overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-05 00:00:00

В серпні 2008 року позивач ВАТ ЕК «Миколаївобленерго” звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначав, що відповідач проживаючи в будинку [ADDRESS] є споживачем електричної енергії, яку їй постачає позивач. 04.10. 2006 року в результаті огляду електроустановки споживача [PERSON] контролерами ВАТ ЕК «Миколаївобленерго” було встановлено самовільне підключення електроенергії до мереж енергопостачальника після відключення за заборгованість. Спожита таким чином електроенергія приладом обліку не враховувалась та не сплачувалась, що позивачем кваліфіковано як умисне порушення відповідачем Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМ України від 26 липня 1999 року (далі Правила), про що був складений відповідний акт. В зв’язку з чим, позивач просив стягнути з відповідачки 1666 грн.69 коп. на відшкодування збитків за спожиту, але недораховану електричну енергію. В зв'язку з тим, що відповідач добровільно не бажає відшкодовувати заподіяні збитки, позивач просив задовольнити позов. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги на підставах, викладених в позовній заяві. Відповідачка в судове засідання не з’явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася через оголошення в газеті відповідно до вимог ст.. 74 ЦПК України. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази по справі вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі і стягує з відповідача 1666грн. 69коп. матеріальної шкоди, так як між сторонами існує договір постачання енергоресурсами через приєднану мережу і споживач (абонент) зобов'язувався сплачувати вартість прийнятих ресурсів, дотримуватися передбаченого договором режиму їх використовування і забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичного устаткування. Згідно ст.614 ЦК України та п. 48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМ України від 26 липня 1999 року споживач електричної енергії несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадання електричної енергії у разі споживання електричної енергії поза приладів обліку. Так, з акту про порушення Правил №В-0611 від 04.10. 2006 року вбачається, що відповідачка самовільно підключила електроенергію до мереж енергопостачальника після відключення за заборгованість. Спожита таким чином електроенергія приладом обліку не враховувалась та не сплачувалась, За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі відповідно до ч. 4 ст. 1193 Цивільного Кодексу України, а тому стягує 1666,69 грн. У відповідності до ст. 88 ЦПК України сплату 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-05 00:00:00

В вересні 2008 року позивач звернувся в суд до відповідачів із позовною заявою про стягнення заборгованості за комунальні послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання у розмірі 2609,29 грн. у солідарному порядку, посилаючись на те що, відповідачі проживаючи в квартирі [ADDRESS] тривалий час не сплачують в повному обсязі комунальні послуги, надані їм позивачем і в наслідок чого з урахуванням строків позовної давності та часткової сплати відповідачами, станом на 01.08. 2008 року мають заборгованість в розмірі 2609 грн. 29 коп. В добровільному порядку відповідачі не сплачують заборгованість за комунальні послуги, незважаючи на неодноразові попередження про сплату боргу, тому вони вимушені звернутися до суду. Посилаючись на наведене, просили позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала. Відповідачі в суді позов визнали. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд без дослідження доказів по справі, вислухавши пояснення сторін, знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Судом встановлено, що відповідачі проживають в квартирі [ADDRESS] і. Між сторонами укладений договір про надання послуг з теплопостачання та гарячого водопостачання до помешкання відповідачів. Однак в порушення взятих на себе зобов’язань відповідачі не виконують договір, не сплачують щомісячно комунальні послуги, а тому мають заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 2609,29 грн. станом на 01.08. 2008 року. Відповідно до ст.ст. 64, 67-68, 156,162 Житлового Кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами і наймач та члени його сім’ї , які разом з ним проживають нарівні несуть солідарну відповідальність за зобов’язання, що випливають з договорів у встановлені терміни, проте порушуючи вимоги закону відповідачі платежі не сплачують, а тому станом на 01.08. 2008 року виникла заборгованість у розмірі 2609,29 грн. з урахуванням терміну позовної давності та часткової сплати. Прийнявши зобов'язання, відповідачі його не виконують, в зв'язку з чим відповідно до ст.ст.509, 510, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання підлягає виконанню в примусовому порядку. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає можливим стягнути з відповідачів на користь позивача 30грн. витрат на ІТЗ.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-05 00:00:00

