Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-04 00:00:00

Позивачі та їх адвокат в засіданні, підтримуючи викладене в позові, мотивують наступним. В лютому 2008 року вони звернулися до ТОВ „Парус Інтер Тур” з питання придбання туру для відпочинку та поїздки до країни ОАЕ, з метою відпочити з 22.03.2008 року по 1.04.2008 року. За домовленістю вони, позивачі, повинні були відпочивати в 4-ох зірковому готелі „Оазіс Біч” у двухмісцевому номері на узбережжі моря з усіма зручностями та матимуть сніданки. Сторони уклали Договір № 0055/08 про надання туристичних послуг та сплатили повну вартість туру, що складало 39 444 грн.00 коп. Але по прибуттю до ОАЕ вони дізналися, що місць в готелі немає, так як не перераховано кошти з України. І їх поселять не на узбережжі, а в місті до розв'язання ситуації, що склалася. Тривалий час вони разом з менеджером фірми, що їх зустрічала, їздили та розшукували місця в готелях міста, поки не знайшли де переночувати. На наступний день їх переселили, поселили в готелі на узбережжі, але весь час менеджер приймаючої сторони висловлював своє незадоволення ситуацією, вказував на те, що перераховано кошти тільки на 2 дні і скоро їм, позивачам, не буде де жити. Що приводило до нервового стану позивачів та дитини. Дійшло до залякування їх названим працівником, вони зверталися до консула України і тільки тоді закінчилися погрози. За проживання в дорожчому готелі вони були вимушені сплатити свої кошти на суму 6 180 грн. Так як проплата за проживання з України не надходила, то їх переселили до 3-ох зіркового готелю. В якому були погані умови для проживання, приміщення мало неприємний, неохайний вигляд. За весь час у них не забрали ваучери на вселення. Так як наведені умови їх не задовольняли, останній готель мав антисанітарні умови, то вони перебронювали квітки і раніше передбаченого терміну вилетіли до м. Києва. Крім того, що була зіпсована відпустка та понесені відповідні матеріальні збитки, почала хворіти позивачка та дочка сторін. Що вважають причиненою моральною шкодою. А тому просять розірвати укладений договір про надання туристичних послуг, стягнути сплачені по договору кошти в сумі 39 444 грн. 00 коп., стягнути додатково сплачені готівкою кошти в сумі 6 180 грн. 00 коп. та відшкодувати моральну шкоду. Позивачам в сумі по 15 000 грн. кожному. А доньці в сумі 20 000 грн. Представники відповідачів позов не визнали. Представники ТОВ „Парус Інтер Тур” суду пояснили, що дійсно було укладено договір з позивачами про надання туристичних послуг. Але товариство виконало всі передбачені договором зобов'язання. А викладені обставини дійсно мали місце через те, що товариство не є туристичним оператором і вимушено звертатися до останніх. В даному випадку ТОВ „Парус Інтер Тур” звернулося до ПП „Омета Плюс”, що має брендову назву „Де Люкс Тур”. Товариство перерахувало кошти підприємству, отримало від підприємства ваучери на поселення для позивачів і передало їх стороні. А коли туристи вилетіли до точки призначення, то стало відомо про відсутність місць в готелі з викладених причин. Для вирішення питання про належний відпочинок товариство перераховувало власні кошти за кордон. А тому вважають, що не порушили прав позивачів і не причинили їм шкоди. Представник ПП „Омета Плюс” надав суду письмові заперечення. Звертає увагу суду на те, що між підприємством і позивачами не має ніяких угод і тому відсутні підстави вважати про порушення яких- небудь зобов'язань. Вважає належним відповідачем та особою яка повинна провести відшкодування позивачам іншого відповідача - ТОВ „Парус Інтер Тур”. Так як в договорі між товариством та позивачами вказано випадки, коли товариство не несе відповідальності перед позивачами. І спірний випадок цього не стосується. Вказує на те, що ЦК України передбачено що невиконання контрагентом боржника своїх зобов'язань не звільняє боржника від обов'язку зобов'язання виконати. А після проведення відшкодувань товариство може подати до них в суд для стягнення коштів в порядку регресу. Вказує на те, що відсутні підтвердження, що інший відповідач перераховував підприємству кошти і відсутні підстави вважати відносини підприємства і позивачів по справі як відносини зі споживачем. Дослідивши письмові докази та заслухавши сторони та їх представників, суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Встановлено, що 1.03.2008 року між позивачами по справі [PERSON], [PERSON], що також діяли в інтересах неповнолітньої дочки [PERSON] та відповідачем ТОВ „Парус Інтер Тур” укладено договір про надання туристичних послуг. Що підтверджується копією договору та поясненнями названих сторін. Згідно тексту договору сторони передбачили взаємні зобов'язання. На виконання умов договору товариством перераховані туристичному оператору „Де Люкс Тур”, що зареєстровано в Україні і має ліцензію на туроператорську діяльність як ПП „Омета плюс”, кошти для бронювання готелю та отримання для позивачів відповідних ваучерів на вселення та проживання. Що підтверджується електронною перепискою між відповідачами, рахунками №21 від 03.02.2008 року та № 25 від 04.02.2008 року, підтвердженням на бронювання. Згідно названих доказів метою перерахування коштів та бронювання місць було забезпечення