overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-12 00:00:00

2 вересня 2008 року [PERSON]. продав, а [PERSON]. придбала за 100 000 грн. будинковолодіння[ADDRESS] до складу якого входять самочинно побудований будинок з реконструйованою літньою кухнею. Позивачка, посилаючись на те, що нотаріус відмовив відповідачу у посвідченні договору купівлі-продажу в зв'язку з тим, що ним здійснено самочинне будівництво, звернулася в суд з позовом про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання за нею права власності на самочинно побудований житловий будинок та реконструйовану літню кухню. Відповідач позов визнав. Представник виконавчого комітету Смілянської міської ради проти задоволення позову не заперечив. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що при укладенні договору купівлі-продажу 2 вересня 2008 року [PERSON]. передав [PERSON]. самочинно побудований будинок[ADDRESS] з реконструйованою літньою кухнею та документи на нього, за що отримав від останньої гроші в сумі 100 000 грн., про що свідчить написана ним розписка. Відповідно до висновку управління архітектури, регулювання забудови та земельних відносин міста виконавчого комітету Смілянської міської ради, будинок розміщено без порушень санітарних, протипожежних (ДБН-360-92**) норм та правил. Як пояснила позивачка, розміщення самочинно збудованого будинку та реконструйованої літньої кухні не суперечить суспільним інтересам та не порушує права інших осіб, що підтверджується заявами від 27 жовтня 2008 року суміжних землекористувачів [PERSON]та [PERSON] Сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору і частково його виконали, а тому у відповідності до ч. 2 ст. 220 ЦК України, договір купівлі-продажу, укладений між сторонами, слід визнати дійсним. Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. На підставі викладеного, ст.ст. 220, 334, 376 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-12 00:00:00

06 жовтня 2008 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення заборгованості за теплопостачання мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач проживає у квартирі [ADDRESS] в місті Чернігові і є споживачем послуг, які надає підприємство позивача, але за отримані послуги плату не проводить. Відповідно до ст. 68 ЖК УРСР квартиронаймачі зобов'язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Однак за період з 01.09.2006 року по 01.08.2008 року виникла заборгованість, яка складає 1106 грн. 83 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача в примусовому порядку та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. В попередньому судовому засіданні представник позивача позовні вимоги зменшила у зв'язку з частковою сплатою суми боргу після подання позовної заяви, просила стягнути з відповідачки заборгованість за період з 01.11.2006 року по 01.10.2008 року в сумі 799 грн. 03 коп. Відповідачка [PERSON]. в попередньому судовому засіданні заборгованість визнала в повному обсязі та суду пояснила, що борг утворився через скрутний матеріальний стан, по мірі можливості борг сплатить. Оскільки відповідач позовні вимоги визнає в повному обсязі, суд вважає відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, що рішення по справі можливо ухвалити у попередньому судовому засіданні. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON]. є власником квартири [ADDRESS] в місті Чернігові і користувачем послуг, що надає ТОВ фірма "ТехНова", оплату за які не здійснювала в повному обсязі внаслідок чого станом на 01.10.2008 року виникла заборгованість в сумі 799 гривень 03 копійки. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачем порушено вимоги ст.ст. 610, 611 ЦК України щодо своєчасності та необхідності оплати за надані комунальні послуги. Також з відповідача необхідно стягнути 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на користь позивача та судовий збір на користь держави в сумі 51 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-12 00:00:00

06 жовтня 2008 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення заборгованості за теплопостачання мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачка проживає у квартирі[ADDRESS]в місті Чернігові і є споживачем послуг, які надає підприємство позивача, але за отримані послуги плату не проводить. Відповідно до ст. 68 ЖК УРСР квартиронаймачі зобов'язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Однак за період з 01.07.2005 року по 01.08.2008 року виникла заборгованість, яка складає 2826 грн. 37 коп., яку позивач просить стягнути з відповідачки в примусовому порядку та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. В попередньому судовому засіданні представник позивача позовні вимоги зменшила у зв'язку з частковою сплатою суми боргу після подання позовної заяви, просила стягнути з відповідачки заборгованість за період з 01.03.2006 року по 01.10.2008 року в сумі 2498 грн. 91 коп. Крім уточнюючих пояснень доповнила, що на даний час заборгованість не сплачена. Просила стягнути з відповідачки сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Відповідач [PERSON]. в попередньому судовому засіданні заборгованість визнала в повному обсязі та суду пояснила, що борг утворився через скрутний матеріальний стан, по мірі можливості борг сплатить. Оскільки відповідач позовні вимоги визнає в повному обсязі, суд вважає відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, що рішення по справі можливо ухвалити у попередньому судовому засіданні. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON]. є наймачем квартири[ADDRESS] в місті Чернігові і користувачем послуг, що надає ТОВ фірма "ТехНова" в інтересах КЕП "Чернігівська ТЕЦ", оплати за які не здійснювала в повному обсязі внаслідок чого станом на 01.10.2008 року виникла заборгованість в сумі 2498 гривень 91 копійка. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачем порушено вимоги ст.ст. 67, 68 ЖК УРСР щодо своєчасності та необхідності оплати за надані комунальні послуги. Також з відповідача необхідно стягнути 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на користь позивача та судовий збір на користь держави в сумі 51 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 1 066 грн. 03 коп. компенсації за невикористану відпустку. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що він працював в ТОВ Водне господарство на посаді водія. 30.06.2008 року був звільнений по переводу до КП Кіровоградське ВКГ, при цьому йому не було виплачено компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 1 066 грн. 03 коп. Позивач в попереднє судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в частині стягнення 1 066 грн. 03 коп. компенсації за невикористану відпустку, не заперечував проти винесення рішення в попередньому судовому засіданні. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем працюючи водієм. 30.06.2008 року був звільнений по переводу до КП Кіровоградське ВКГ Кіровоградської міської ради. Відповідно до ч.3 ст.83 КзпП України у разі переведення працівника на роботу на інше підприємство, в установу, організацію грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічних відпусток за його бажанням повинна бути перерахована на рахунок підприємства, установи, організації, куди перейшов працівник. Враховуючи викладене та визнання відповідачем позову суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та стягнути компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 1 066 грн. 03 коп. на користь позивача. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави 30 грн. витрат на інформаційно-технічного забезпечення розгляду справ та 51 грн. судового збору. На підставі ч.3 ст. 83 КзпП України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 1 501 грн. 24 коп. компенсації за невикористану відпустку. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що він працював в ТОВ Водне господарство на посаді газоелектрозварювальника. 30.06.2008 року був звільнений по переводу до КП Кіровоградське ВКГ, при цьому йому не було виплачено компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 1 501 грн. 24 коп. Позивач в попереднє судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в частині стягнення 1 501 грн. 24 коп. компенсації за невикористану відпустку, не заперечував проти винесення рішення в попередньому судовому засіданні. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем працюючи водієм. 30.06.2008 року був звільнений по переводу до КП Кіровоградське ВКГ Кіровоградської міської ради. Відповідно до ч.3 ст.83 КзпП України у разі переведення працівника на роботу на інше підприємство, в установу, організацію грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічних відпусток за його бажанням повинна бути перерахована на рахунок підприємства, установи, організації, куди перейшов працівник. Враховуючи викладене та визнання відповідачем позову суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та стягнути компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 1 501 грн. 24 коп. на користь позивача. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави 30 грн. витрат на інформаційно-технічного забезпечення розгляду справ та 51 грн. судового збору. На підставі ч.3 ст. 83 КзпП України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 57 грн. 30 коп. компенсації за невикористану відпустку. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що він працював в ТОВ Водне господарство на посаді водія. 30.06.2008 року був звільнений по переводу до КП Кіровоградське ВКГ, при цьому йому не було виплачено компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 57 грн. 30 коп. Позивач в попереднє судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в частині стягнення 50 грн. 30 коп. компенсації за невикористану відпустку, не заперечував проти винесення рішення в попередньому судовому засіданні. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем працюючи водієм. 30.06.2008 року був звільнений по переводу до КП Кіровоградське ВКГ Кіровоградської міської ради. Відповідно до ч.3 ст.83 КзпП України у разі переведення працівника на роботу на інше підприємство, в установу, організацію грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічних відпусток за його бажанням повинна бути перерахована на рахунок підприємства, установи, організації, куди перейшов працівник. Враховуючи викладене та визнання відповідачем позову суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та стягнути компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 57 грн. 30 коп. на користь позивача. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави 30 грн. витрат на інформаційно-технічного забезпечення розгляду справ та 51 грн. судового збору. На підставі ч.3 ст. 83 КзпП України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду і просить суд скасувати реєстрацію щодо відповідача, мотивуючи тим, що в період перебування у шлюбі з [PERSON] , який помер [INFO] року вони придбали три квартири в смт. Власівка У її власність перейшла і квартира [ADDRESS] смт. Власівка. При зверненні до МБТІ про оформлення права власності на цю квартиру вона виявила, що в цій квартирі зареєстрований відповідач, колишній власник квартири. На її прохання знятись з обліку відповідач не реагує. Безпідставна реєстрація відповідача у належній їй квартирі порушує її права як власника. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить задовольнити позов. Відповідач до суду не з’явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити. В судовому засіданні встановлено, що згідно мирової угоди, затвердженої Світловодським міськрайонний судом, 25.02.2008 року [PERSON] перейшла у власність квартира [ADDRESS] смт. Власівка міста Світловодська Кіровоградської області. (а.с.4). Згідно довідки за місцем проживання, за вище вказаною адресою зареєстрований відповідач. (а.с.5). Згідно вимог ст.383 ЦК України, ст.150 ЖК України власник має право використовувати свою квартиру для особистого проживання і проживання членів своєї сім'ї і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в здійсненні права власності на житло шляхом зняття відповідача з реєстраційного обліку по [ADDRESS] . Вимоги мотивовані тим, що позивачеві на праві приватної власності належить 61/100 житлового будинку за вказаною адресою, однак в повній мірі здійснювати своє право власності щодо житла позивач не має можливості, оскільки в будинку зареєстровано місце проживання відповідача, внаслідок чого позивач вимушена нести додаткові витрати на сплату комунальних платежів, не може оформити субсидію, продати нерухомість. В судове засідання позивач надала заяву з проханням справу розглянути в її відсутність, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи в судове засідання надала заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність, проти задоволення вимог позивача не заперечує. Суд вважає можливим справу розглянути у відсутність сторін, третьої особи за наявними даними про їх взаємовідносини, права та обов'язки. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вимога підлягає задоволенню. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.09.2008р. ( аркуш справи 9), свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.09.2008р. (аркуш справи 10), витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10.06.2008р. ( аркуш справи 8) 61/100 житлового будинку по [ADDRESS] належить [PERSON] Відповідно записів в домовій книзі (аркуші справи 11-13) в будинку зареєстровано місце проживання [PERSON] , [INFO] року народження, який фактично в будинку не проживає з січня 2008р. ( аркуш справи 15). Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд , право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності житло мають право розпоряджатися ним на свій розсуд. Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У суду не виникає сумнівів у законності вимог позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-12 00:00:00

Позивач [PERSON] . звернулась до суду з позовом до відповідачів [PERSON] ., [PERSON] ., [PERSON] про визнання договору купівлі – продажу дійсним та визнання права власності на житловий будинок, вказуючи на те, що [INFO] року помер [PERSON] , власник житлового будинку з надвірними будівлями, спорудами та огорожею, що розташований по [ADDRESS] . Позивач домовилась з [PERSON] . про продаж належного йому будинку за 3500 гривень до 1 червня 2008 року. Гроші в сумі 3500 грн. [PERSON] . отримав від позивача повністю, про що свідчить розписка від 03.05.2007 року, та нотаріально даний договір не посвідчив. Після смрті [PERSON] . залишились його спадкоємці за законом: дружина [PERSON] ., син [PERSON] ., дочка [PERSON] ., які є відповідачами. Відповідачі знають про угоду укладену 03.05.2007 року між позивачем та [PERSON] . і не заперечують проти визнання договору купівлі – продажу дійсним та визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, спорудами та огорожею, що розташований по [ADDRESS] . Позивач просить визнати договір купівлі – продажу житлового будинку з надвірними будівлями, спорудами та огорожею, розташований по [ADDRESS] , укладений між ним та [PERSON] . – дійсним та визнати за нею право власності на даний житловий будинок. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, посилаючись на підстави, вказані в позовній заяві, наполягає на задоволені позову . Відповідачі до судового засідання не з’явились, в заяві на ім’я суду просять справу розглянути без їх участі, позов визнають повністю та не заперечують проти його задоволення. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Даний спір відноситься до цивільно-правових відносин і регулюється нормами цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно ст.220 ч.2 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. З матеріалів справи вбачається, що між сторонами було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, сторони виконали всі умови договору - покупцем сплачено повну вартість нерухомого майна , продавець отримав повну вартість та передав нерухоме майно, але договір купівлі - продажу своєчасно не був оформлений нотаріально. Сукупність наведених доказів приводить суд до висновку, що між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, в зв’язку з чим позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що вони з [INFO] року перебувають у шлюбі, мають спільну неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] року народження. Відповідач ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] року народження аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги з тих же підстав, що зазначені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином завчасно. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних матеріалів та ухвалити заочне рішення, в порядку ст. 224-233 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з [INFO] року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] року. Відповідач ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а статтею 181 ч. 3 Сімейного кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері (батька) або у твердій грошовій сумі. За таких обставин, коли відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо утримання дитини, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, позов підлягає задоволенню У відповідності із ст. 180, 181 ч.3, 182, 183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-12 00:00:00

27.10.2008 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просить розірвати договір довічного утримання (догляду) від 6.06.2007 року та прийняти рішення про повернення у його власність всього майна, переданого у власність відповідачу, посилаючись на не виконання відповідачем умов договору. Відповідач позов визнав в повному обсязі при цьому пояснив, що ним дійсно не виконуються умови договору. У разі визнання відповідачами позову суд за наявності для такого законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, що не суперечить вимогам ч.4 ст. 130, ч.4 ст. 174 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що 6 червня 2007 року між сторонами було укладено договір довічного утримання (догляду), посвідченого державним нотаріусом, згідно якого позивач (Відчужувач) передав у власність відповідачу (Набувач) належні на праві приватної власності будинок з господарсько-побутовими будівлями та земельну ділянку, що знаходяться в [ADDRESS] Відповідач не виконує умови п.2.2 договору, яким передбачено забезпечення Відчужувача щоденним триразовим харчуванням, надання побутових послуг, витрати на придбання для Відчужувача лікарських засобів на підставі виданих лікарями рецептів та на його лікування у зв”язку з зміною статусу роботи, частими вимушеними виїздами за межі населеного пункту місця проживання. Відповідно до розділу 8 договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу Відчужувача чи Набувача. У разі розірвання договору у зв”язку з невиконанням або неналежним виконанням Набувачем своїх обов”язків по договору, Відчужувач набуває право власності на майно, яке ним було передане, і має право вимагати його повернення. Таким чином, визнання відповідачем пред”явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Правовідносини між сторонами регулюються ст. ст. 755, 756 ЦК України, п. п. 2.2, 4.1, 8.1, 8.3 Договору довічного утримання (догляду).

Outcome: approved