Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-06 00:00:00

У 2008 р. [PERSON]., в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю “Сількомунсервіс” звернувся до суду з позовною заявою про визнання за останнім права власності на об'єкти нерухомості, а саме: адміністративну будівлю літ. “А1Н”, загальною площею 102,3 кв.м., прибудову літ. “а” загальною площею 9,8 кв.м., прибудову літ. “а1” загальною площею 9,5 кв.м., гараж літ. “Б”, загальною площею 252,9 кв.м., склад літ. “В”, загальною площею 185,0 кв.м., склад літ. “Г”, загальною площею 123,6 кв.м., К.П. літ. “Д”, загальною площею 10,8 кв.м., столярний цех літ. “Е”, загальною площею 467,5 кв.м., прибудову літ. “е” загальною площею 54,4 кв.м., прибудова літ. “е1”загальною площею 29,9 кв.м., гараж літ. “Ж”, загальною площею 88,1 кв.м., склад літ. “З”, загальною площею 42,4 кв.м., пилораму літ. “И”, загальною площею 121,9 кв.м., вбиральню літ. “К”, паркан №1, ворота №2, ворота №3, колодязь літ. “К”4 м., що розташовані за адресою: [ADDRESS], зобов'язання Ізюмського бюро технічної інвентаризації здійснити реєстрацію права власності на зазначені об'єкти нерухомості. Суд заслухавши доводи позивача яка вказує, що за об'єктивних обставин зазначених в позовній заяві, останній без втручання судових органів не в змозі належним чином володіти, користуватися та розпоряджатися спірним об'єктом нерухомості. Відповідач в судовому проти позову не заперечує. Суд дослідивши надані докази, перевіривши матеріали справи та доводи сторін, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного: З моменту створення ТОВ “Сількомунсервіс” та по сьогоднішній день, зазначений суб'єкт господарювання мав юридичну адресу: [ADDRESS]. Таким чином позивач з моменту створення, тобто з 1998 р. та станом по сьогоднішній день володіє спірними об'єктами нерухомості. Відповідно до п.1.3. Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, за №7/5 від 07.02.02 р., реєстрацію прав на нерухоме майно здійснюють підприємства бюро технічної інвентаризації у межах визначених адміністративно - територіальних одиниць на підставі правовстановлюючих документів. З метою реєстрації права власності на вищезазначені об'єкти нерухомості у відповідності до п 1.3. зазначеного нормативного акту, позивач звернувся до Ізюмського бюро технічної інвентаризації. Однак, в реєстрації прав власності на вищезазначений об'єкт нерухомості та внесенні відомостей до реєстру прав власності на нерухоме майно позивачу було відмовлено, до надання позивачем правовстановлюючого документу на об'єкти нерухомості. Таким чином, судом було встановлено, що право власності позивача на спірні об'єкти нерухомості не визнається. Нормативним обґрунтуванням відмови Ізюмського бюро технічної інвентаризації в встановленні (реєстрації) прав власності на самочинно збудований об'єкт нерухомості, п.1.6. Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, за №7/5 від 07.02.02 р., яким визначено, що реєстрації підлягають права власності тільки на об'єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку, за наявності матеріалів технічної інвентаризації, підготовлених тим БТI, яке проводить реєстрацію права власності на ці об'єкти, на підставі правовстановлюючих документів. Як було встановлено в судовому засідання позивач станом на день розгляду даної справи, не в змозі зареєструвати право власності на спірні об'єкти нерухомості за причини втрати правовстановлюючого документу. Як свідчать матеріали справи, спірні об'єкти нерухомості, зокрема адміністративна будівля літ. “А1Н”, загальною площею 102,3 кв.м., прибудова літ. “а” загальною площею 9,8 кв.м., прибудова літ. “а1” загальною площею 9,5 кв.м., гараж літ. “Б”, загальною площею 252,9кв.м., склад літ. “В”, загальною площею 185,0 кв.м., склад літ. “Г”, загальною площею 123,6 кв.м., К.П. літ. “Д”, загальною площею 10,8 кв.м., столярний цех літ. “Е”, загальною площею 467,5 кв.м., прибудова літ. “е” загальною площею 54,4 кв.м., прибудова літ. “е1”загальною площею 29,9 кв.м., гараж літ. “Ж”, загальною площею 88,1 кв.м., склад літ. “З”, загальною площею 42,4 кв.м., пилорама літ. “И”, загальною площею 121,9 кв.м., вбиральня літ. “К”, паркан №1, ворота №2, ворота №3, колодязь літ. “К”4м., розташовані на земельній ділянці що використовуються виключно позивачем та порушення прав інших осіб - землекористувачів, а також встановлений земельний сервітут виключається. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з технічного паспорту виконаного Ізюмським бюро технічної інвентаризації від 19.01.2007 р., спірні об'єкти нерухомості були побудовані у відповідності до вимог діючого законодавства та не мають статусу самочинного будівництва, оскільки в зазначеному технічному паспорті відсутній відповідний штам бюро технічної інвентаризації про виявлення самочинного будівництва. Згідно ст. 124 Конституції України, відповідно до якої правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності. За вищевикладених обставин суд вважає, що існують всі правові підстави для задоволення позовних вимог позивача про визнання права власності на спірні об'єкти нерухомості, а саме: адміністративну будівлю літ. “А1Н”, загальною площею 102,3 кв.м., прибудову літ. “а” загальною площею 9,8 кв.м., прибудову літ. “а1” загальною площею 9,5 кв.м., гараж літ. “Б”, загальною площею 252,9 кв.м., склад літ. “В”, загальною площею 185,0кв.м., склад літ. “Г”, загальною площею 123,6 кв.м., К.П. літ. “Д”, загальною площею 10,8 кв.м., столярний цех літ. “Е”, загальною площею 467,5 кв.м., прибудову літ. “е” загальною площею 54,4 кв.м., прибудову літ. “е1”загальною площею 29,9 кв.м., гараж літ. “Ж”, загальною площею 88,1 кв.м., склад літ. “З”, загальною площею 42,4 кв.м., пилораму літ. “И”, загальною площею 121,9 кв.м., вбиральню літ. “К”, паркан №1, ворота №2, ворота №3, колодязь літ. “К”4 м., що розташовані за адресою: [ADDRESS] Вирішуючи даний спір суд вважає за необхідне судові витрати покласти на позивача, оскільки спір доведено до суду не з вини відповідача.

Outcome: approved