Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-14 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернувся до суду з позовом до [PERSON]. та [PERSON]. про стягнення боргу за договором позики, мотивуючи позов тим, що 01.10.2004 року він передав відповідачам за їх проханням грошові кошти в сумі 23957 грн., строком на три роки, на підтвердження чого відповідач [PERSON]. написав розписку, яку підписали [PERSON]. і [PERSON]. У зв'язку з тим, що відповідачі не виконали свої зобов'язання за договором та не повернули борг, позивач просить стягнути з [PERSON]., [PERSON]. на його користь борг за договором позики в розмірі 23 957 грн., а також понесені ним судові витрати. В ході судового розгляду представник позивача [PERSON]. позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові. Додатково пояснив, що позивач передав в борг відповідачам грошові кошти у національній валюті України в сумі 23957 гривень, всі записи на розписці вчинені відповідачем [PERSON]. особисто, вказаний борг відповідачі не повернули до цього часу. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON]. позовні вимоги не визнала, посилаючись на те, що відповідач [PERSON]. в 1999 році у зв'язку з операцією позичив у позивача в борг грошові кошти в сумі 5000 доларів США. Частину боргу в сумі 2000 доларів США [PERSON]. повернув в тому ж році, а на решту боргу в сумі 3000 доларів США позивачем нараховані 10 відсотків пені. У зв'язку зі зміною суми відсотків відповідач [PERSON]. неодноразово вимушений був переписувати розписки про суму боргу. В березні 2007 року [PERSON]. взяв кредит у банку і повернув позивачу всю суму боргу з відсотками. Після цього позивач передав [PERSON]. розписки, які ним були знищені. Той факт, що розписка надана позивачем написана саме [PERSON]., підписана [PERSON]., [PERSON]. відповідачами не оспорюється, але дати у розписці виконані не відповідачем. Розглянувши надані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення учасників процесу, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив: 01 жовтня 2004 року відповідачі [PERSON]. і [PERSON]. прийняли від позивача у борг грошову суму 23 957 грн., взявши на себе зобов'язання повернути її позивачу в трирічний термін, тобто до 01.10.2007 року, що підтверджується розпискою, оригінал якої є в матеріалах справи /а.с.13/. Відповідач свої зобов'язання перед позивачем щодо повернення суми боргу не виконав, гроші не повернув до теперішнього часу, що підтверджується поясненнями позивача. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор-прийняти виконання особисто. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов'язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Суд керується вимогами ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України відповідно до яких обставини цивільних справ з'ясовуються судом на засадах змагальності, диспозитивності, суд розглядає цивільні справи не інакше як за заявою осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь в справі, доказів, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до вимог ст.545 ЦК України прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов'язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. Суд, виходячи із змісту ст.59 ЦПК України, обмежений нормами права в виборі засобів доказування, зокрема, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами. Таким чином, оскільки укладення договору позики повинен підтверджуватися письмовими доказами, факт повернення грошових коштів повинен підтверджуватися також у письмовій формі. Тому недотримання письмової форми позбавляє сторони права, у випадку виникнення спору, посилатися на підтвердження повернення грошових коштів на показання свідків. Враховуючи викладене, суд не приймає до уваги показання свідка [PERSON] . про те, що приблизно в березні 2007 року він бачив відповідача [PERSON]. і позивача [PERSON]., які в кімнаті здійснювали передачу невідомої суми грошових коштів. Наданий представником відповідачів кредитний договір від 09.02.2007 року і договір іпотеки від 13.02.2007 року суд не приймає до уваги в якості доказу повернення відповідачами грошових коштів позивачу, оскільки вказані договори не містять інформації щодо предмету доказування. Крім того, за висновком почеркознавчої експертизи від 04.04.2008 року, проведеної за клопотанням представника відповідачів, буквенно-цифрові записи і підпис в розписці від 01.10.2004 року, відповідно до якої [PERSON]. і [PERSON]. беруть в борг у [PERSON]. гроші в сумі 23957 грн., виконані відповідачем [PERSON]. Приймаючи до уваги, що розписка знаходиться у позикодавця [PERSON]., доказів безгрошовості угоди позики або повернення грошових коштів в ході судового розгляду справи не добуто, суд приходить до висновку, що боргове зобов'язання, визначене у розписці від 01 жовтня 2004 року відповідачами [PERSON]., [PERSON]., не припинено, сума грошових зобов'язань в розмірі 23957,00 грн. у встановлений строк до 01.10.2007 року ними не сплачена, тому вказана сума підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача [PERSON]. в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача витрати пов'язані із сплатою витрат на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 грн. та судового збору в розмірі 230 грн.

Outcome: approved