Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з дійсним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого вказав, що позивачем надавались відповідачці послуги з теплопостачання. В свою чергу споживач повинен був щомісячно здійснювати оплату за фактично отриману теплову енергію. Договір між сторонами у письмовій формі не укладався, але поведінка сторін свідчить про їх волю до настання відповідних правових наслідків, а саме позивач зобов'язується надавати споживчу вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення, а споживач в свою чергу зобов”язан вчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами. Відповідно до ст.. 19 Закону України «Про теплопостачання», п.п.3, 5 ст. 20 Закону України «Про житлово- комунальні послуги» споживачі комунальних послуг повинні щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідачкою не виконуються зобов'язання щодо оплати за надані послуги з грудня 2006 р. Станом на липень 2008 р. заборгованість відповідачки складає 682 грн 15 коп. Добровільно заборгованість сплачувати відповідачка не бажає. В зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості та витрат на інформаційно-технічне забезпечення за розгляд справи у сумі 30 грн. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просив задовольнити його. Відповідачка в судове засідання не з»явилась, надала письмову заяву в якій позовні вимоги визнала частково, оскільки в неї залишилась заборгованість у сумі 382 грн 15 коп, на підтвердження чого надала довідку. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.. 526 ЦК України “…зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору… .” Судом встановлено, що між сторонами існують договірні відносини. Оскільки відповідно зі ст.. 205 ЦК України угода може здійснюватись як усно, так у письмовій формі. Договір не укладався, але поведінка сторін свідчить про їх волю до настання відповідних правових наслідків, а саме позивач надає відповідачу комунальну послугу, а відповідачка в свою чергу приймає цю послугу, бо від останньої не надходило письмових заяв про відмову від послуги з централізованого опалення. Даний факт свідчить про фактично укладений між сторонами усний договір, та відповідно до існування між сторонами певних зобов»язань. Відповідно до ст.. 19 Закону України «Про теплопостачання» та п.п.3.5 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі комунальних послуг повинні щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Однак, відповідачкою зобов”язання щодо оплати послуг за надання централізованого опалення не виконуються. Відповідно довідки, наданої позивачем, заборгованість [PERSON] з грудня 2006 року по липень 2008 р. складає 682 грн 15 коп, яку вона в добровільному порядку до теперішнього часу не погасила. В судовому засіданні встановлено, що позивачка частково заборгованість погасила, відповідно довідки, наданої позивачем, станом на 01.10.2008 р. заборгованість [PERSON] перед позивачем складає 382 грн 15 коп. На підставі рішення Краснодонської міської ради Луганської області 5 скликання за № 23\1646 від 28.12.2007 р. позивача звільнено від сплати державного мита. Таким чином, враховуючи вищевикладене та положення ст.. 610 ЦК України “… що порушення зобов”язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов”язання….”, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити частково: стягнути заборгованість з [PERSON] на користь позивача, яка складається з суми - 382 грн 15 коп та витрати на інформаційно-технічне забезпечення за розгляд справи у сумі 30 грн. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України судові витрати покласти на відповідачку. На підставі ст.526,610 ЦК України,

Outcome: partial