Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-22 00:00:00

Позивач [PERSON]. просить суд стягнути з відповідача, управління державної служби охорони при ГУМВСУ в Харківській області, на його користь збитки за пошкоджений автомобіль в сумі 11104 гр., вартість проведеної оцінки збитків - 380 гр., судовий збір - 114 гр. 84 коп., 30 гр. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду, мотивуючи тим, що 21 березня 2008 р. [PERSON]., який працює у відповідача водієм, скоїв ДТП, внаслідок чого був пошкоджений його, позивача автомобіль, а тому відповідач, як володар джерела підвищеної небезпеки, повинен сплатити йому матеріальну шкоду та судові витрати. Сторони у судове засідання явилися. Позивач позовні вимоги підтримав і дав пояснення аналогічні позовній заяві. Представник відповідача проти позову заперечував. Він вважає, цей спір не є цивільно-правовим і повинен вирішуватися в порядку адміністративного судочинства, оскільки відповідач являється суб”єктом владних повноважень. Відповідачем у справі повинна бути держава України, бо автомобіль, яким управляла 3-я особа належить державі, а у відповідача цей автомобіль находиться на балансі. Тобто він, відповідач є неналежним. Також вважає, що винним у ДТП являється не 3-я особа, а позивач. 3-я особа проти позову заперечувала, бо вважає винним у ДТП позивача.. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. 21 березня 2008 р. [PERSON]., керуючи автомобілем Хюндай, д/н [NUMBER], який є на балансі відповідача, по вул. Сумській у м. Харкові порушив правила обгону, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем Фольцваген д/н [NUMBER]під керуванням водія-власника [PERSON].. Згідно постанови судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 квітня 2008 р., [PERSON]. визнаний винним у скоєнні ДТП та оштрафований на 17 гр., а вини з боку [PERSON]. не вбачається. У відповідності до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ. Виходячи з викладеного, у здійсненні ДТП винним являється 3-я особа, [PERSON].. Під час ДТП [PERSON]., знаходячись з відповідачем у трудових стосунках, керував автомобілем, який був на балансі у відповідача. Відповідно ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі / право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо/ володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. На підставі вказаного суд вважає відповідача володарем автомобіля - джерела підвищеної небезпеки, на якому було скоєна ДТП, а тому відповідач повинен відповідати за завдану шкоду. Заперечення відповідача про те, що вказаний автомобіль належить не йому, а державі, а тому за збитки повинна відповідати держава Україна являються необґрунтованими. Судом встановлено, що автомобіль, на якому було скоєна ДТП, знаходиться на балансі відповідача, який являється юридичною особою та знаходиться з водієм автомобілю у трудових відносинах. Виходячи з викладеного, суд вважає, що управління державної служби охорони при ГУМВСУ в Харківській області являється належним відповідачем і повинен компенсувати завдану шкоду. Внаслідок ДТП автомобілю позивача вчинена шкода на суму 11104 гр., за дослідження спеціаліста-автотоварознавця позивачем сплачено 380 гр., тобто загальна сума шкоди складає 11484 гр. / 11104 гр. + 380 гр. = 11484 гр./, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 11484 гр.. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір в сумі 114,84 гр. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду в сумі 30 гр. / а. с. 1-2/, що документально підтверджено, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути вказані судові витрати в сумі 144 гр. 84 коп. / 114,84 гр. + 30 гр. = 144 гр. 84 коп../ Загальна сума яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 11628 гр. 84 коп. / 11484 гр. + 144 гр. 84 коп. = 11628 гр. 84 коп./. Заперечення представника про те, що справа повинна розглядатися в порядку адміністративного судочинства, бо відповідач являється суб”єктом владних повноважень не ґрунтуються на законі, оскільки у відповідності до ст. 15 ЦПК України ця справа про захист порушених цивільних прав повинна розглядатися в порядку цивільного судочинства. По справі відповідач суб”єктом владних повноважень не являється.

Outcome: approved