overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до відповідачки [PERSON]- про розірвання шлюбу. Свою заяву позивач пояснює тим, що він 05 липня 2002 року зареєстрував шлюб з відповідачкою по справі у Домантівській сільській раді Золотоніського району Черкаської області за актовим записом № 6. Від шлюбу вони мають дитину - дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачкою. Причиною припинення шлюбних відносин є те, що з відповідачкою по справі їх сімейне життя не склалося, оскільки у них різного складу характери, між ними часто виникають сварки, вони стали не розуміти одне одного, відповідач не може забезпечити сімейного затишку, що привело до втрати почуттів і поваги один до одного. Вони не ведуть спільного господарства, не мають спільного сімейного бюджету, проживають окремо. Позивач на позовних вимогах наполягав повністю та просив суд справу розглянути у його відсутність. Відповідач позовні вимоги визнала та просила справу розглянути у її відсутність, а про прийняте рішення її повідомити. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сім'я остаточно розпалась, для її відновлення можливостей немає, подальше спільне проживання стало неможливим, шлюб існує формально. Оскільки позов судом задовольняється, але позивач клопотав про те, щоб витрати по справі покласти на нього, то суд звільняє відповідача від сплати державного мита при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу, стягнувши мито в доход держави з позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому вона вимагає розірвати шлюб між нею і відповідачем, зареєстрований в Стрижавській селищній раді Вінницького району 05.04.1996р., актовий запис № 13. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала та пояснила, що з відповідачем по справі зареєструвала шлюб 05.04.1996 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] року народження. Шлюбні стосунки не склалися, оскільки сторони по справі люди з різними характерами, поглядами на життя, виховання дитини, ведення господарства, що призвело до того, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного та проживають окремо вісім років. Позивач дійшла до твердого висновку, що шлюб існує лише формально, на примирення вона не згодна, тому звернулася до суду з даним позовом. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не з”явився хоча про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, клопотання про розгляд справи у його відсутності не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Ст.4 Сімейного Кодексу України визначає, що шлюб грунтується на вільній згоді чоловіка та жінки укласти шлюбні відносини та створити сім"ю. Ст.110 Сімейного Кодексу України вказує на право подружжя, подати до суду заяву про розірвання шлюбу в разі незгоди подальшого збереження шлюбних відносин. Враховуючи, що шлюб сторін існує лише формально, суд вважає що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-27 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26 вересня 1998 року, і від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] народження, який проживає та знаходяться на повному утриманні позивачки. [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Причиною цього стало те, що в період шлюбу між сторонами склалися стійкі неприязні відносини, сторони між собою зв'язки не підтримують, з 2000 року відповідач проживає в Російській Федерації. Позивачка в судовому засіданні ствердила свої позовні вимоги і наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивачка на примирення не згідна, наполягає на розірвання шлюбу, спільно з відповідачем не проживає і відносини між собою сторони не підтримують і збереження сім'ї в таких умовах неможливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-27 00:00:00

31 липня 2008 року [PERSON] звернулася до Іллічівського міського суд Одеської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с.5). Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з 24 липня 2004 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем, який було зареєстровано в органі РАЦС Іллічівського міського управління юстиції Одеської області. Мають спільну дитину - [PERSON], [INFO] року народження. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинені, сумісне господарство не ведеться, взаємні обов'язки не виконуються. Примирення вважає не можливим. За таких обставин вона (позивачка) вимушена звернутися до суду із зазначеним позовом. Позивачка в судовому засіданні підтримала позов та просить задовольнити його. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечує проти його задоволення. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, за наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідно-сини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24 липня 2004 року в органі РАЦС Іллічівського міського управління юстиції Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим органом РАЦС Іллічівського міського управління юстиції Одеської області 24 липня 2004 року, актовий запис №4 (а.с.217). Сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO] року народження року народження (а.с.18). Шлюб у сторін - перший. Сім'я розпалася і її збереження не можливо, тому що між сторонами склалися вкрай неприязні стосунки. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, та інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. На примирення сторони не згодні. У відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Висновки суду підтверджуються поясненнями сторін та матеріалами справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-27 00:00:00