В вересні 2008 року позивач звернувся в суд до відповідачів із позовною заявою про стягнення заборгованості за комунальні послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання у розмірі 3144,11 грн. у солідарному порядку, посилаючись на те що, відповідачі проживаючи в квартирі [ADDRESS] тривалий час не сплачують в повному обсязі комунальні послуги, надані їм позивачем і в наслідок чого з урахуванням строків позовної давності та часткової сплати відповідачами, станом на 01.08. 2008 року мають заборгованість в розмірі 2609 грн. 29 коп. В добровільному порядку відповідачі не сплачують заборгованість за комунальні послуги, незважаючи на неодноразові попередження про сплату боргу, тому вони вимушені звернутися до суду. Посилаючись на наведене, просили позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала. Відповідачі в суді позов визнали. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд без дослідження доказів по справі, вислухавши пояснення сторін, знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Судом встановлено, що відповідачі проживають в квартирі [ADDRESS] . Між сторонами укладений договір про надання послуг з теплопостачання та гарячого водопостачання до помешкання відповідачів. Однак в порушення взятих на себе зобов’язань відповідачі не виконують договір, не сплачують щомісячно комунальні послуги, а тому мають заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 3144,11 грн. станом на 01.08. 2008 року. Відповідно до ст.ст. 64, 67-68, 156,162 Житлового Кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами і наймач та члени його сім’ї , які разом з ним проживають нарівні несуть солідарну відповідальність за зобов’язання, що випливають з договорів у встановлені терміни, проте порушуючи вимоги закону відповідачі платежі не сплачують, а тому станом на 01.08. 2008 року виникла заборгованість у розмірі 3144,11 грн. з урахуванням терміну позовної давності та часткової сплати. Прийнявши зобов'язання, відповідачі його не виконують, в зв'язку з чим відповідно до ст.ст.509, 510, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання підлягає виконанню в примусовому порядку. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає можливим стягнути з відповідачів на користь позивача 30грн. витрат на ІТЗ.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-05 00:00:00

В вересні 2008 року позивач звернувся в суд до відповідачів із позовною заявою про стягнення заборгованості за комунальні послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання у розмірі 5787,62 грн. у солідарному порядку, посилаючись на те що, відповідачі проживаючи в квартирі [ADDRESS] тривалий час не сплачують в повному обсязі комунальні послуги, надані їм позивачем і в наслідок чого з урахуванням строків позовної давності та часткової сплати відповідачами, станом на 01.08. 2008 року мають заборгованість в розмірі 5787,62 грн. В добровільному порядку відповідачі не сплачують заборгованість за комунальні послуги, незважаючи на неодноразові попередження про сплату боргу, тому вони вимушені звернутися до суду. Посилаючись на наведене, просили позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала. Відповідачі в суді позов визнали. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд без дослідження доказів по справі, вислухавши пояснення сторін, знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Судом встановлено, що відповідачі проживають в квартирі [ADDRESS] і. Між сторонами укладений договір про надання послуг з теплопостачання та гарячого водопостачання до помешкання відповідачів. Однак в порушення взятих на себе зобов’язань відповідачі не виконують договір, не сплачують щомісячно комунальні послуги, а тому мають заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 5787,62 грн. станом на 01.08. 2008 року. Відповідно до ст.ст. 64, 67-68, 156,162 Житлового Кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами і наймач та члени його сім’ї , які разом з ним проживають нарівні несуть солідарну відповідальність за зобов’язання, що випливають з договорів у встановлені терміни, проте порушуючи вимоги закону відповідачі платежі не сплачують, а тому станом на 01.08. 2008 року виникла заборгованість у розмірі 5787,62грн. з урахуванням терміну позовної давності та часткової сплати. Прийнявши зобов'язання, відповідачі його не виконують, в зв'язку з чим відповідно до ст.ст.509, 510, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання підлягає виконанню в примусовому порядку. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає можливим стягнути з відповідачів на користь позивача 30грн. витрат на ІТЗ.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-05 00:00:00

В серпні 2008 року позивач звернувся в суд до відповідача із позовною заявою про стягнення заборгованості за комунальні послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання у розмірі 2938,69 грн., посилаючись на те що, відповідач проживаючи в квартирі [ADDRESS] тривалий час не сплачує в повному обсязі комунальні послуги, надані йому позивачем і в наслідок чого з урахуванням строків позовної давності та часткової сплати відповідачем, станом на 01.08. 2008 року має заборгованість в розмірі 2938 грн. 69 коп. В добровільному порядку відповідач не сплачує заборгованість за комунальні послуги, незважаючи на неодноразові попередження про сплату боргу, тому вони вимушені звернутися до суду. Посилаючись на наведене, просили позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала. Відповідач в суді позов визнав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд без дослідження доказів по справі, вислухавши пояснення сторін, знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач проживає в квартирі [ADDRESS] у місті Миколаєві. Між сторонами укладений договір про надання послуг з теплопостачання та гарячого водопостачання до помешкання відповідача. Однак в порушення взятих на себе зобов’язань відповідач не виконує договір, не сплачує щомісячно комунальні послуги, а тому має заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 2938,69 грн. станом на 01.08. 2008 року. Відповідно до ст.ст. 64, 67-68, 156,162 Житлового Кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами і наймач та члени його сім’ї , які разом з ним проживають нарівні несуть солідарну відповідальність за зобов’язання, що випливають з договорів у встановлені терміни, проте порушуючи вимоги закону відповідач платежі не сплачує, а тому станом на 01.08. 2008 року виникла заборгованість у розмірі 2938,69 грн. з урахуванням терміну позовної давності та часткової сплати. Прийнявши зобов'язання, відповідач його не виконує, в зв'язку з чим відповідно до ст.ст.509, 510, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання підлягає виконанню в примусовому порядку. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає можливим стягнути з відповідачів на користь позивача 30грн. витрат на ІТЗ.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. Зацікавлені особи: Бериславська державна нотаріальна контора; Червономаяцька сільська рада Бериславського району Херсонської області. В обґрунтування своїх вимог заявниця посилається на те, що [INFO] померла мати- [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй земельну ділянку площею 5,4 га, яка розташована в межах території Павлівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області. Спадщину заявниця прийняла, але при оформлені документів на видачу свідоцтва про право на спадщину, нотаріус заявила, що необхідно встановити факт родинних відносин між нею та померлою [PERSON] В свідоцтві про народження заявниці, в графі батьки, мати записана як [PERSON] . 12.11.1954 року мати вийшла заміж за “ [PERSON] ” і в свідоцтві про одруження значиться, що в шлюб з [PERSON] вступила “ [PERSON] ”. В судовому засіданні заявниця наполягала на задоволенні заявлених вимог, посилаючись на викладене в заяві. Представник заінтересованої особи Червономаяцької сільської ради Козловська Т.Г. проти задоволення заяви не заперечувала. Представник заінтересованої особи Бериславської державної нотаріальної контори в судове засідання не з ? явився, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Суд вважає можливим справу розглянути у відсутність представника Бериславської державної нотаріальної контори. Вислухавши пояснення заявника та представника Червономаяцької сільської ради, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву підлягаючою задоволенню із слідуючих підстав. Відповідно до ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено: Відповідно копії свідоцтва про народження, мати заявниці значиться як - [PERSON] (а.с.-19), яка після укладення шлюбу, взяла прізвище чоловіка- “ [PERSON] ”, а вже після укладення другого шлюбу в свідоцтві про одруження, ім'я матері заявниці помилково зазначено “[PERSON]”, яка взяла прізвище чоловіка “[PERSON]” (а.с.-8). Згідно копії свідоцтва про смерть І-КГ № [NUMBER] , [INFO] померла мати заявниці- [PERSON] в с. Червоний Маяк Бериславського району Херсонської області (а.с.-12). Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, розташованої в межах території Павлівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, площею 5,4 га. згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, яку хоче прийняти заявниця, та фактично її прийняла, але через розбіжність написання іменні матері в документах, заявниця позбавлена цієї можливості. Таким чином факт визнання померлої [INFO] [PERSON] рідною матір'ю заявниці знайшов підтвердження у судовому засіданні. Його встановлення несудовим шляхом неможливо. Цей факт має для заявника юридичне значення, поскільки з ним пов'язано отримання заявником спадщини. На основі ст. ст. 256 п. 1, 259 ЦПК України

