Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-12 00:00:00

позивачки звернулись до відповідачки з позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, прийнятих судом під час розгляду справи, просили стягнути з відповідачки на свою користь додаткову суму у розмірі завдатку - 2500 гривень, компенсацію моральної шкоди по 1000 гривень кожній, 300 гривень за надання юридичної допомоги та судові витрати в загальній сумі 81 гривня. Свої вимоги вони обґрунтували тим, що 17 жовтня 2007 року домовились з відповідачкою купити за 1500 доларів США належну їй частку приміщення перукарні, розташованої по [ADDRESS]. На підтвердження свого наміру придбати зазначене приміщення, 19 жовтня 2007 року вони сплатили відповідачці 2500 гривень, але вона від нотаріального посвідчення угоди ухилялась. У квітні 2008 року їм стало відомо, що вона оформила договір дарування зазначеного приміщення іншій особі. На їхню думку, порушення зобов*язання сталося з вини відповідачки, тому відповідно до ч.1 ст.571 ЦК України вона зобов*язана повернути їм завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку. Але відповідачка повернула їм тільки завдаток у сумі 2500 гривень, а сплатити додаткову суму у розмірі завдатку та відшкодувати завдану моральну шкоду відмовляється. Під час розгляду справи позивачки позов підтримали та просили його задовольнити.. Відповідачка та її представник, [PERSON] позов не визнали, оскільки вважають, що відсутня вина відповідачки у порушенні зобов*язання і тому вона не повинна повертати відповідачкам додаткову суму у розмірі завдатку. Вони також вважають, що відповідачка не завдала позивачкам моральної шкоди. Заслухавши сторони, свідків [PERSON] та [PERSON], вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. За змістом ч.1 ст.570 ЦК України завдатком є грошова сума , що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов*язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів є завдатком, вона вважається авансом Судом встановлені такі обставини. Відповідачці належить 36/1000 часток приміщення перукарні, розташованої по [ADDRESS]. (а.с.11,12). 17 жовтня 2007 року вона запропонувала позивачкам купити зазначену частку перукарні за 1500 доларів США, сплативши їй одразу 500 доларів США, а 1000 доларів - після нотаріального оформленні договору, що підтверджується власноручною запискою відповідачки. Позивачки на цю пропозицію погодились і 19 жовтня 2007 року сплатили відповідачці аванс у сумі 2500 гривень, що на той час було еквівалентно 500 доларів США. Зазначена обставина визнана відповідачкою та підтверджується її власноручною розпискою (а.с.12). З пояснень сторін та свідка [PERSON] встановлено, що для нотаріального оформлення угоди, позивачки від імені відповідачки замовили та оплатили в Саратському МБТІ та РОН Витяг з Реэстру про реєстрацію прав власників нерухомого майна. Свідок [PERSON], нотаріус Саратської державної нотаріальної контори, підтвердив, що позивачки неодноразово звертались до нього за консультаціями з приводу укладення договору купівлі-продажу частки перукарні, він надав їм перелік необхідних документів, але нотаріальне оформлення угоди не відбулося, тому що у квітні 2008 року він за проханням відповідачки оформив договір дарування зазначеного приміщення іншій особі. 21 квітня 2008 року відповідачка повернула позивачкам аванс у сумі 2500 гривень, що ними оспорюється. Таким чином, між відповідачкою та позивачами не був укладений договір купівлі-продажу з дотриманням обов*язкової для цього нотаріальної форми, тому суд приходить до висновку, що одержані відповідачкою гроші в сумі 2500 гривень є авансом, а не завдатком, і тому правила ч.1 ст.571 ЦК України у даному випадку не застосовуються. З наведених мотивів вимоги позивачок про стягнення з відповідачки на їхню користь додаткової суми у розмірі завдатку 2500 гривень є безпідставними і в їх задоволенні слід відмовити. Оскільки, отримавши від позивачок аванс, відповідачка зобов*язалась оформити договір купівлі-продажу частки перукарні нотаріально, але зобов*язання не виконала і уклала договір дарування цього приміщення з іншою особою, то на підставі п.4 ч.1 ст.611 ЦК України вона повинна відшкодувати позивачкам моральну шкоду в сумі по 1000 гривень кожній з них. Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує характер дій відповідачки, глибину фізичних та душевних страждань позивачок, у яких через її недобросовісну поведінку погіршився стан здоров*я, що підтверджується медичними довідками, а такожє враховує вимоги розумності та справедливості. Сподіваючись на укладення з ними договору купівлі-продажу, позивачки неодноразово, за згодою відповідачки, звертались до Саратського МБТІ та РОН, замовили та оплатили там необхідну документацію; зверталися за консультаціями до державного нотаріуса, змушені були звертатися до суду за захистом своїх прав, витрачати на це свій час, що змінило звичний порядок їхнього життя. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивачки [PERSON] слід стягнути 51 гривня - судовий збір; 30 гривень - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи; та 150 гривень - за надання юридичної допомоги (а.с.1-2, а.с.22), а всього 231 гривню; а на користь позивачки [PERSON]- 150 гривень ( а.с.22). Загальна сума, що підлягає стягненню з відповідачки на користь позивачки [PERSON], складає 1231 гривню, а на користь позивачки [PERSON]- 1150 гривень. В іншій частині позову слід відмовити.

Outcome: partial