Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-25 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення з нього матеріальної шкоди у розмірі 17040 гривень та моральної шкоди у розмірі 3000 гривень, які були завдані йому пошкодженням будинку, вартість якого 12000 гривень, та будівельних матеріалів, що знаходились в ньому. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Представник позивача [PERSON] пояснив, що 27 лютого 2008 року о 12 годині виникла пожежа у зв'язку з тим, що спалювалась суха рослинність відповідачем у присутності неповнолітніх. В результаті цього згоріла повністю будівля - хата, що належала позивачу, від неї нічого не залишилося. За розглянутими матеріалами по факту пожежі Малинським РВ ГУ МНС України в Житомирській області була винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи за відсутності складу злочину, оскільки КК України передбачає кримінальну відповідальність якщо пожежею, яка виникла внаслідок порушення встановлених законодавством вимог пожежної безпеки, заподіяно шкоду здоров'ю людей або майнову шкоду у великому розмірі, спричинено тяжкі тілесні ушкодження або загибель людей. Згідно повідомлення було рекомендовано, що відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України постраждалий має право звернутись до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування заподіяних пожежею збитків у порядку цивільного судочинства. У зв'язку з цим позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача на користь позивача завдані йому пожежею збитки на загальну суму 17072 гривні. В цю суму входить вартість житлового будинку в с. Зибин та вартість будівельних матеріалів, що підтверджується договором купівлі - продажу будинку, квитанціями, товарними чеками. Крім цього позивач просить моральну шкоду, що виразилась у душевних переживаннях з приводу знищення майна у сумі 3000 гривень. Відповідач позов не визнав та пояснив, що його вини в підпалі немає. 23, 25 та 27 лютого 2008 року суху траву підпалювали діти. 25 лютого 2008 року від цього обгоріла і його копанка. Він потушив її та розігнав дітей. Потім вони підпалили траву перед дачним будинком і сусідка розігнала їх. 27 лютого 2008 року відповідач поїв коня, а [PERSON] та [PERSON] палили траву. Біля 12-ої години [PERSON] поїхав на ринок до м. Малина купувати фарбу. Коли приїхав, то трава вже горіла. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази та розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно акту про пожежу (а.с. 6) 27 лютого 2008 року о 12-ій годині в с. Зибин Малинського району Житомирської області виникла пожежа. Серед всіх інших будівель горів житловий будинок [ADDRESS], що належить позивачу. О 17 годині 10 хвилин пожежу було ліквідовано, але будинок [PERSON] повністю знищений. При проведенні перевірки шляхом огляду місця події та отримання пояснень у очевидців (матеріали додаються) встановлено, що о 11-ій годині 50 хвилин [PERSON], не маючи на меті знищення або пошкодження вогнем майна, в декількох місцях підпалив суху траву на орієнтовній відстані 700 метрів від будівель [PERSON] і [PERSON] та покинув місце події. Внаслідок розповсюдження вогню по залишках сухої трави загорівся будинок [PERSON] У зв'язку з відсутністю в діях [PERSON] складу злочину постановою від 17.04.2008 року (а.с. 58) відносно нього було відмовлено в порушенні кримінальної справи. Крім постанови про відмову в порушення кримінальної справи, вина відповідача у знищенні майна [PERSON] підтверджується і показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Зокрема свідки [PERSON] та [PERSON], які були допитані в присутності законних представників, показали, що в лютому 2008 року вони пішли збирати металобрухт. Коли повертались додому, то на дорозі підпалили суху траву. Через деякий час до них під'їхав [PERSON] і запитав чого вони палять на дорозі, а не під дорогою. Йому відповіли, що там велика трава. [PERSON] почав лаятись грубою лайкою, а потім підійшов до поля і підпалив траву. Проїхавши трохи на велосипеді, він зупинився і знову підпалив суху траву. [PERSON] та [PERSON] затушили те, що самі підпалювали і побігли додому. Потім все розказали батькам. Після пожежі [PERSON] приходив до них і просив їх щоб вони нікому не розказували про підпалену ним траву. Свідок [PERSON] підтвердила покази [PERSON] та [PERSON] пояснивши, що в той час вона працювала в магазині. До неї прибіг [PERSON] і її син [PERSON] Вони сказали, що [PERSON] за селом підпалив суху траву бо йому там треба випасати коня. Після пожежі в магазин прийшов [PERSON] і просив, щоб хлопці мовчали і нічого не говорили. Пожежа повністю знищила будинки [PERSON] та [PERSON] Крім будинку позивача пожежею були знищені і будівельні матеріали - шифер, труби, цвяхи, дошки та брус, що знаходились в цьому. Їх наявність підтверджується чеком (а.с. 10), накладною (а.с. 12) та показами свідка [PERSON], який показав, що в той час як була пожежа він їздив в с. Зибин. Будинок [PERSON] згорів. Разом з ним згоріли і будівельні матеріали - шифер, дошки та інші, які зберігались на горищі. Він особисто був присутнім під час того, як завозились вищевказані матеріали. Відповідно до частин 1 і 2 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Також згідно із ст. ст. 23 та 1167 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд вважає, що вина [PERSON] у знищенні майна позивача доведена і він повинен відшкодувати завдану ним майнову та моральну шкоду. Розмір майнової шкоди позивачем доведений частково - на суму 7572 гривні. З них 2500 гривень вартість будинку, що підтверджується договором купівлі-продажу (а.с. 7-9), та 5072 гривні вартість будівельних матеріалів, що підтверджується чеком (а.с. 10) і накладною (а.с. 12). Суд не приймає до уваги твердження свідка [PERSON] про те, що він продав [PERSON] будинок за 12000 гривень, оскільки вони спростовуються договором купівлі-продажу (а.с. 7-9) в якому зазначено, що [PERSON] продав [PERSON] будинок [ADDRESS] за 2500 гривень. Стосовно моральної шкоди, то суд вважає, що розмір визначений позивачем є значно завищеним і, беручи до уваги роз'яснення постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди”, з урахуванням характеру і обсягу страждань позивача, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, оцінює розмір моральної шкоди в 1500 гривень. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України. У зв'язку з цим стягує з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та на користь держави судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. Позивач від сплати судового збору звільнений як потерпілий внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії на підставі абзацу 3 пункту 18 частини 1 статті 4 Декрету КМУ „Про державне мито”.

Outcome: partial