Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-10 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем укладений договір про надання послуг з газопостачання населенню відповідно до якого, той взяв на себе обов'язок вносити плату за надані послуги з газопостачання. У І півріччі 2005 року частину боргу за спожитий природний газ у розмірі 211,86 гривень за відповідача було сплачено з державного бюджету Управлінням праці та соціального захисту населення Менської райдержадміністрації як за такого, що має пільги відповідно до ст.57 Закону України «Про освіту». У листопаді 2005 року Контрольно-ревізійним відділом в Менському районі за результатами проведеної перевірки використання бюджетних коштів, якою було виявлено, що пільги окремим категоріям були надані з порушенням вимог ст.42 Закону України «Про державний бюджет на 2005 рік», Управлінню праці та соціального захисту населення Менської райдержадміністрації була направлена вимога про відшкодування з підприємств надавачів послуг (в тому числі і з ВАТ «Чернігівгаз») незаконно наданих пільг. В січні 2006 року позивачем були повернуті кошти за рахунок яких проводилось фінансування пільги до державного бюджету. Тому борг у відповідача виник з моменту пред'явлення вимоги Контрольно-ревізійним відділом у Менському районі, тобто з 17 листопада 2008 року. З цього моменту, на думку позивача слід обчислювати початок строку позовної давності. Оскільки в добровільному порядку заборгованість відповідачем не була сплачена, позивач 30.04.2008 року звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу щодо стягнення цього боргу. Судовий наказ був виданий, але потім скасований за заявою відповідача. Ухвалу про скасування судового наказу позивач отримав 02.06.2008 року і вважає, що цей термін не входить у строк позовної давності. У зв'язку з чим позивач просить стягнути заборгованість у сумі 211 гривень 86 копійок в примусовому порядку. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві. Факт та розмір заборгованості підтвердив доказами доданими до позовної заяви та матеріалами перевірки Менського КРВ витребуваними за його клопотанням. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав у повному обсязі. У своїх запереченнях послався на те, що його дружина [PERSON], яка проживає разом з ним, у 2005 році відповідно до ст.57 Закону України «Про освіту» мала право на пільги за спожитий природний газ. Цей Закон діяв у зазначений період і не втрачав своєї чинності. Відповідач, перевіривши правильність сплати за спожитий газ у 2005 році, вважав її такою, що відповідає вимогам Закону. Відповідач не порушував прав позивача, а матеріальні втрати той поніс внаслідок недотримання ним вимог Закону. Перебіг строку позовної давності, на думку відповідача, почався у травні 2005 року і тому на даний момент сплинув. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідач являється споживачем природного газу, який постачає в його будинок ВАТ „ Чернігівгаз”, тому зобов'язаний своєчасно вносити плату за надані послуги з газопостачання. Про наявність правовідносин між сторонами свідчить Договір про надання послуг з газопостачання від 15.07.2003 року. У 2005 році частину послуг з газопостачання, наданих відповідачу, було помилково оплачено з державного бюджету. Відповідно до вимоги КРВ в Менському районі позивач повернув незаконно сплачені йому з державного бюджету кошти. Відповідно до ст.42 Закону України «Про держаний бюджет на 2005 рік» встановлено, що пільги, компенсації і гарантії, на які згідно із законами України мають право окремі категорії працівників бюджетних установ, військовослужбовці та особи рядового і начальницького складу, щодо знижки плати за користування житлом (квартирної плати), паливом, телефоном та плати за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична та теплова енергія) надаються у разі, якщо зазначені працівники мають право на податкову соціальну пільгу. Перевіркою КРВ в Менському районі встановлено, що відповідач не мав права на пільги, що підтверджується додатком до довідки за результатами первірки, де зазначена дружина відповідача [PERSON], як така, що не має права на пільги. Таким чином посилання відповідача на законність отримання ним пільги по сплаті послуг з газопостачання у 2005 році не відповідає дійсності. Статтею 528 ЦК України передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання обов'язку боржника іншою особою цей обов'язок боржник повинен виконувати сам. Тому обов'язок сплати коштів за спожитий природний газ лежить на відповідачеві. Оскільки держава в особі Управління праці та соціального захисту населення Менської райдержадміністрації спочатку сплатила зазначену заборгованість за відповідача, тобто частково виконала його обов'язок, а потім пред'явила вимогу про повернення сплачених нею коштів, тобто відмовилася виконувати обов'язки відповідача за договором, то обов'язок по сплаті цих коштів у відповідача виник з моменту пред'явлення державним органом вимоги про повернення коштів. А саме з 17.11.2005 року. З цього моменту починається перебіг строку позовної давності, оскільки з цього моменту позивач мав право вимагати від відповідача погашення зазначеної заборгованості. Статтею 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки. З викладених підстав суд відкидає посилання відповідача щодо спливу позовної давності. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком наданим позивачем, відповідачем не оспорювався та складає 211 гривень 86 копійок. Оскільки в суді знайшов підтвердження факт невиконання зобов'язань відповідачем, тому дана сума підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved