Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-28 00:00:00

В липні 2008 року ОЖБК м. Чернігова звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення з неї заборгованості по квартирній платі за період з 01.01.2005 року по 01.01.2007 року в сумі 569 грн. 13 коп., а також судових витрат. Позов обґрунтовується тим, що відповідач, проживаючи в квартирі [ADDRESS], не сплачує за отримані послуги з утримання будинку та прибудинкової території , що призвело до виникнення заборгованості на вказану суму. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 серпня 2008 року позов задоволено повністю . В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати рішення суду першої інстанції та направити справу на новий розгляд, посилаючись на неповне з”ясування та неправильне встановлення обставин, що мають значення для справи внаслідок необґрунтованої відмови в прийнятті доказів, неправильності їх дослідження та оцінки. Позивачка вказує, що згідно довідки ОЖБК м. Чернігова від 02.09.2008 р. №599 за період з 01.01.2005р. до 01.08.2006р. заборгованості по оплаті послуг вона не має. Крім того, доводи апеляційної скарги зводяться до безпідставного застосування позивачем в кооперативних будинках тарифів , затверджених рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 31.07.2006 року та 22.01.2007 року, та неправомірності нарахування відповідних сум та заборгованості по оплаті послуг без укладення договору оскільки це суперечить ст. 162 ЖК України. Також відповідачка зазначає, що судом першої інстанції при ухваленні рішення допущено порушення ст. 20 ч.1,3 Закону України „ Про житлово - комунальні послуги”( далі Закон) , п.7 „Правил користування приміщеннями житлових будинків” та порушено норми процесуального права - прийнято до розгляду неналежно оформлену позовну заяву при неправильно визначеному розмірі судових витрат. В судовому засіданні відповідачка апеляційну скаргу підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в скарзі. Представники позивача апеляційну скаргу вважають необґрунтованою. Судом першої інстанції встановлено, що [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] ( ЖБК № 38). З 01.01.2005 по 01.01.2007 року не сплачувала позивачу за послуги з утримання будинку та при будинкової території, заборгувавши за цей період 569,13 грн., що , відповідно до ст. 162, ЖК України, ст. 20 Закону та виходячи з положень ст. 11 ЦК України, визнано підставою для задоволення позову. Заслухавши доповідача, пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Висновок суду про правильність нарахування боргу по оплаті послуг з утримання будинку та прибудинкової території згідно тарифів, затверджених рішенням виконкому Чернігівської міської ради № від 31.07.2006 року та № від 22.01.2007 року, цілком узгоджується з Законом України„ Про житлово-комунальні послуги” , абзац перший вступної частини якого встановлює , що цей Закон визначає засади організаційних, господарських відносин , що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їх виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов”язки. Згідно ст.7 цього Закону, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги віднесено до повноважень органів місцевого самоврядування без будь яких виключень в залежності від типу житлового фонду чи його власника. З положень ст. 137 ЖК України вбачається, що порядок організації та діяльності житлово-будівельних кооперативів установлюється законодавством Союзу РСР , Житловим кодексом, Примірним статутом та іншими актами законодавства України. Як встановлено в судовому засіданні апеляційного суду ЖБК № 38 не є юридичною особою, а входить до складу ОЖБК. Пунктом 1.1. Статуту ОЖБК визначено, що це об”єднання створене шляхом об”єднання ЖБК ( житлово-будівельних кооперативів) для спільної діяльності по вирішенню питань експлуатаційного та іншого обслуговування кооперативних будинків, благоустрою прилеглих територій . Згідно п.2.2 Статуту ОЖБК в своїй діяльності керується Конституцією України, іншим чинним законодавством, рішеннями органів виконавчої влади та місцевого самоврядування , Статутом ОЖБК. Згідно п. 4.3.1, 4.3.4 Статуту виконавчий орган ОЖБК очолює керуючий справами, який організовує виробничо-фінансову діяльність, керує всією поточною роботою . Крім того, відповідно до п.4.3.8 Статуту , господарсько-фінансову діяльність керуючий здійснює на підставі Законів України, рішень органів місцевого самоврядування , Статуту, рішень Зборів голів та Ради ОЖБК. Отже, наказ Керуючого ОЖБК № 31-а від 21 серпня 2006 року та № 13 від 01 лютого 2007 року ( а.с.149,150 )про введення тарифів , затверджених рішеннями виконавчого комітету Чернігівської міської ради відповідно, № 181 від 31.07.2006 року та № 8 від 22 .01.2007 року , не суперечить вищенаведеним нормативно- правовим актам та Статуту ОЖБК. Доводи відповідачки про ненадання позивачем послуг по обслуговуванню будинку та прибудинкової території спростовуються матеріалами справи ( а.с.151-157. В той же час, ухвалюючи рішення , суд першої інстанції не звернув уваги на ту обставину, що позов заявлено про стягнення боргу в сумі 569,13 грн. за період з 01.01.2005 року по 01.01.2007 року ( а.с.2 ), а з наявної у справі довідки (а.с.101) вбачається, що станом на 01.08.2008 року заборгованість по оплаті послуг з утримання будинку та прибудинкової території у [PERSON] відсутня. Неповна оплата послуг мала місце лише в період з 01.08.2006 року . Отже, за відсутності офіційно оформленої заяви про зміну позовних вимог у судовому засіданні, до стягнення підлягала заборгованість в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції ,тобто, за період з серпня по грудень 2006 року включно. З розрахунку (а.с.3 ) вбачається , що розмір заборгованості становить 180 грн. 28 коп . (42,11+51,98+51,98+51,98+51,98) - ( 14,39-13,84-13,84-13,84-13,84) = 180,28., яка і підлягає стягненню в примусовому порядку . Наведене свідчить, що в результаті невідповідності висновків суду фактичним обставинам, що мають значення для вирішення справи та неправильної оцінки наявних у справі доказів, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про існування у [PERSON] перед позивачем заборгованості за період з 01.01.2005 по 01.01.2007 року в сумі 569,13 грн.. Таке рішення не може бути визнане обґрунтованим отже, відповідно до ст. 309 ч.1 п.3 ЦПК України підлягає зміні рішенням апеляційного суду за результатами апеляційного розгляду .

Outcome: partial