Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-19 00:00:00

Прокурор Добровеличківського району Кіровоградської області 07.10.2008 року звернувся до суду з позовом в інтересах ВАТ “Державний ощадний банк України” від імені якого діє філія Добровеличківське відділення № 2979 до [PERSON], про стягнення заборгованості по кредитному договору посилаючись на те, що згідно кредитного договору № 639 від 10 квітня 2006 року укладеного між філією -Добровеличківське відділення № 2979 ВАТ “Державний ощадний банк України” та[PERSON] відповідачу був наданий кредит в сумі 5000 (п»ять тисяч) гривень на строк 18 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 9 жовтня 2007 року зі сплатою 26 % річних за користування кредитом, який до моменту звернення до суду з позовом відповідачем не повернутий. Просить постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь філії - Добровеличківське відділення № 2979 ВАТ “Державний ощадний банк України” заборгованість в сумі 12357,80 гривень, яка включає в себе заборгованість по кредиту та відсотки за користування кредитом та пеню за просрочення сплати взятого зобов”язання. В попередньому судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав повністю надавши суду пояснення, яке відповідає мотивації позовної заяви. Представник ВАТ „Державний Ощадний банк України” позовні вимоги прокурора в судовому засіданні підтримала повністю, суду пояснила, що відповідач не виконав умови кредитного договору та суму кредиту, також відсотки за користування кредитом не повернув, чим порушуються майнові інтереси банку. В попередньому судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі. Заслухавши пояснення прокурора, представника ВАТ „Державний Ощадний банк України”, дослідивши письмові матеріали справи судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини сторін: 10 квітня 2006 року ВАТ “Державний Ощадний банк України” (кредитор) в особі керуючої Добровеличківським відділенням № 2979 [PERSON] уклав договір з [PERSON] ( позичальник), про надання кредиту в сумі 5000 гривень на строк 18 місяців до 09 жовтня 2007 року на споживчі потреби. Відповідно до п. 1.1 названого договору за користування кредитом встановлена плата в розмірі 26% річних. Відповідач зобов”язаний погашати кредит щомісячно готівкою в сумі 294 грн., 12 коп. та повернути наданий кредит, проте на час розгляду спору в суді кошти позичальником кредитору не повернуті. Порушуючи умови кредитного договору відповідач порушив п.1.4 договору про своєчасне та повне погашення кредиту та плату процентів за користування. Відповідно до розрахунку заборгованості (а.спр.23) заборгованість відповідача перед ВАТ „ Державний Ощадний банк України” складається з суми кредиту - 5000 грн., пені за прострочення платежів по кредиту - 4768,40 грн. та відсотків за користування кредитом - 3198,40 грн. Відповідно до п. 3.2.4 при виникненні простроченої заборгованості за Кредитом чи відсотками Банк вправі здійснити погашення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави згідно з договором застави. При укладенні кредитного договору заставне майно по договору застави майна (п.1.1. договору) у вигляді меблів та побутової техніки , знаходились у володінні заставодавця[PERSON] і установі банку не передавалось. На момент розгляду справи в суді відповідач не повернув банку суму заборгованості по кредиту, суму нарахованих відсотків та пені за несвоєчасну сплату кредиту. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов”язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором , а позичальник зобов”язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов”язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов”язання. Пенею є неустойка, що обчисляється від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов”язання за кожен день прострочення виконання. Згідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Аналізуючи зібрані по справі докази, оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача, ґрунтуються на нормах чинного цивільного законодавства та кредитного договору украденого між відділенням ощадного банку № 2979 та [PERSON]. Суд прийшов до висновку , що[PERSON] не виконав умов договору та не виконав взяте на себе дійсне зобов”язання згідно з умовами договору щодо повернення суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю шляхом стягнення з[PERSON] кредиту, відсотків та пені за умовами укладеного нею кредитного договору в сумарному грошовому виразі - 12357,80 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved