Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-02 00:00:00

[PERSON]. в жовтні 2004 року звернулася до суду з позовом до[PERSON] та [PERSON]. і просила виселити їх з домоволодіння №[ADDRESS]та зняти з реєстраційного обліку по домоволодінню, мотивуючи свої вимоги тим, що вказаний будинок придбано нею з публічних торгів 08.07.2004 р. та він належить їй на праві власності, однак відповідачі відмовилися звільняти будинок у добровільному порядку, чим порушують її права. Відповідач[PERSON] в травні 2005 року подала до суду зустрічну позовну заяву до [PERSON]., Кредитної спілки (далі КС) «[INFO]», Державної Виконавчої Служби (далі ДВС) у Балаклавському районі м.Севастополя, [PERSON]., 3-я особа - приватний нотаріус [PERSON]. і просила визнати недійсним договір застави спірного будинку від 15.02.2002 р., укладений між [PERSON]. та КС «[INFO]», визнати недійсним виконавчий напис приватного нотаріуса [PERSON]., визнати недійсними публічні торги по продажу спірного домоволодіння, акт про проведення яких засвідчений начальником ДВС Балаклавського району м.Севастополя 20.08.2004 р., визнати недійсним свідоцтво про право власності [PERSON]. на спірний будинок. Позовні вимоги мотивовані тим, що їй на праві власності належить спірний будинок і земельна ділянка, на якій він розташований. Вона була поручителем по договору застави на суму 20000 грн., що укладений між її онуком [PERSON]. та КС «[INFO]». Вказує, що до закінчення терміну договору застави нотаріус наклала виконавчий напис та будинок був проданий з публічних торгів. Вважає, що вказаний договір застави укладено з порушенням закону, оскільки вона його не читала і не розуміла його суті. Вказує, що є інвалідом 2-ї групи, перенесла інсульт, та через стан свого здоров”я не усвідомлювала суті підписаного договору застави, чим на її думку скористалась КС «[INFO]». Вважає, що публічні торги проведені з порушенням закону, оскільки про їх проведення вона як поручитель не була повідомлена, ціна домоволодіння занижена, договір застави стосувався тільки будинку, а земельну ділянку, яка є її власністю, вона не продавала. Представник позивача [PERSON]. позов підтримала в повному обсязі, зустрічні позовні вимоги не визнала. Відповідачі[PERSON], [PERSON]. в судове засідання не з”явилися, неодноразово повідомлялися належним чином, причин неприбуття до суду не повідомили. Представник КС «[INFO]» та представник ВДВС Балаклавського РУЮ у м.Севастополі позовні вимоги[PERSON] та [PERSON]. не визнали і пояснили, що діяли відповідно до вимог закону і порушень не допустили. Нотаріус [PERSON] в судове засідання не з”явилася, повідомлена належним чином, причин неприбуття до суду не повідомила. Представник Відділу громадянства та реєстрації фізичних осіб Балаклавського РВ УМВС України в м.Севастополі в судове засідання не з”явився, повідомлений належиним чином, причин неявки суду не повідомив. Прокурор в судовому засіданні підтримав позовні вимоги [PERSON]. та заперечував в задоволенні позову[PERSON] Вислухавши сторони, їх представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає доцільним розглянути справу, так як в матеріалах справи достатньо матеріалів, які свідчать про правовідносини сторін, та постановити заочне рішення. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Домолодіння №[ADDRESS]належало[PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 22.06.1990р.(а.с. ). Їй також належала земельна ділянка на праві власності на підставі державного акту від 14.09.2004 року. В спірному домоводінні вона проживає до теперішнього часу і іншого житла немає. 15.07.2002 р. її внук [PERSON]. уклав кредитний договір з КС «[INFO]» на суму 20000 грн., цього ж дня 15.07.2002 р. укладений договір застави, відповідно до якого[PERSON] виступила поручителем [PERSON]. за кредитним договором. У зв”язку з тим, що [PERSON]. не вносив відсотки за кредитним договором, КС «[INFO]» звернулася з заявою до приватного нотаріуса про накладення виконавчого напису на закладене майно. 16.04.2003 р. приватним нотаріусом був накладений виконавчий напис за даним договором на суму 25334 грн., а справа була передана на виконання в ДВС у Балаклавському районі м.Севастополя, яка виставила спірне домоволодіння на публічні торги і його 08.07.2004р. придбала [PERSON]. за 53500 грн. (а.с.81 т.2), одержавши 02.09.2004 року свідоцтво про право власності на спірне домоволодіння, засвідчене нотаріально (а.с.16 т.1). З матеріалів справи вбачається, що остання сплата відсотків за кредитним договором №[NUMBER] була здійснена 25 листопада 2002 року за жовтень 2002 року, заборгованість за користування кредитом рахується з 01 грудня 2003 року. Відповідно до п.6 договору застави, укладеного між[PERSON] та КС «[INFO]», в випадку порушення строку оплати відсотків за користування кредитом більше 45 днів, заставодержатель (утримувач) має право стягнути борг за рахунок предмету застави. Відповідно з зазначеним договором право на звернення стягнення КС «[INFO]» отримала 16 січня 2003 року. Згідно з вимогами Закону України „Про заставу”, звернення стягнення на майно, здійснюється заставоутримувачем самостійно будь-яким зручним способом, в тому числі на підставі виконавчого напису нотаріуса чи рішення суду. Таким чином, при вчиненні виконавчого напису нотаріус керувався чинним законодавством. Матеріали справи підтверджують, що 04 січня 2003 року КС «[INFO]» на адресу [PERSON]. був направлений лист про те, що у випадку невиконання умов кредитного договору по сплаті відсотків за користування кредитом до 15.01.2003 р., 16.01.2003р. кредитний договір припиняється на підставі п.6 договору застави та на закладене майно буде звернене стягнення. Зазначене попередження було отримано[PERSON] особисто, що вбачається з поштового повідомлення (а.с. ). 05.03.2003 р. на адресу [PERSON]. повторно було направлене повідомлення, що відповідно до п.4.2. кредитного договору та на підставі п.1.5. договору, договір припиняється достроково, яке також було отримано[PERSON] (а.с. ). Відповідно до п.13 договору застави, оскаржуваний договір вступає в силу з моменту його нотаріального посвідчення та його дія закінчується 14 липня 2003 р. на підставах, передбачених ст.28 Закону України „Про заставу”, а саме: з припиненням забезпеченого заставою зобов”язання, у випадку гибелі закладеного майна, в випадку придбання заставоутримувачем права власності на закладене майно, у випадку примусового продажу закладеного майна, при закінченні строку права, що складає предмет застави, та в інших випадках, встановлених законом. Таким чином, договір поруки припинився 20 серпня 2004 року, з моменту продажу закладеного майна на публічних торгах. Відповідно до ч.2 ст.194 ЦК України (в редакції 1963 р.) поручитель відповідає в тому ж об”ємі, як і боржник, зокрема за сплату відсотків, за відшкодування збитків, якщо інше не встановлене договором поруки. З матеріалів справи вбачається, що[PERSON] особисто було написане зобов”язання для КС «[INFO]» про те, що вона зобов”язується виконати покладені на неї зобов”язання як поручителя по даному правочину. З пояснювальної записки головного бухгалтера КС «[INFO]» вбачається, що[PERSON] в вересні-жовтні 2002 року особисто вносила гршові кошти, відповідно до кредитного договору. З матеріалів справи вбачається, що приватним нотаріусом [PERSON] були роз”яснені наслідки невиконання договору застави, договір був перекладений на російську мову.[PERSON] без примусу чи будь-якого іншого впливу надала необхідні документи та свої повноваження для підпису договору. Ухвалою Балаклавського районного суду м.Севастополя від 14 травня 2007 року по справі була призначена судово-психолого-психіатрична експертиза, провадження якої було доручене експертам Севастопольської міської психіатричної лікарні. Разом з тим,[PERSON] від проведення зазначеної експертизи ухилилася, про що свідчать неодноразові виклики її до експертної установи, судові попередження про наслідки ухилення від проведення призначеної судом експертизи, які передбачені ст.146 ЦПК України (а.с. ). Як вбачається з медичних документів інсульт[PERSON] був перенесений в вересні 2003 року.[PERSON] є дієздатною, ніякими психічними розладами не страждає. За таких обставин, суд вважає, що доводи[PERSON], що вона не розуміла значення своїх дій за станом здоров”я заперечуються та спростовуються матерілами справи. Відповідно до вимог Закону України „Про виконавче провадження”[PERSON] була повідомлена про відкриття виконавчого провадження за виконавчим написом нотаріуса про стягнення з[PERSON] на користь КС «[INFO]» суми заборгованості за договором застави в розмірі 25334, 13 грн. (а.с. ). Згідно зі ст.24 цього ж Закону[PERSON] був наданий строк для добровільного виконання рішення. 07 травня 2003 року ДВС Балаклавського району м.Севастополя були проведені виконавчі дії та був складений акт опису та арешту майна. За присутності понятих[PERSON] відмовилася від підпису даного акту. [PERSON]. була повідомлена про те, що після закінчення 10-ти денного терміну з ознайомлення експертної оцінки будинку, якщо ця оцінка не буде оскаржена, документи будуть передані в спеціалізовану установу для реалізації арештованого майна на публічних торгах (а.с. ). З матеріалів справи вбачається, що при проведенні виконавчих дій та реалізації арештованого майна[PERSON] повідомлялася належним чином, мала можливість оскаржувати їх в установлений законом строк (а.с. ). Про те, що[PERSON] повністю розуміла значення правових наслідків виконання договору застави свідчить і те, що вона перешкоджала проведенню виконавчих дій. Відповідно до ст.572 ЦК України (в редакції 2004 р.) в силу договору застави кредитор має право у випадку невиконання боржником зобов”язання забезпеченого заставою, отримати задоволення за рахунок закладеного майна. Як передбачає ст.591 ЦК України реалізація предмету застави, на який звернено стягнення, проводиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлене договором чи законом. Згідно зі ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Таким чином, спірний будинок був придбаний позивачкою[PERSON]на законних підставах, її позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню, а позовні вимоги[PERSON] слід залишити без задоволення. З матеріалів справи вбачається, що[PERSON] ухвалою Балаклавського районного суду м.Севастополя від 10.05.2005р. була звільнена від сплати судового збору, який складає 217 грн. Відповідно до ч.4 ст.88 ЦПК України у разі залишення позову без задоволення, позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст.194, 572, 591 ЦК України (в редакції 1963 р.), ст.ст.20, 28 Закону України „Про заставу”, ст.ст. 24, 61 Закону України „Про виконавче провадження”, ст.150 ЖК Уккраїни,

Outcome: dismissed