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON]. про усунення перешкод в користуванні квартирою [ADDRESS], мотивуючи свої вимоги тим що вона та її дочка [PERSON]є власниками зазначеної квартири в рівних частках на підставі свідоцтва про право власності на житло від 15.04.1994р. Відповідач по справі - чоловік її дочки, який з січня 2007 року в спірній квартирі не мешкає, комунальні послуги не оплачує. Вона - позивачка по справі є інвалідом 2 групи, оплата комунальних послуг на особу яка в квартирі фактично не мешкає ставить її в скрутне матеріальне становище. Крім того, реєстрація відповідача в квартирі перешкоджає їй та її дочці в повній мірі розпорядитися належним їм майном. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному об'ємі. Відповідач будучі належним чином повідомлений про дату та місце слухання справи, в судове засіданні не явився, причин неявки суду не повідомив. Суд , зі згоди позивача по справі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача по доказах, що є в справі шляхом ухвалення заочного рішення. Вислухав позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно до свідоцтва про право власності на житло від 15 квітня 1994 року [PERSON] та [PERSON]є власниками квартири [ADDRESS]. Відповідач по справі - колишній чоловік [PERSON]., що підтверджується свідоцтвом про розлучення від 03 грудня 200 року, актовий запис № 567, зі згоди позивачки по справі був зареєстрований в спірній квартирі. Але з січня 2007 року в зазначеній квартирі не мешкає, комунальні послуги не сплачує. Місце мешкання [PERSON]. на сьогодні не відоме. Реєстрація відповідача перешкоджає позивачці у володінні та користуванні своєю власністю, оскільки вона вимушена оплачувати комунальні платежі ще за одну людину, що, враховуючі те, що остання є інвалідом другої групи» становить її в скрутне матеріальне становище. Згідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На підставі ст.391 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 24 грудня 1994 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі у відділі реєстрації актів громадянського стану Татарбунарського району Одеської області, про що було зроблено актовий запис за №131. Даний шлюб для них обох первинний, від шлюбу народилися діти: донька [PERSON] - [INFO] та донька [PERSON] - [INFO]. Позивачка вважає, що їх сім'я остаточно розпалася, тому що вони одружилися, не пізнавши належним чином одне одного, у них різні погляди на життя, такий шлюб не принесе щастя нікому, в зв'язку з чим вона просить розірвати шлюб у судовому порядку, на примирення не згодна. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу, яка передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення та доводи учасників процесу, дослідивши матеріали справи та згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Зі свідоцтва про одруження /а.с.5/ вбачається, що 24 грудня 1994 року був укладений шлюб між [PERSON], 1970 року народження, та [PERSON], 1978 року народження, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Татарбунарського району Одеської області, актовий запис №131. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, у зв'язку з чим суд вважає, що шлюб має бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-05 00:00:00

11 лютого 2008 року ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Одеське РУ» ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (надалі ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит»)звернулось до суду з позовом до [PERSON]., [PERSON] в якому мотивуючи тим, що відповідачі отримали грошові кошти та своєчасно їх не повернули. 19 травня 2008 року позивач уточнивши позовні вимоги (а.с. 56-57) просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором у розмірі 184 691,43 гривень та судові витрати. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та пояснив, що між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON]. 27 грудня 2006 року був укладений кредитний договір за яким позивач надав їй в кредит 100 000,00 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] поручилась за [PERSON]. У судове засідання не з'явилися відповідачі, які були належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи, від них не надійшло повідомлення про причини неявки, тому суд ухвалює заочне рішення, так як представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи. Суд вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 27 грудня 2006 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON]. був укладений кредитний догорів № 11к-179 (а.с. 11-15). Відповідно до зазначеного договору позивач надав відповідачу кредит в розмірі 100 000,00 доларів США під 12,00 % річних. В забезпечення виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором було прийнято поруку у [PERSON] (а.с.17-19). Відповідачі належним чином не виконують умови договору, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 184 691,43 грн. (а.с.58). Згідно ст. 26 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно с. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо за договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики. При таких обставинах позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved