Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-11 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись з позовом до КП «Салон Краси» про визнання недійсним рішення загальних зборів підприємства від 20.09.2006 року про виключення їх зі складу учасників цього підприємства та просять поновити їх у складі учасників КП «Салон Краси». Позовні вимоги мотивовано тим, що позивачі [PERSON]., [PERSON] та [PERSON]., будучи членами трудового колективу перукарні, приймали участь в утворенні Колективного підприємства «Салон Краси» шляхом об'єднання власних коштів та спільної трудової діяльності. Так, для викупу майна комунальної власності кожним учасником внесено по 8 млн. 500 тис. крб. з власних заощаджень та використані приватизаційні сертифікати. [PERSON] свої права учасника в КП «Салон Краси» набула шляхом переуступлення їй частки у статутному фонді співзасновником [PERSON] Припинивши трудову діяльність в КП, вони з заявами про вихід з числа засновників не звертались, грошової компенсації за свої частки в майні підприємства не отримували, а тому продовжували приймати участь у роботі керівних органів підприємства, як його засновники. Восени 2006 року вони дізнались про виключення їх з числа засновників підприємства на підставі рішення загальних зборів трудового колективу від 20.09.2006 року. Вважають дане рішення незаконним з наступних підстав: - припинення трудових відносин з підприємством не тягне втрати членства у цьому підприємстві; - є засновниками підприємства, наділені корпоративними правами, а тому не можуть бути позбавлені цього права в примусовому порядку; - рішення прийнято неправомочними зборами, оскільки на них були присутні лише одинадцять чоловік, тоді як кворум повинен становити 2/3 членів трудового колективу, який складається з 17 чоловік. Просять рішення визнати незаконним і поновити їх у складі учасників КП «Салон Краси». В судовому засіданні позивачі, представники позивачів заявлені вимоги підтримали з підстав, викладених у позові, та просили позов задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився , про причини неявки не повідомив. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачів, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказах. Суд , заслухавши пояснення позивачів, представників позивачів, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов безпідставний і задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що позивачі [PERSON]., [PERSON] та [PERSON]., будучи членами трудового колективу перукарні, приймали участь в утворенні Колективного підприємства «Салон Краси» шляхом об'єднання власних коштів та спільної трудової діяльності. Так, для викупу майна комунальної власності кожним учасником внесено по 8 млн. 500 тис. крб. з власних заощаджень та використані приватизаційні сертифікати. [PERSON] свої права учасника в КП «Салон Краси» набула шляхом переуступлення їй частки у статутному фонді співзасновником [PERSON] Підприємство «Салон Краси» зареєстровано Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців як колективне підприємство, п.1.1 Статуту підприємства від 08.07.1994 року із змінами від 19.12.2000 року визначено, що колективне підприємство засновано на власності трудового колективу перукарні №1. Позивачі припинили трудові відносини з даним колективним підприємством: [PERSON]. - з 30.04.2005 року, [PERSON] - з 31.03.2000 року, [PERSON] - з 10.02.2003 року, [PERSON]. - з 01.02.2005 року. Право колективної власності та його здійснення врегульовані чинними на момент виникнення спірних правовідносин Законом України «Про власність». ЗУ «Про власність» встановлено, що суб'єктом права колективної власності є колективне підприємство, а не члени його колективу ( ст..20), виникає колективне підприємство , зокрема, на підставі передачі державних підприємств в оренду, викупу трудовим колективом державного майна (ст.21), у майні колективного підприємства визначаються вклади його працівників, розмір вкладу працівника у майні колективного підприємства визначається залежно від його трудової участі в діяльності державного або орендного підприємства, а також участі у збільшенні майна колективного підприємства після його створення, на вклад працівника колективного підприємства нараховуються і виплачуються проценти в розмірі, що визначається трудовим колективом виходячи з результатів господарської діяльності підприємства, працівникові, який припинив трудові відносини з підприємством, а також спадкоємцям померлого працівника виплачується вартість вкладу. Отже, членом колективного підприємства може бути лише працівник підприємства. Саме член трудового колективу має право на участь в загальних зборах трудового колективу підприємства, як вищого органу управління. П. 5.1 Статуту підприємства в редакції від 08.07.1994 року із змінами від 19.12.2000 р. також встановлено, що вищим органом управління є збори членів трудового колективу. Однак, аналізуючи даний Статут , суд приходить до висновку, що до нього включені не передбачені для права власності колективного підприємства Законом України «Про власність» поняття «засновник», «учасник», «частка засновника в майні підприємства». Не відповідають вимогам Закону України «Про власність» і положення п.6.8 Статуту, згідно якого моментом виходу члена з колективу підприємства вважається день прийняття про це рішення зборами учасників. Виходячи із змісту Закону України «Про власність» та суті колективного підприємства, працівник, який припинив трудові відносини з підприємством, втрачає правовий зв'язок з підприємством і має право лише на виплату вартості вкладу. Рішення загальних зборів трудового колективу КП «Салон Краси» від 20.09.2006 року про виключення позивачів « з числа засновників» не має правового значення - позивачі не втрачають права на отримання свого вкладу, а право на участь в роботі керівних органів вони втратили припинивши трудову участь в роботі підприємства. . Таким чином, вимоги позивачів про визнання незаконним рішення загальних зборів від 20.09.2006 року про виключення їх зі складу учасників цього підприємства є безпідставними. Позивачі не звертаються до суду з позовом про поновлення на роботі, тому суд не вправі вирішувати питання про поновлення позивачів в складі членів трудового колективу. Також позивачі невірно розуміють поняття корпоративного права. Ст.167 ГК України визначено, що корпоративне право - це право особи, частка якої визначена в статутному фонді господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, а також інші правомочності передбачені статутом та законом. За змістом ст. 12 ГПК України стороною корпоративного спору може бути лише учасник господарського товариства. Згідно ст.83 ЦК України колективне підприємство не є товариством, а тому посилання позивачів на порушення їх корпоративного права і примусового позбавлення цього права є безпідставними. Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених , невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Діями відповідача права чи інтереси позивачів не порушені, тому суд не вирішує питання наявності чи відсутності на загальних зборах трудового колективу підприємства 20.09.2006 року кворуму для прийняття рішень.

Outcome: dismissed