поїздки позивачів на відпочинок в ОАЕ та проживання позивачів в готелі „Оазіс Біч” з 22.03.2008 року по 01.04.2008 року. Позивачі отримали відповідні ваучери з вказівкою на те, що ПП „Омета плюс”, що має торгову марку „Де люкс тур” дякує за користування послугами підприємства та вказує на дії, що потрібно вчинити позивачам по прибуттю в ОАЕ. Таким чином встановлено, що відповідач ТОВ „Парус Інтер Тур” виконав передбачені договором з позивачами, як то передбачено в п.3 тексту названого документа. Кошти було перераховано туроператору, отримано та передано позивачам всі необхідні документи. На думку суду, аналіз наданих доказів вказує на відповідність дій названого відповідача чинному законодавству та відсутність підстав вважати про порушення товариством прав позивачів. Так як товариство не діє як тур оператор і самостійно не здійснює бронювання готелю, що зроблено іншим відповідачем. По прибуттю на місце відпочинку позивачі з'ясували про відсутність місць в готелі „Оазіс біч”, через неперерахування коштів за це з України. В той час як судом з'ясовано, що отримані від позивачів кошти відповідач ТОВ „Парус Інтер Тур” в повному обсязі перерахував для вказаних цілей ПП „Омета плюс”. Через відсутність місць в готелі позивачі були вимушені шукати інше житло не в тому місці про яке обумовлено як місце відпочинку. Позивачі вимушені під час запланованого відпочинку разом з неповнолітньою дитиною вирішувати побутові проблеми, шукати захист від погроз, в решті решт поселитися в готелі нижчого класу. Що привело до того, що позивачі вимушені скоротити термін відпустки і повернутися раніше до дому. З пояснень сторін та матеріалів справи, вказані негативні наслідки для позивачів виникли саме з неперерахування відповідних коштів за проживання в названому готелі на названий період. Що привело до порушення прав позивачів і свідчить про необхідність їх судового захисту. При цьому суд вважає, що стороною яка повинна провести всі відшкодування позивачам є ПП „Омета плюс”. Так як з вини названою юридичної особи виникли порушення прав позивачів. При цьому суд не може погодитись з позицією представника підприємства про відповідальність в даному випадку товариства „Парус Інтер Тур” з підстав відсутності взаємовідносин між позивачами та приватним підприємством. Підставою для цього суду свідчать ті обставини, що саме ПП отримало кошти про бронювання готелю позивачам, підтвердило бронювання та від свого імені видало відповідні сертифікати на вселення і супровідну позивачам як туристам. А відтак і несе відповідальність за добросовісність дій перед позивачами та належне виконання названого. Суд не при має доводи представника ПП, що відповідальність повинно нести товариство через те, що серед обставин які звільняють товариство від відповідальності відсутнє посилання на такий випадок. При цьому суд керується тим, що товариство здійснило передбачені домовленістю з позивачами дії і документи на готель надавались підприємством. Посилання представника ПП „Омета плюс” на норми ЦК України що вказують на неможливість звільнення від відповідальності через невиконання своїх зобов'язань підрядниками не можливо застосувати в даному випадку. Так як названі підприємство та товариство не мають відносин як виконавець та підрядник. Крім того, посилання представника підприємства на названу норму свідчить про розуміння останнім існування між відповідачами відносин з приводу спору. Так само суд не може погодитись з тим, що не має підтверджень існування між відповідачами перерахувань в інтересах позивачів. Так як це спростовується наданими товариством доказами про переписку з приводу бронювання готелю та перерахування коштів. Вищевикладене у сукупності свідчить про необхідність захисту порушеного права позивачів, задоволення вимог за рахунок відповідача ПП „Омета плюс”. При вирішенні питання про розмір відшкодування суд виходить з наступного. Так як договір про надання туристичних послуг не було виконано, то він підлягає розірванню. А відтак і надані по договору кошти підлягають відшкодуванню з винної в порушенні прав позивачів прав. При цьому суд вважає за потрібне стягнути кошти в повному обсязі. Так як позивачі не добули передбачений термін на відпочинку і повернулися раніше. В вимогах про стягнення коштів в сумі 6 180 грн. 00 коп., суд вважає за потрібне відмовити. Так як названі витрати не підтверджені як витрати внаслідок порушення умов договору, а свідчать тільки про оплату певних послуг отриманих позивачами. Суд вважає, що позивачам причинено моральну шкоду, викликану в негативних наслідках порушення перебування в ОАЕ, в необхідності в період відпочинку займатися вирішенням проблем за позитивне вирішення яких позивачами сплачено фактично до відправку у подорож. Але враховуючи характер і тривалість моральних страждань позивачів, виходячи з принципів виваженості та поміркованості суд вважає, що на користь позивачів підлягає стягненню моральна шкода в сумі по 4 000 грн., та 6 000 грн. як сума моральної шкоди причинена неповнолітній дитині позивачів. Так як рішенням суду позов задовольняється, то на відповідача потрібно покласти відшкодування понесених позивачами судових витрат та стягнення витрат на користь держави.

Outcome: partial