overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту знаходження на утриманні у померлого 24.08.2002 року [PERSON], який був її чоловіком, оскільки розмір його пенсії і заробітна платня значно перевищували її розмір пенсії, і вона знаходилася на його утриманні. Матеріальна допомога [PERSON] була основним джерелом її існування. Їй необхідно встановити факт знаходження на утриманні для переоформлення пенсії у зв'язку з втратою годувальника. Представник Управляння Пенсійного фонду України в Хортицькому районі з позовом згоден, заперечень не має. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підставах. У судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] знаходилася в шлюбі з [PERSON] з 20.11.1982 року (а.с.8). 24.08.2002 року [PERSON] помер (а.с.5). [PERSON], знаходилася на утриманні свого чоловіка, оскільки розмір пенсії чоловіка значно перевищували її доходи, його пенсія була постійним і основним джерелом її існування, їй необхідно встановити факт знаходження на утриманні для переоформлення пенсії у зв'язку з втратою годувальника. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення», [PERSON], будучи членом сім'ї померлого має право переоформити пенсію в зв'язку втратою годувальника. Згідно ст. 256 ГПК України суд може встановити факт знаходження на утриманні, якщо це необхідно для отримання пенсії . Виходячи з вище викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в обгрунтування якого вказав, що він був членом авто гаражного товариства "Лада-1", створеного у 1983 році. Із дозволу місцевих органів влади він побудував гараж. У 2007 році авто гаражне товариство "Лада-1" рішенням Господарського суду Луганської області було ліквідовано; документи щодо забудови гаражів не збереглися. Позивач вказує, що у теперішній час ним оформлені всі необхідні технічні документи на гараж; рішенням виконкому Краснодонської міської ради №22 від 15.01.2008 року, гаражній будівлі позивача була присвоєна поштова адреса: [ADDRESS]. Враховуючи наведене, позивач просить суд визнати за ним право власності на капітальний гараж, розташований за поштовою адресою: [ADDRESS]. Позивач надав до суду заяву, у якій підтримав позов у повному обсязі та просив суд розглянути справу за його відсутності. Представник Краснодонської міської ради надав суду заяву, у якій визнав позов та просив суд розглянути справу за його відсутності. Суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити рішення на підставі письмових матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст. 331 ЦК України, право власності на створене нерухоме майно виникає з моменту закінчення будівництва. Як що законом передбачено прийняття нерухомого майна в експлуатацію, право власності виникає з моменту його прийняття в експлуатацію. Згідно з п.3 ст. 376 ЦК України, право власності на самовільно побудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнано за особою, яка здійснила самовільне будівництво. Рішенням виконавчого комітету Краснодонської міської ради від 26.04.1983 року №165, було створене гаражне товариство "Лада-1", була відведена земельна ділянка під побудову гаражів, та головному архітектору м. Краснодон було доручене розробити проект забудови гаражів. У суді достовірно встановлено, що позивач був членом гаражного товариства "Лада-1", про що свідчить його членський білет. Актом державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом госпбудівель від 03.07.2008 року самовільно побудований гараж № 52, розташований за адресою:[ADDRESS] був прийнятий в експлуатацію і на нього були оформлені всі необхідні документи, в частності, технічний паспорт, виписаний на ім.»я позивача. Оскільки судом встановлено, що зазначена самовільно побудована будівля належним чином прийнята в експлуатацію та рішенням виконкому Краснодонської міської ради №270 від 16.03.2007 року вказаній самовільно побудованій будівлі була присвоєна поштова адреса, суд вважає можливим визнати за позивачем право власності на самовільно побудований гараж, розташований за адресою:[ADDRESS]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-18 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернувся до суду з позовом, в обгрунтування якого вказав, що він був членом авто гаражного товариства "Лада-1", створеного у 1983 році. Із дозволу місцевих органів влади він побудував гараж. У 2007 році авто гаражне товариство "Лада-1" рішенням Господарського суду Луганської області було ліквідовано; документи щодо забудови гаражів не збереглися. Позивач вказує, що у теперішній час ним оформлені всі необхідні технічні документи на гараж; рішенням виконкому Краснодонської міської ради №22 від 15.01.2008 року, гаражній будівлі позивача була присвоєна поштова адреса: м. [ADDRESS]. Враховуючи наведене, позивач просить суд визнати за ним право власності на капітальний гараж, розташований за поштовою адресою: м. [ADDRESS]. Позивач надав до суду заяву, у якій підтримав позов у повному обсязі та просив суд розглянути справу за його відсутності. Представник Краснодонської міської ради надав суду заяву, у якій визнав позов та просив суд розглянути справу за його відсутності. Суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити рішення на підставі письмових матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст. 331 ЦК України, право власності на створене нерухоме майно виникає з моменту закінчення будівництва. Як що законом передбачено прийняття нерухомого майна в експлуатацію, право власності виникає з моменту його прийняття в експлуатацію. Згідно з п.3 ст. 376 ЦК України, право власності на самовільно побудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнано за особою, яка здійснила самовільне будівництво. Рішенням виконавчого комітету Краснодонської міської ради від 26.04.1983 року №165, було створене гаражне товариство "Лада-1", була відведена земельна ділянка під побудову гаражів, та головному архітектору м. Краснодон було доручене розробити проект забудови гаражів. У суді достовірно встановлено, що позивач був членом гаражного товариства "Лада-1", про що свідчить його членський білет. Актом державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом госпбудівель від 10.07.2008 року самовільно побудований гараж № 60, розташований за адресою: м. [ADDRESS] був прийнятий в експлуатацію і на нього були оформлені всі необхідні документи, в частності, технічний паспорт, виписаний на ім.»я позивача. Оскільки судом встановлено, що зазначена самовільно побудована будівля належним чином прийнята в експлуатацію та рішенням виконкому Краснодонської міської ради №270 від 16.03.2007 року вказаній самовільно побудованій будівлі була присвоєна поштова адреса, суд вважає можливим визнати за позивачем право власності на самовільно побудований гараж, розташований за адресою: [ADDRESS]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-18 00:00:00

Сторони зареєстровали шлюб, 12 лютого 1994 року у Вербицькій сільській раді Жидачівського району Львівської області. Від шлюбу народилося четверо дітей. Позивачка у підтвердження заявлених вимог про стягнення аліментів, посилається на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, які перебувають на повному її утриманні. Їй важко одній утримувати дітей, а тому просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення ними повноліття . В судовому засіданні позивачка, посилаючись на обставини , викладені у позовній заяві, позовні вимоги підтримала, наполягає на стягненні аліментів. Відповідач із заявленими вимогами згідний та пояснив, що так як сплачує кредити не мав можливості надавати допомогу на утримання дітей в більшому розмірі. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі , вважає, що вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав: У відповідності до ст.180 СК України: батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно свідоцтв про народження :[PERSON], [INFO] р.н.[PERSON] [INFO][PERSON][INFO] та [PERSON] [INFO] їх батьками в свідоцтві зазначені сторони по справі. Оскільки, відповідач добровільно не виконує свої обов"язки по наданню утримання на дітей, а має можливість, так як має постійне місце роботи, стабільний заробіток, через те заявлені вимоги слід задовольнити. А тому на підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-18 00:00:00

[PERSON]. звернувся в суд з позовом до Чутівської селищної ради Полтавської області, третьої особи колективного підприємства Полтавського бюро технічної інвентаризації „Інвентаризатор” (надалі КП „Інвентарізатор”) про визначення розміру часток. В судове засідання позивач надіслав заяву, в якій свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просив розглянути справу у його відсутність. Відповідач та третя особа проти задоволення позову не заперечували, про що надали суду письмові заяви і просили розглядати справу за їх відсутністю. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 08.05.2008р. та ухвалою цього ж суду від 01.08.2008р. визнано за [PERSON]. право власності на другий поверх нежитлового приміщення, колишньої їдальні, та частину підвального приміщення площею 154,8 кв.м., яка знаходиться в [ADDRESS], але розмір частки [PERSON] . у названому приміщенні судом не визначений. Відповідно довідки КП „Інвентаризатор”, частка [PERSON]. складає 1/2 частину зазначеної будівлі. Згідно з ч.2 ст.370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] . підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-18 00:00:00

30.09.2008 року ВАТ «Харківгаз» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за користування природним газом у сумі 636 грн. 68 коп. У судове засідання представник позивача не з'явився, але надав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, також зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі не заперечує проти винесення по справі заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, та від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача та відповідача у заочному порядку, та винести по справі заочне рішення, так як в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом з'ясовано, що відповідач дійсно мешкає [ADDRESS], з відповідачем укладено договір про надання послуг з газопостачання. Відповідач має заборгованість в сумі 636 грн. 68 коп., що підтверджується копією особового рахунку. Відповідно до ст.ст. 67,68 ЖК України квартиронаймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-18 00:00:00

27 жовтня 2008 року КП Балаклійської районної ради «Балаклійські теплові мережі» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за користування тепловою енергією в сумі 569 грн. 33 коп., вказуючи на те, що відповідач користувався тепловою енергією, але абонентську плату вносив несвоєчасно та не в повному обсязі, у зв'язку з чим утворилася заборгованість на вказану суму. У попереднє судове засідання представник позивача не з'явився, але надав заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності, також зазначив, що позов підтримує у повному обсязі. Відповідач у попереднє судове засідання не з'явився, але надав заяву, якій просить розглянути справу за його відсутності, також зазначив, що позов визнає у повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що відповідач мешкає [ADDRESS] є абонентом КП Балаклійської районної ради «Балаклійські теплові мережі», користується тепловою енергією, однак абонентську плату вносить несвоєчасно та не в повному обсязі, що і призвело до утворення заборгованості в сумі 569 грн. 33 коп., яка підтверджується матеріалами справи. У відповідності до ст.68 ЖК України плата за комунальні послуги повинна вноситись квартиронаймачем своєчасно. Оскільки абонент несвоєчасно вносить плату за комунальні послуги, вона підлягає стягненню в судовому порядку. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача стягується судовий збір в прибуток держави та витрати з інформаційно - технічного забезпечення розгляду справи на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-18 00:00:00

01.10.2008 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача. У своєму позові позивач вказує, що вони з відповідачкою в шлюбі не знаходилися, але мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Син мешкає з позивачем з народження, знаходиться на його утриманні,а відповідачка добровільно не надає допомоги на утримання сина. Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі &frac14; частини доходу позивачки. Позивач у судове засідання не з*явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує, просить врахувати, що с нього вже стягуються аліменти на утримання [PERSON] в розмірі &frac14; частини його доходу, та що від є інвалідом 2 групи. Відповідачка у судове засідання не з*явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності позов визнала , просить врахувати, що вона не працює, зараз знаходиться в стані вагітності, та має на утриманні ще одну дитину -[PERSON], 2007 року народження . Суд вважає, що справу можливо розглянути за відсутністю сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, та підтверджується матеріалами справи, що відповідачка дійсно є матерю [PERSON], [INFO]/ а.с. 7/. Дитина проживає з батьком та знаходиться на його утриманні, відповідачка матеріальної допомоги на утримання сина не надає / а.с. 8-9,11-12/. Згідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів та дитини, наявність у відповідача інших утриманців. Позивач є інвалідом 2 групи / а.с. 6/ , з нього стягуються аліменти в розмірі &frac14; частини на утримання [PERSON] . Відповідачка має на утриманні дитину - [PERSON], 2007 року народження

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на наступне. У зареєстрованому шлюбі вони перебувають з 22 липня 2006 року. Від шлюбу дітей не мають. Вказує, що подружнє життя не склалося, спільне проживання стало неможливим внаслідок сварок, відсутності взаєморозуміння, збереження шлюбу стало суперечити її інтересам. З грудня 2006 року між ними припинені шлюбно-сімейні стосунки та ведення сумісного господарства, поновляти які вона наміру не має. Спору про поділ майна не виникає. [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, що вбачається із поштового повідомлення №4918, в судове засідання не з'явилася. В матеріалах справи є заява позивача про розгляд справи за її відсутності. В судовому засіданні відповідач по справі позов визнав повністю. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання, оскільки сторони по справі проти цього заперечень не мають. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. При цьому, у відповідності до ч.2 ст.112 цього ж Кодексу, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі який було зареєстровано 22 липня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Дітей подружжя не має. Майновий спір між сторонами відсутній. Подружжя проживає окремо - позивач в Сумській області, відповідач в Харківській області. Вбачається, що сім'я сторін розпалася остаточно і зберегти її неможливо, що спричинене сварками, відсутністю взаєморозуміння, особисто-неприязненними стосунками, які склалися між подружжям. Наведене свідчить, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення, а тому шлюб і має бути розірваним. Визначаючи розмір держмита, при реєстрації розірвання шлюбу в державному органі реєстрації актів цивільного стану, суд приймає до уваги сімейний та матеріальний стан подружжя і покладає витрати щодо розірвання шлюбу на відповідача по справі, враховуючи визнання ним позовних вимог. Виходячи із вищенаведеного та у відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача по справі понесені та документально підтверджені нею судові витрати: судовий збір - 08 грн. 50 коп. та 07 грн. 50 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судової справи. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на наступне. У зареєстрованому шлюбі вони перебувають із 20 квітня 2005 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей. Вказує, що подружнє життя не склалося, спільне проживання стало неможливим внаслідок відсутності взаєморозуміння, шлюбної невірності відповідача по справі, його усунення від матеріального забезпечення сім'ї. Вони проживають окремо із січня 2007 року. Припинені шлюбно-сімейні стосунки поновляти не бажає. Спору про поділ майна не виникає. У попередньому судовому засіданні позивач позов підтримала, на примирення не погоджується. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надавши до суду письмову заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позов визнав повністю і просить шлюб розірвати. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. При цьому, у відповідності до ч.2 ст. 112 цього ж Кодексу, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Матеріалами справи встановлено, що подружжя перебуває у шлюбі який було зареєстровано 20 квітня 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Подружжя має неповнолітніх дочок [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO], які проживають разом із матір'ю, на підтвердження чого свідчать свідоцтва про їх народження та довідка сільської ради( а.с.5-7). Майновий спір між сторонами відсутній, вони проживають окремо. Вбачається, що сім'я сторін розпалася остаточно і зберегти її неможливо, що спричинене особисто-неприязненними стосунками, які склалися між подружжям, яке із січня 2007 року проживає окремо. Наведене свідчить, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін що мають істотне значення, а тому шлюб і має бути розірваним. Визначаючи розмір держмита, при реєстрації розірвання шлюбу в державному органі реєстрації актів цивільного стану, суд приймає до уваги сімейний та матеріальний стан подружжя, ступінь провини в розпаді сім'ї і покладає витрати щодо розірвання шлюбу на відповідача по справі, враховуючи визнання ним позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-18 00:00:00

[PERSON] . звернувся в суд з позовом до [PERSON] . про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, дав пояснення, що з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі перебуває з 19.03.2005 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]народження. 10 жовтня 2008 року вони припинили сімейно-шлюбні відносини в зв'язку з тим, що дружина залишила сім'ю. Прохає шлюб розірвати, судові витрати покласти на нього. Відповідачка позовні вимоги визнала повністю. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 19.03.2005 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO]народження. 10 жовтня 2008 року сторони припинили сімейно-шлюбні відносини в зв'язку з тим, що відповідачка залишила сім'ю. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд вважає необхідним шлюб розірвати, судові витрати покласти на позивача.

Outcome: approved