Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-09 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] із позовом в остаточній редакції (т.2 а.с.88-90) до [PERSON],[PERSON], [PERSON] в якому мотивуючи тим, що [PERSON], будучи близьким родичем[PERSON] (її онуком), незаконно уклав з нею договір довічного утримання, так як його батько [PERSON] був піклувальником [PERSON], та після її смерті незаконно став власником спірної квартири, внаслідок чого вона була позбавлена права успадкувати після смерті матері, разом із братом [PERSON], спірну квартиру. Тому вона просить договір довічного утримання, укладений 04 вересня 1998 року, між [PERSON]. та [PERSON]визнати недійсним. Окрім того, вона, не знаючи законодавства України, своєчасно не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але фактично вступила у володіння майном померлої [PERSON], а тому просить визнати факт прийняття нею спадщини, та визнати право власності на Ѕ частку спадкового майна, яке складається з Ѕ частки спірної квартири. Відповідачі позов не визнали мотивуючи тим, що вважають договір довічного утримання між [PERSON]та [PERSON]. законним, а тому і не має підстав для визнання його недійсним та визнання за позивачем права власності на спірну квартиру. Суд вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] приходилась матір'ю [PERSON] та [PERSON], а також бабкою [PERSON] (син [PERSON]) (обставина визнана сторонами) (т.1 а.с. 443-445, 457). 28 серпня 1997 року рішенням Виконавчого комітету Іллічівської міської ради [PERSON] був призначений[PERSON] піклувальником (т. а.с.15-16). 04 вересня 1998 року [PERSON] уклала договір довічного утримання з [PERSON](син піклувальника [PERSON]), щодо умов якого [PERSON] передала у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS] а [PERSON] взяв на себе обов'язок повністю її забезпечувати (т.1 а.с. 34, 570). Відповідно до ст. 146 КпШС України (1969р), - піклувальник та його близькі рідні не вправі укладати угоди с підопічними. Відповідно до ч.1 ст.48 ЦК України (1963р), - недійсна угода, яка не відповідає вимогам закону. Із зазначеного суд дійшов висновку, що так як [PERSON] приходиться сином [PERSON], піклувальнику [PERSON], то і договір довічного утримання укладений 04 вересня 1998 року між [PERSON]. та [PERSON]не відповідає закону, а тому є недійсним. [INFO] [PERSON] померла (т.1 а.с.574) та відкрилась спадщина. На день смерті[PERSON] на праві приватної власності належала квартира [ADDRESS](т.1 а.с.565) та грошові вклади (т.1 а.с.583). 16 жовтня 2002 року [PERSON] (син померлої) звернувся до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (т.1 а.с. 572) 21 січня 2003 року [PERSON] (дочка померлої) звернулась до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (т.1 а.с. 573), але їй було відмовлено у зв'язку з пропуском строку прийняття спадщини (т.1 а.с.580). [PERSON]фактично після смерті [PERSON] прийняла спадщину, підтвердив це діями - намаганням вступити у володіння спірною квартирою, в яку її не впускав [PERSON] (обставина визнана сторонами). Ч.1 ст. 529 ЦК України (1963р) передбачає, - при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги являються в рівних долях діти. П.1 ч.1 ст.549 ЦК України передбачає, - визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління спадковим майном. Із викладеного суд дійшов висновку, що вимоги позивача визнати факт прийняття нею спадщини після смерті [PERSON], визнати за нею право власності на Ѕ частку спадщини та визнати право власності на Ѕ частку квартири[ADDRESS]підлягають задоволенню.

Outcome: approved