Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-18 00:00:00

Позивач звертаючись до суду вказує, що органом державної реєстрації актів цивільного стану їй відмовлено у поновленні актового запису про народження [PERSON], який помер [INFO] року та за життя був її рідним братом. Зважаючи на те, що у неї зараз виникла потреба прийняти спадщину брата, просить визнати її родинні відносини зі спадкодавцем та її право на спадкування за законом нерухомого майна на [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлені вимоги, з підстав зазначених в позові. Інші учасники, за викликом до суду не з'явилися, від них надійшли заяви про розгляд справи у відсутність їх представників. Суд розглянув справу у відсутність цих учасників на підставі ст. 169 ЦПК України, - потреби вислуховувати особисті пояснення представників не має, процесуальні перешкоди до розгляду справи відсутні. Ухвалою суду від 19 листопада 2008 року відповідачу у прийнятті визнання позову було відмовлено. Вислухавши пояснення, дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку про потребу відмови у задоволенні заявлених вимог, оскільки ст. 16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів судом і передбачена можливість застосування способу встановленого законом. Згідно ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 2 Постанови від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Зі свідоцтва про смерть убачається, що [PERSON] помер [INFO] року (а.с. 10). Згідно даних суду пояснень його спадщину жодна з осіб не прийняла і спадщина не визнана відумерлою. Окрім позивача інші спадкоємці відсутні. Залучений до участі в справі орган державної реєстрації актів цивільного стану у своїй заяві (а.с. 31) зазначив що проти встановлення факту не заперечує. Відповідно до листа нотаріальної контори спадкова справа після [PERSON] не заводилася (а.с. 20), Викладене свідчить про безпідставність позову в цій частині. До того ж клопотання про виклик в якості свідків [PERSON] і [PERSON] для дачі суду показань (ст. 63 ЦПК України) учасниками не заявлялося, хоча на це малося посилання у позові і підписи яких належним чином засвідчені (а.с. 12 - 13). У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За встановлених обставин, згідно ст. ст. 58 - 60 ЦПК України надані позивачем докази не є належними і допустимими, нею не виконаний обов'язок доведення обставин, на які вона посилалася як на підставу своїх вимог, оскільки факт реєстрації та проживання у конкретному будинку [PERSON] не свідчить про те, що він був власником цього будинку (а.с.14) і заявлена вимога про визнання права тільки на частку спадщини суперечить вказаній вище нормі закону. Судові витрати відсутні. На підставі ст. ст. 16; 1218 ЦК України,

Outcome: dismissed