Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-29 00:00:00

[PERSON], згідно свідоцтва про право на спадщину від 25 червня 2002 року, належить будинок [ADDRESS], які розміщені на земельній ділянці розміром 1326 м2. На цій земельній ділянці самовільно збудований погреб. Позивач, посилаючись на те, що під час приватизації належної йому земельної ділянки допущена помилка у обмірах, в результаті чого міська рада передала йому у оренду земельну ділянку площею 0,0256 га, яка не відповідає фактичному користуванню, звернувся до суду з позовом про визнання права власності на самочинно збудовану споруду (погріб) та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. Відповідач, директор ТОВ «Ремпобутсервіс», позов визнав. Третя особа, представник Смілянської міської ради, проти задоволення позову заперечила і суду пояснила, що самовільно збудований погріб є прибудовою до господарчої споруди, виконаний без відповідного дозволу виконавчого комітету, його будівництво не погоджувалось з власником господарчої споруди, в зв'язку з чим порушені його законні інтереси. А тому самочинна прибудова не може бути погоджена і підлягає знесенню. Третя особа, представник Черкаського обласного об'єднаного бюро технічної інвентаризації, проти задоволення позову не заперечила. Представник третьої особи [PERSON] - [PERSON], проти задоволення позову заперечила. Третя особа, [PERSON] проти задоволення позову заперечив та пояснив, що йому належить нежитлова господарча споруда, на [ADDRESS] до якої добудований погріб позивача, що порушує його інтереси, оскільки не дає змоги оформити оренду землі та провести реконструкцію. Виконавчий комітет Смілянської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третіх осіб [PERSON]та ТОВ «Ремпобутсервіс» м. Сміла про визнання будівлі самочинною та її знесення. Ухвалою суду від 15 липня 2008 року справи об'єднані в одне провадження. В судовому засіданні представник виконкому Смілянської міської ради позов підтримала та просить суд зобов'язати [PERSON] знести за власний рахунок самочинну прибудову (погріб) до нежитлових приміщень на [ADDRESS] належних [PERSON] Відповідач [PERSON]позов виконкому не визнав та пояснив, що власником погреба є[PERSON], який дозволив йому користуватися частиною погреба, а тому зносити його не має права, оскільки він йому не належить. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позов виконкому не визнала та пояснила, що погріб хоча і є самочинно збудований колишніми власниками будинку [PERSON], в даний час належить її сину і просить визнати за ним право власності на погріб. Третя особа [PERSON] позов щодо знесення самочинно збудованого погреба підтримав, оскільки ця будівля не дозволяє йому оформити право користування земельною ділянкою та провести реконструкцію належної йому нежитлової будівлі. Представник третьої особи ТОВ «Ремпобутсервіс» щодо задоволення позову не заперечила. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Рішенням Смілянського міськвиконкому № 416 від 2 листопада 1954 року за будинковолодінням [ADDRESS]зареєстрована земельна ділянка площею 1960 м2. 25 червня 2002 року[PERSON] отримав у спадщину житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], який розташований на земельній ділянці площею 1326 м2. 25 жовтня 2004 року[PERSON] приватизував земельну ділянку площею 0,10 га (1000 м2) на [ADDRESS] та згідно договору оренди землі від цього ж числа отримав в оренду від міськради для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд земельну ділянку площею 0,0256 га (256 м2) за цією ж адресою. 18 липня 1996 року ТОВ «Ремпобутсервіс» без погодження з суміжними землекористувачами уклав з міською радою договір оренди земельної ділянки площею 0,0474 га на [ADDRESS] частина із якої, згідно рішень виконкому в подальшому була вилучена та передана іншим землекористувачам. Відповідно довідки Управляння земельних ресурсів м. Сміла від 24 червня 2008 року про правовий статус та кількісну характеристику земельної ділянки, земельна ділянка на[ADDRESS] площею 0,0075 га обліковується за ТОВ «Ремпобутсервіс» у якого договір оренди землі скінчився 1 липня 2006 року. Свідок [PERSON]суду пояснив, що в 1974 році він допомагав колишнім власникам будинковолодіння [ADDRESS], будувати погреб у їхньому дворі, який прибудували до сараю ТОВ «Ремпобутсервіса». За допомогу в будівництві подружжя [PERSON] дозволили йому користуватися частиною цього погреба. З дозволу теперішнього власника - [PERSON], він також користується частиною погреба. Це ж підтвердила і свідок [PERSON] Допитаний судом свідок [PERSON] пояснив, що на посаді директора підприємства почав працювати з 1982 році. Під час прийому-передачі основних засобів підприємства, попередній директор пояснив, що сарай в якому різали скло та штапики належить підприємству, а погріб - [PERSON] Межа, яка розділяє територію підприємства і будинковолодіння № 8 проходить по паркану та по стіні сараю. Згідно ч. 3 ст. 376 ЦК України - право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Судом встановлено, що за будинковолодінням позивача в установленому законом порядку була закріплена земельна ділянка в 1954 році, на якій в 1974 році колишні власники збудували погреб прибудувавши його однією стіною до нежитлового приміщення, яке на сьогоднішній день належить [PERSON]Оскільки, в даний час власником будинковолодіння є[PERSON], то суд приходить до висновку, що за ним слід визнати право власності на самочинно збудований погріб. Згідно рішення Смілянської міської ради № 18-34 від 5 серпня 2004 року, [PERSON] передано в оренду земельну ділянку площею 0,0256 га до 1 липня 2014 року. Допитана в якості спеціаліста - начальник Смілянського міського відділу Черкаської регіональної філії державного підприємства «Центр ДЗК» [PERSON] суду пояснила, що під час виготовлення технічної документації щодо передачі в оренду земельної ділянки ТОВ «Ремпобутсервіс» в 1996 році допущена помилка у обмірах, неправильно визначений розмір існуючої будівлі підприємства - сараю. Це ж підтверджується і листом-відповіддю директора Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», згідно якої при виготовленні [PERSON] технічної документації з землеустрою, обміри земельної ділянки проводилися з врахуванням площі і розмірів визначених для ТОВ «Ремпобутсервіс» в 1996 році, в результаті чого сарай, власником якого на даний час є [PERSON] частково знаходиться на території (5 м2), що відведена в оренду [PERSON], а частина земельної ділянки, яка згідно рішення № 618 від 18 липня 1996 року відведена ТОВ «Ремпобутсервіс» накладається на земельну ділянку, що перебуває у фактичному користуванні [PERSON] Статтями 141 та 149 ЗК України передбачено вичерпний перелік підстав припинення права користування земельною ділянкою та порядок їх вилучення, згідно яких земельні ділянки можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади та органів місцевого самоврядування. Представником виконкому не надано доказів щодо прийняття рішення про вилучення частини земельної ділянки, закріпленої за будинковолодінням [ADDRESS] рішенням Смілянського міськвиконкому № 416 від 2 листопада 1954 року. Суд приходить до висновку, що частина земельної ділянки, закріплена за будинковолодінням [ADDRESS] в 1996 році передана в оренду ТОВ «Ремпобутсервіс» без вилучення її у [PERSON] ., а тому міській раді слід привести у відповідність технічну документацію щодо оформлення права користування земельними ділянками на вул. [ADDRESS], відповідно до їх фактичного використання. На підставі викладеного, ст.ст. 125, 141, 149, 158 ЗК України, ст.ст. 376, 377 ЦК України,

Outcome: dismissed