Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-04 00:00:00

Фізична особа-підприємець [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення вартості наданих стоматологічних послуг в сумі 850 грн. та відшкодування збитків, завданих порушенням зобов”язання, в розмірі 7220 грн., а всього 8070 грн., обгрунтовуючи свої вимоги тим, що 17 червня 2008 року з відповідачкою було укладено усний договір про надання стоматологічних послуг, на виконання якого їй були надані необхідні консультації з протезування, рекомендації щодо процедур та протезів, повідомлена вартість робіт, й після отриманої відповідачкою згоди 22 липня 2008 року проведено обпилювання зубів під коронки та зняття відтисків для виготовлення протезів, визначено дату примірки протезів на 29 липня 2008 року, після чого відповідачка в односторонньому порядку від виконання договору відмовилася й оплатити понесені витрати не бажає. Представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності від 23.09.2008р., в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Крім того, зазначив, що згідно встановлених тарифів відповідачка не сплатила позивачеві вартість стоматологічних послуг, які фактично були нею отримані 22 липня 2008 року, а відмовившись в односторонньому порядку від виготовлених для неї зубних протезів, які були особисто оплачені позивачем та мають суто індивідуальне призначення, заподіяла йому збитки в розмірі 7220 грн. В зв”язку з цим, просить стягнути з відповідачки на користь позивача вищевказані суми коштів та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 80,70 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 30 грн. та витрат на правову допомогу в сумі 2000 грн. Відповідачка про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, про причини неявки суду не повідомила, заперечення проти позову не подала. Тому, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. В судовому засіданні встановлено, що 17 червня 2008 року в силу ст.633 ЦК України між сторонами по справі виникло зобов”язання, в силу якого позивач повинен був надати послуги з ортопедичної стоматології, що передбачено умовами його ліцензії на здійснення медичної практики, а відповідачка повинна оплатити їх вартість. Факт належного виконання позивачем своїх зобов”язань підтверджується відомостями стоматологічної картки, згідно яких 17 червня 2008 року відповідачці були надані необхідні консультації з протезування зубів, встановлено діагноз, надані рекомендації щодо процедур та протезів, повідомлено про вартість протезування з урахуванням протезно-ортопедичної продукції згідно встановлених тарифів й отримана згода пацієнта; 22 липня 2008 року позивач здійснив відповідачці обпилювання під металокерамічні коронки 15 зубів, зняв відтиски на прикусні валики, визначив центральну оклюзію та призначив примірювання зубних протезів на 29 липня 2008 року. Після проведення відповідачці вищевказаних необхідних медичних процедур, на підставі договору №1 від 20 лютого 2008 року, наряду №77 від 22 липня 2008 року та акту приймання-передачі №77 від 28 липня 2008 року позивач отримав від зубного техніка [PERSON] протезно-ортопедичні вироби для відповідачки на загальну суму 7220 грн. (19 металокерамічних коронок вартістю по 350 грн. кожна на суму 6650 грн., 2 атачмени вартістю по 250 грн. кожен на суму 500 грн., 2 прикусні валики по 35 грн. кожен на суму 70 грн.) та сплатив зазначену суму коштів виконавцю робіт, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №77 від 28 липня 2008 року та відомостями книги обліку доходів і витрат ФОП [PERSON] На визначену позивачем дату примірки протезно-ортопедичних виробів та й у подальшому відповідачка не з”являється, фактично відмовившись від виконання зобов”язання в односторонньому порядку, від вирішення спору мирним шляхом ухиляється. Прейскурант цін на стоматологічні послуги стоматологічного кабінету “Призма”, де працює позивач, затверджений в установленому порядку, доступний для огляду всіх пацієнтів й зазначені тарифи відповідають наведеним у позовній заяві розрахункам. Вищевказані обставини також підтверджуються показами допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], згідно з якими саме відповідачка влітку 2008 року відвідувала їх стоматологічний кабінет, замовила послуги по протезуванню зубів згідно доведених до неї тарифів, але в подальшому в односторонньому порядку відмовилася отримувати та оплачувати їх вартість, хоча виготовлені під її замовлення зубні протези мають індивідуальний характер і не можуть бути використані для інших пацієнтів. Таким чином, виходячи з встановлених тарифів відповідачка повинна сплатити позивачеві вартість фактично наданих їй 22 липня 2008 року стоматологічних послуг в сумі 850 грн. (100 грн. + 15х50 грн). Крім того, оскільки відповідачка відмовилася від взятих на себе зобов”язань в односторонньому порядку, не на підставах, визначених законом чи домовленістю сторін, то позивач у відповідності до ст.ст.610, 611, 907 ЦК України має право на відшкодування заподіяних йому збитків. Оскільки позивач витратив 7220 грн. особистих коштів на придбання протезно-ортопедичних виробів для забезпечення виконання замовлення відповідачки на стоматологічні послуги й дані вироби мають суто індивідуальне призначення, не можуть бути використані для інших пацієнтів, то виходячи зі змісту ст.22 ЦК України, зазначену суму коштів слід віднести до збитків позивача, які відповідачка повинна відшкодувати йому в повному обсязі. Доказів, які б давали суду підстави звільнити відповідачку від їх відшкодування чи зменшити їх розмір, в судовому засіданні не здобуто. Таким чином, вимоги позивача є обгрунтованими і підлягають задоволенню. Оскільки вимоги позивача задовольняються в повному обсязі, то у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України з відповідачки слід стягнути понесені позивачем по справі судові витрати по сплаті судового збору в сумі 80,70 грн. та на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи в сумі 30 грн. Разом з тим, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача витрат на правову допомогу в сумі 2000 грн., оскільки отримувач цих коштів - підприємець [PERSON] приймав участь у судових засіданнях в якості представника позивача на підставі довіреності від 23.09.2008р., а не як особа, що надає правову допомогу, тоді як за змістом ст.ст.40, 56 ЦПК України зазначені поняття не є тотожними; у разі ж коли особи користуються послугами фахівців без залучення їх до участі в цивільному процесі за ухвалою суду, то останні не набувають процесуального статусу особи, яка надає правову допомогу, а відповідно, і понесені витрати за надання такої допомоги не є судовими витратами в розумінні вимог ст.ст.79, 84 ЦПК України, що підлягають відшкодуванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved