Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-13 00:00:00

У лютому 2004 року [PERSON]. звернувся до суду з позовом до ЗАТ “Аванті-2000”, засновників ЗАТ „Аванті-2000” [PERSON]. та [PERSON]. про визнання угоди дійсною, посилаючись на те, що 12 квітня 2002 року між ним та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу готелю, який знаходиться за адресою [ADDRESS], який був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу [PERSON]. та зареєстрований в реєстрі під № 376. Вартість готелю згідно довідки-характеристики на нерухомість складає 85126 грн. Дана сума була передана відповідачу, що було завірено нотаріально. 10 квітня 2002 року він з відповідачем підписали акт прийому-передачі готельного комплексу, а 24 квітня 2002 року він зареєстрував договір купівлі-продажу готельного комплексу в державному Новомосковському бюро технічної інвентаризації, а також за рішенням Дніпропетровської районної ради Дніпропетровської області йому була передана земельна ділянка, на якій знаходиться готельний комплекс. Оскільки оригінали документів на право власності на зазначений готельний комплекс у нього були викрадені, а дублікат угоди купівлі-продажу та документи, додані до угоди він не може отримати у нотаріуса, який засвідчив угоду, у зв'язку з тим, що місце знаходження її на даний час не відоме, а її архів та реєстр за 2002 рік відсутній, а тому просив визнати за ним право власності на зазначений готельний комплекс. У березні 2005 року [PERSON]. надав уточнену та змінену позовну заяву, посилаючись на те, що готельний комплекс знаходиться у розпорядженні недобросовісного власника - відповідача по справі, у зв'язку з чим він не може розпоряджатися своєю власністю, оскільки його взагалі не допускають на об'єкт, у зв'язку з чим просив визнати дійсним угоду купівлі-продажу готельного комплексу, розташованого по в[ADDRESS], укладеного між ним та ЗАТ “Аванті-2000” 12 квітня 2002 року засвідчену приватним нотаріусом та зареєстровану Новомосковським бюро технічної інвентаризації, визнати право власності на зазначений готельний комплекс та зобов'язати відповідачів повернути йому готельний комплекс з недобросовісного володіння. Відповідач по даній справі ЗАТ „Аванті-2000” в особі представника [PERSON]. пред'явили зустрічний позов до [PERSON]., треті особи [PERSON]., [PERSON]., приватний нотаріус [PERSON]. про визнання угоди купівлі-продажу недійсною, посилаючись на те, що спірне майно належало та належить на праві власності ЗАТ “Аванті-2000”, дана угода фактично була удавана, укладена за попередньою змовою з відповідачем та без намірів створити юридичні наслідки, крім цього [PERSON]. ніяких коштів за готель ніколи не платив та не повинен був платити та у відповідача ніколи на руках не було оригіналу договору купівлі-продажу та інших документів, підтверджуючих його право власності на спірний об'єкт, а тому просили визнати недійсними: договір купівлі-продажу готелю та рішення № 27 від 06 травня 2002 року Дніпропетровського районної ради Дніпропетровської ради про передачу земельної ділянки в [ADDRESS] [PERSON]. Відповідачі [PERSON]. та [PERSON]. звернулися до суду також з позовом до [PERSON]. та [PERSON]. про визнання договору купівлі-продажу недійсним, посилаючись на те, що відповідач по їх позову [PERSON]. як голова правління ЗАТ „Аванті-2000” продав відповідачу [PERSON]. 12 квітня 2002 року за договором купівлі-продажу готель, який знаходиться за адресою [ADDRESS], вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу [PERSON]. та зареєстрований в реєстрі під № 376. Вказаний договір позивачі просили суд визнати недійсним, оскільки вказана в договорі сума 85126 грн. не відповідає дійсній вартості готелю, платежів з розстрочкою виплати, як передбачено додатком до договору, з боку [PERSON]. не відбувалися, вони не були повідомлені про вказану угоду, свого погодження на її здійснення не давали, договір купівлі-продажу готелю грубо порушує їх права та права працівників ЗАТ „Аванті-2000”, які б могли отримати від належного продажу об'єкту матеріальні блага. Всі позови об'єднані в одне провадження як такі, що виникли між тими ж сторонами та з одних та тих же правовідносин. В судовому засіданні позивач [PERSON]. та його представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Адвокат позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача ЗАТ „Аванті-2000” [PERSON]. в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить письмове повідомлення та через газету „Вісті Придніпров”я” № 77 (969) від 30 вересня 2008 року, про причини неявки суд не повідомив. Відповідачі [PERSON]. та [PERSON]. в судове засідання не з”явилися, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать письмове повідомлення та через газету „Вісті Придніпров”я” № 77 (969) від 30 вересня 2008 року, про причини неявки суд не повідомили. Приватний нотаріус [PERSON]. як третя особа по даним позовам в судове засідання не з”явилася, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить газета „Вісті Придніпров”я” № 77 (969) від 30 вересня 2008 року, про причини неявки суд не повідомила. Суд розглянув справу за відсутності відповідачів за даною справою представника ЗАТ „Аванті”, [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]. відповідно до ст.ст. 169, 224-228 ЦПК України. Суд вислухавши у судовому засіданні пояснення позивача, його представника та адвоката, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Так, судом встановлено, що 12 квітня 2002 року між позивачем та відповідачем ЗАТ “Аванті-2000” в особі голови правління [PERSON]. був укладений договір купівлі-продажу нежилого приміщення - готелю, розташованого по [ADDRESS], загальною площею - 21634,50 м2 на земельній ділянці 15700,00 м2 за 85126 гривень. Експертом з нерухомості Новомосковського бюро технічної інвентаризації була проведена оцінка готельного комплексу на суму 85126 гривень, про що свідчить довідка-характеристика на нерухомість. Даний договір купівлі-продажу був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу [PERSON]. та зареєстрований в реєстрі за № 376. 10 квітня 2002 року позивач з відповідачем підписали акт прийому-передачі готельного комплексу, а 24 квітня 2002 року позивач зареєстрував договір купівлі-продажу готельного комплексу в Новомосковському бюро технічної інвентаризації, яким йому було видано свідоцтво про право власності на готельний комплекс, що було зареєстровано в книзі реєстрів під № 98 від 24 квітня 2002 року та підтверджується копією реєстраційного посвідчення. Згідно рішення Дніпропетровської районної ради Дніпропетровської області № 27 від 06 травня 2002 року про відвід земельної ділянки, було скасовано право постійного користування земельної ділянки за ЗАТ “Аванті-2000” та на підставі договору купівлі-продажу готельного комплексу, акту прийому-передачі проданого об”єкту від 20 квітня 2002 року, свідоцтва про право власності виданого Новомосковським МБТІ №98 від 24 квітня 2002 року [PERSON]. надано земельну ділянку в розмірі 15700,00 м2 під будівництво готельного комплексу розташованого по [ADDRESS] на праві постійного користування. У відповідності до ст.227 ЦК України 1964 року договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально засвідчений, якщо хоч би однією з сторін є громадянин. Згідно ст.128 ЦК України 1964 року, право власності у набувача майна виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON]. у своїх письмових поясненнях зазначив що оригінал договору купівлі-продажу та оригінали додатків до нього були викрадені у зв'язку з чим він звертався до правоохоронних органів, що підтверджується довідками Ленінського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області (Т.1 а.с.169, 170-171). Дублікат договору купівлі-продажу готелю та документи, додані до договору позивач не має можливості отримати у нотаріуса, оскільки місце знаходження [PERSON]. не відоме, а архів та реєстр за 2002 рік приватного нотаріуса [PERSON]. відсутній, про що зазначено в довідці з обласного управління юстиції в Дніпропетровській області № 1090 від 22 жовтня 2003 року. Згідно наказу Міністерства юстиції України “Про затвердження Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно” від 18 лютого 2002 року за N 157/6445, договір купівлі-продажу нерухомого майна - готелю розташованого по [ADDRESS], був зареєстрований у Новомосковському МБТІ, про що свідчить реєстраційне посвідчення від 24.04.2002 року. У відповідності до ст.224 ЦК України 1964 року по договору купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцю, а покупець зобов'язується прийняти майно та оплатити за нього певні грошові кошти. Згідно копії додатку №1 до договору купівлі-продажу готелю - розписки голови правління [PERSON]. від 12 вересня 2002 року, вказано що він прийняв від [PERSON]. кошти в розмірі 85126 гривень за проданий готель, розташований по [ADDRESS], зазначена копія була завірена приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за №.997. (Т.1 а.с. 97). Таким чином, з боку позивача були виконані всі необхідні та суттєві умови, передбачені договором купівлі-продажу нерухомого майна. Відповідно до виписки з протоколу засновників ЗАТ “Аванті-2000” від 15 листопада 2002 року, було вибрано головою правління ЗАТ “Аванті-2000” [PERSON], йому делеговано усі повноваження, згідно Статуту ЗАТ “Аванті-2000”, яким передбачено, що голова правління має право укладати угоди від імені товариства.. Згідно ст.12 Статуту ЗАТ “Аванті-2000”, голова правління керує роботою Правління, він вправі без доручення здійснювати дії від імені АТ, уповноважений керувати поточними справами Товариства, виконувати рішення вищого органу АТ та Наглядової ради, представляти АТ у його відношеннях з третіми особами, вести переговори та укладати угоди від імені АТ, організовувати ведення протоколів. Згідно до ст.48 Закону України “Про господарські товариства” голова правління акціонерного товариства вправі без довіреності здійснювати дії від імені товариства. Таким чином, суд вважає, що договір купівлі-продажу від 12 квітня 2002 року готелю, розташованого по [ADDRESS], загальною площею 1634,50 м2 відповідає вимогам законодавства, підстави для визнання його недійсним відсутні. Крім цього в судовому засіданні представник позивача показав, що він не може в повній мірі користуватися правами власника майна, а в даному випадку готельного комплексу, оскільки відповідачі чинять йому перешкоди в користуванні і взагалі його не пускають до зазначеного готелю. Згідно ст.48 Закону України “Про власність” від 07.02 1991 року власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднанні з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, проте відповідачі [PERSON]. та [PERSON]. доказів на підтвердження своїх вимог не надали, та не спростували надані позивачем докази по справі. На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON]. є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Провадження в справі за позовом ЗАТ „Аванті-2000” в особі представника [PERSON]., який пред'явив зустрічний позов до [PERSON]., треті особи [PERSON]., [PERSON]., приватний нотаріус [PERSON]. про визнання угоди купівлі-продажу недійсним, підлягає закриттю відповідно до ст.. 205 п. 7 ЦПК України, оскільки юридична особа - позивач по даному позові ЗАТ „Аванті-2000” ліквідована, про що свідчить лист Головного управління статистики у Дніпропетровській області від 03.10.2008 року № 18/11-4968 про відсутність цього підприємства в Єдиному реєстрі підприємств, установ та організацій за станом на 01.10.2008 року. Позов [PERSON]. та [PERSON]. до [PERSON]. та [PERSON]. про визнання договору купівлі-продажу недійсним, підлягає залишенню без розгляду підставі ст.. 207 п. 3 ЦПК України в зв'язку з тим, що належним чином повідомлені позивачі по справі [PERSON]. та [PERSON]. тричі не з'явилися до суду без поважної причини та про причини неявки суд не повідомляли. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України, з відповідача ЗАТ „Аванті-2000”, в особі його засновників [PERSON]. та [PERSON]. на користь позивача [PERSON]. підлягають стягненню судові витрати по справі по сплаті судового збору в сумі 851.26 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн.

Outcome: approved