Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-11 00:00:00

Відповідач до попереднього розгляду справи позов по суті та за обставинами справи визнав повністю, про що надав суду письмову заяву. Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 25 травня 1999 року, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] народження, та сина [PERSON], [INFO] народження; з жовтня 2008 року вони з відповідачем припинили сімейно-шлюбні відносини з тих причин, що між ними виникла психологічна несумісність, вони перестали розуміти один одного, зникли почуття любові та поваги один до одного, вони не могли дійти до єдиної думки при вирішенні будь-яких сімейних питань, тому вони вирішили припинити подружні стосунки. На цей час вони проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть, вважає, що сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може. Розподіл спільного сумісного майна подружжя вони виконають у добровільному порядку, діти після розлучення залишаться на її вихованні та утриманні, вона не буде звертатися до відповідача з позовом про стягнення аліментів. Відповідач до попереднього розгляду справи надав суду заяву, у якій зазначив, що позов про розірвання шлюбу визнає у повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачкою, не заперечує проти ухвалення рішення про задоволення позову при попередньому розгляді справи. Позивачка при попередньому розгляді справи свій позов по суті та за обставинами справи підтримала у повному обсязі, просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, не заперечує проти ухвалення рішення при попередньому розгляді справи. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ст. ст. 130 ч.4 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ст. 174 ЦПК України. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зі згоди сторін суд ухвалює рішення при попередньому розгляді справи. Судом були досліджені такі докази, надані позивачем на підтвердження свого позову: Свідоцтво про реєстрацію шлюбу, свідоцтва про народження дітей. Дослідивши матеріали цивільної справи та вивчивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом були встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: Відповідно до свідоцтва про реєстрацію шлюбу, актовий запис [NUMBER] (а.с. 8) сторони дійсно заходяться у зареєстрованому шлюбі з 26 травня 1990 року. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] народження, та сина [PERSON], [INFO] народження( а.с. 8,9). У жовтні 2008 року сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з тих причин, що між ними виникла психологічна несумісність, вони перестали розуміти один одного, зникли почуття любові та поваги один до одного, вони не могли дійти до єдиної думки при вирішенні будь-яких сімейних питань, тому вони вирішили припинити подружні стосунки. На цей час сторони проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть, сімейно-шлюбні відносини не підтримують, на примирення не згодні, наполягають на розірванні шлюбу. Майнові питання щодо розподілу спільного сумісного майна подружжя між сторонами будуть вирішуватися у добровільному порядку. Діти після розірвання шлюбу залишаться на вихованні та утриманні позивачки, стягувати аліменти на утримання дітей позивачка на цей час наміру не має. Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок Його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, який згідно ст. 112 ч.2 СК України ухвалює рішення про розлучення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Суд вважає, що збереження та відновлення сім'ї сторін не доцільно, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу сторін неможливе, і даний шлюб підлягає розірванню, а позовна заява задоволенню; витрати, пов'язані з отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС, належить стягнути з відповідача. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved