунку, моральної шкоди та послуг адвоката, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно наказу № 156 від 25.10.2006 року він був прийнятий на роботу до КП «КТТУ» на посаду заступника головного енергетика. В зв'язку з тим, що адміністрацією підприємства постійно проводилась затримка виплати заробітної плати, він був змушений 25.02.2008 року подати заяву про звільнення за власним бажанням на підставі ч.3 ст. 38 КЗпП України та просив виплатити йому вихідну допомогу в розмірі трьохмісячного заробітку. Згідно наказу № 13 від 26.02.2008 року він був звільнений за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України, але формулювання причини звільнення неточне, тобто не вказано на підставі якої частити ст. 38 КЗпП України проведено звільнення, що дало відповідачу можливість в подальшому стверджувати, що його звільнення проведено на підставі ч.1 ст. 38 КЗпП України. Просив змінити формулювання причини звільнення з «Звільнити з роботи за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України» на «Звільнити з роботи за власним бажанням в зв'язку з невиконанням адміністрацією підприємства законодавства про працю на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України». При звільненні відповідач з ним повний розрахунок не зробив, заборгованість по заробітній платі склала 787,77 грн., яка була йому виплачена лише 13.03.2008 року. Вихідна допомога в сумі 3490,35 грн. до теперішнього часу не нарахована та не сплачена, в зв'язку з чим просить стягнути її з відповідача на свою користь. Крім того просив суд стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку та моральну шкоду, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач своїми діями поставив його у важке матеріальне становище, він повинен був докладати додаткових зусиль для організаціїї свого життя. Моральну шкоду просить стягнути в розмірі 1000 грн. Також просить стягнути з відповідача вартість послуг адвоката в розмірі 500 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON]. підтримала позовні вимоги позивача та просила змінити формулювання причини звільнення [PERSON]з «Звільнити з роботи за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України» на «Звільнити з роботи за власним бажанням в зв'язку з невиконанням адміністрацією підприємства законодавства про працю на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України», стягнути з КП «КТТУ» на користь [PERSON]. вихідну допомогу в розмірі 3490,35 грн., середній заробіток за весь час затримки розрахунку в сумі 7320,75 грн., моральну шкоду в сумі 1000 грн. та вартість послуг адвоката в сумі 500 грн. Представник відповідача [PERSON]. позовні вимоги визнала частково і пояснила, що заробітна плата робітникам підприємства виплачувалась в повному обсязі і регулярно, були поодинокі випадки затримки виплати заробітної плати на декілька днів, але в зв'язку з цим працівникам нараховувалась та виплачувалась компенсація за несвоєчасність виплат. Крім того, розмір компенсації за затримку розрахунку складає лише 681 грн., яку визнає, а не 1702,50 грн., яку просить стягнути позивач. Моральну шкоду не визнає в зв'язку з недоведеністю. Вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. У судовому засіданні встановлено, що згідно наказу № 156 від 25.10.2006 року [PERSON]. був прийнятий на роботу до комунального підприємства «Краматорське трамвайно-тролейбусне управління» на посаду заступника головного енергетика (а.с.2). 25.02.2008 року [PERSON]. подав заяву про звільнення за власним бажанням на підставі ч.3 ст. 38 КЗпП України в зв'язку з невиконанням адміністрацією підприємства законодавства про працю, а саме ст. 115 КЗпП України, та просив виплатити вихідну допомогу згідно ст. 44 КЗпП України в розмірі трьохмісячного заробітку. Згідно наказу № 13 від 26.02.2008 року [PERSON]. був звільнений за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України (а.с.3). Згідно ст. 235 КЗпП України, у разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, орган, який розглядає трудовий спір, зобов'язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства. Згідно ст. 44 КЗпП України при припиненні трудового договору внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути вихідну допомогу в розмірі тримісячного середнього заробітку в сумі 3490,35 грн. Згідно ч.1 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми повинні бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно зі ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п.4 пп. б Порядку обчислення середньої заробітної плати , затв. Постановою КМУ № 100 від 08.02.1995 року, при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження згідно з чинним законодавством не враховується - одноразові виплати ( вихідна допомога тощо). Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні позивача за період з 26.02.2008 року по 12.03.2008 року у розмірі, виходячи з розрахунку: - середньоденна заробітна плата позивача - 56 грн. 75 коп., - кількість днів з 26.02.2008 року по 12.032.2008 року - 12 днів, в зв'язку з чим середній заробіток позивача склав 56,75 грн. х 12 днів = 681 грн. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль, для організації свого життя. Вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню частково, виходячи з ступеню його моральних страждань, в розмірі 100 грн. Також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача вартість послуг адвоката в розмірі 500 грн. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України, Порядку оплати та розміру витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 р. № 1258, з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн.

Outcome: partial