Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-18 00:00:00

22 липня 2008 року, позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем вона знаходиться в шлюбі з 10 лютого 2001 року, який було зареєстровано Миколаївською сільською радою Лозівського району Харківської області, актовий запис № 1. Від даного шлюбу у позивача та відповідача є діти: донька - [PERSON], [INFO]та син - [PERSON], [INFO] , який є інвалідом дитинства. Підставою для розірвання шлюбу, позивач вказала, що відповідач зловживає спиртними напоями, б'є її, ображає, принижує, постійно вчиняє сварки в сім'ї, не працює, сім'ю матеріально не забезпечує. Раніше позивач вже зверталась з аналогічним позовом та повіривши обіцянкам відповідача, змінити свою поведінку, вона йому вибачила. Зараз відповідач веде себе в сім'ї ще гірше, став кривдити та бити і дітей, чого позивач не може пробачити відповідачеві і жити з ним надалі не бажає. Позивач вказала, що пішла від відповідача з дітьми до своїх батьків, але він і там не дає їм спокою. При таких обставинах, позивач вважає подальше збереження шлюбу вже неможливе. Після розірвання шлюбу діти залишаться жити з позивачем, а відповідач можливо буде надавати їй матеріальну допомогу. Спір про розподіл спільно нажитого майна подружжя вирішить добровільно. На підставі викладеного, позивач прохає суд розірвати шлюб з [PERSON], витрати пов'язані з оплатою судового збору та держмита при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС покласти на відповідача. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та подала до сулу письмову заяву, якою прохала суд покласти на неї витрати при отриманні в органах РАЦСу свідоцтва про розірвання шлюбу, оскільки ініціатором розірвання шлюбу є саме вона, та прохала не стягувати на її користь з відповідача, понесені при зверненні до суду судові витрати. Також позивач вказала, що шлюб у неї перший дошлюбне прізвище - [PERSON]. Відповідач в жодне судове засідання не з&acute;явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, тоді як про день, час та місце слухання справи судом повідомлявся належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи зворотні поштові повідомлення та розписка про отримання ним судових повісток. Заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не подав і заперечень на позов, ним також подано не було. Згідно до положення ч.2 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідачів, повідомленого належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановленого, що сторони з 10 лютого 2001 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Миколаївською сільською радою Лозівського району Харківської області, актовий запис № 1 (а.с.№12). Від даного шлюбу вони мають дітей: доньку - [PERSON], [INFO]та сина - [PERSON], [INFO] (а.с.№14,15). Син є інвалідом дитинства, про що свідчить довідка (а.с.№20). Відповідно до пояснень, які надано позивачем у судовому засіданні 19 серпня 2008 року, судом було достовірно встановлено, що сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подружні стосунки припинились. Судом було з»ясовано, що між сторонами не має спору про розподіл сумісно нажитого майна та місця проживання дітей, якщо шлюб буде розірвано. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо. Витрати по оплаті державного мита при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає можливим покласти на позивача згідно її заяви, оскільки ініціатором розірвання шлюбу є вона, а відповідача від вказаних витрат - звільнити. Згідно до п. 6 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. З огляду на матеріалами справи, судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду було сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи на суму в 07 грн. 50 коп. (а.с.№1) та судовий збір (державне мито) на суму в 08 грн. 50 коп. (а.с.№2). Однак, як вже вище судом було вказано, позивач у судовому засіданні 19 серпня 2008 року, подала до суду письмову заяву, якою прохала не стягувати з відповідача, понесені нею при зверненні до суду судові витрати (а.с.№31). Положенням ч. 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Outcome: approved