31 липня 2008 року [PERSON] звернулась до Іллічівського міського суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] року народження у розмірі 500 гривень і до повноліття дитини та на утримання дружини 250 гривень до 06 червня 2010 року. Свої вимоги в судовому засіданні позивачка змінила, та просила стягнути на її користь аліменти у розмірі 350 гривень на утримання доньки до її повноліття. Від позовних вимоги, щодо стягнення аліментів на утримання дружини позивачка відмовилась. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач зі зміненими позовними вимогами позивачки погодився і не заперечував, щоб з нього щомісячно утримували аліменти на дитину у розмірі 350 гривень до досягнення повноліття дитини. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідача у розмірі 350 підлягають задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, від якого у них народилась донька [PERSON], [INFO] року народження. Батьком дитини є [PERSON](а.с. 5). Позивачка має намір розірвати шлюб, після якого дитина буде проживати з нею. Таким чином, правовідносини між сторонами регулюються ст. 180 СК України, відповідно до якого батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ст. 181 СК України). Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, що буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З обліком представлених суду сторонами доказів, з урахуванням вимог позивачки про стягнення аліментів, суд визначив, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню, і з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини аліменти у розмірі 350 щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Підлягає стягненню з відповідача судовий збір в розмірі 8 грн. 50 коп., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 7 грн. 50 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-28 00:00:00

Позивач звернулась з даним позовом до відповідачів, обґрунтувавши його тим, що 02.07.2006 року між нею та [PERSON] , [PERSON] було укладено договір позики. У відповідності до умов зазначеного договору, нею відповідачам було передано 50000 грн. Відповідачі в свою чергу взяли на себе зобов`язання повернути отримані кошти в строк до 01.11.2007 року. На підтвердження укладення договору позики, відповідачами було надано розписку, в якій зобов`язались повернути позику у встановлений строк. Проте, у зазначений строк відповідачі гроші не повернули і на вимоги позивача з приводу повернення позики ніяким чином не відреагували. Просить стягнути з відповідачів солідарно на її користь борг в сумі 50000 грн. та судові витрати по справі. Позивач та його представник в судове засідання з`явились, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, за наявними матеріалами справи та ухвалив розглядати справу заочно, про що позивач не заперечувала. Заслухавши пояснення позивача і його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обгрутовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.07.2006 року між позивачем та відповідачами було укладено договір позики, у відповідності до умов якого, позивач передав відповідачам 50000 грн., а відповідачі в свою чергу взяли на себе зобов`язання повернути отримані кошти в строк до 01.11.2007 року. На підтвердження укладення договору позики, відповідачами було власноруч написано розписку, в якій зобов`язались повернути позику у визначений строк, тобто до 01.11.2007 року (а.с. 2). Проте, у зазначений строк відповідачі борг не повернули і на вимоги позивача з приводу повернення позики ніяким чином не відреагували. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За наведених обставин, враховуючи, що відповідачі добровільно не бажають виконати взяте на себе зобов`язання по поверненню боргу, суд вважає можливим стягнути з відповідачів солідарно борг в сумі 50000 грн. за договором позики за порушення грошового зобов`язання. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до відповідачки про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15.06.1985 року Чернівецьким міськвідділом РАГС , актовий запис № 934. Посилається в позовній заяві позивачка на те, що з відповідачем різні характери, що заважає нормально будувати сімейні стосунки. В наслідок цього, вони неодноразово припиняли свої подружні стосунки. Вона прийшла до висновку, що сім'я розпалась і подальше подружнє життя з відповідачем є неможливим. Відповідач також прийшов до висновку про необхідність розірвання даного шлюбу. Від даного шлюбу у них неповнолітніх дітей немає. При проведенні попереднього судового засідання позивачка в зал судового засідання не з”явилася, направила заяву в якій позов підтримала повністю , просила справу розглянути у її відсутності. Відповідач в зал судового засідання не з”явився, направив заяву в якій позов визнав повністю, просив розгляд провести у його відсутності. Дослідивши письмові докази, які були у справі, суд вважає, що позов обґрунтований. На підставі ч.4 ст.130 та ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дане визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси, свободи інших осіб. Суд дослідивши всі матеріали справи в їх сукупності, вислухавши сторін, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружні стосунки вже протягом довгого часу, не ведуть спільного господарства, спільного сімейного бюджету. Суд вважає, що за такими обставинами даний шлюб слід розірвати, так як сім'я розпалась остаточно і поновленню не підлягає. Шлюб між сторонами на даний час існує тільки формально і сам факт перебування їх в зареєстрованому шлюбі дає підстави сторонам для взаємних образ, скандалів і сварок. Враховуючи вище викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-28 00:00:00

[PERSON]. звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини посилаючись на те, що [INFO]померла його дружина [PERSON]. Згідно договору дарування від 16.10.1972 р. їй належало половину будинку по [ADDRESS], де вона була зареєстрована. На час смерті дружини позивач був зареєстрований по [ADDRESS]. Оскільки вони перебували в зареєстрованому шлюбі, він займався похованням дружини та продовжує доглядати будинок, який залишився, то вважав, що фактично прийняв спадщину. Оскільки ним було пропущено 2 дні для звернення в нотаріальну контору, то нотаріальна контора відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину. Тому змушений звернутися для вирішення даного спору до суду. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просить його задовольнити та визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини. Відповідачка позов визнала та пояснила, що є дочкою позивача і не претендує на спадщину, не заперечує проти того, щоб батько оформив її на себе. Суд, в межах заявлених вимог позивача, дослідивши надані сторонами докази та заслухавши сторін, вважає, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими та підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO]померла дружина позивача [PERSON]., про що свідчить свідоцтво про смерть /а.с.3/. Згідно договору дарування від 16.10.1972 р. [PERSON]. належала 1/2 будинку по [ADDRESS]/а.с.7- 8/. Про те, що позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. свідчить довідка відділу реєстрації актів громадянського стану від 15.05.2008 р. /а.с.5/. Як видно з довідки про склад сім”ї від 4.08.2008 р. в будинку були зареєстровані [PERSON]. та [PERSON]./а.с.6/. Про те, що відповідачка є дочкою померлої свідчить копія свідоцтва про народження /а.с.4/. Нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв”язку з пропущеним строком для прийняття спадщини. Згідно ст.1272 ЦК України за позовом спадкодавця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач ствердив, що був переконаний, що він звернувся до нотаріальної контори рівно через півроку. Пропустив термін в два дні із-за стану здоров”я, який погіршився в зв”язку з смертю дружини. Тому суд приходить до висновку, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, а отже йому слід визначити додатковий строк до трьох місяців для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-28 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує наступним. 12.12.1996 року уклала з [PERSON]. шлюб. Від шлюбу народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO]та син [PERSON], [INFO]. Від квітня 2008 року шлюбні стосунки припинені. Причиною цього є різні неполадки, образи, сварки. Відповідач живе своїми інтересами, більше часу проводить поза сім”єю. Це призвело до віддалення та втрати почуття поваги та любові. Відповідач працює дільничним інспектором, свою заробітну плату скриває та не захищає дружину перед своїми батьками, які хочуть її прогнати та вимагають виписатися з квартири. При такому ставленні чоловіка позивачка переживає нервові стреси, від чого страждають діти. Тому просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просить не надавати їм термін для примирення, так як з квітня 2008 року вона найняла квартиру та перейшла проживати туди з дітьми. За цей період відповідач не відвідував її та дітей, тобто не вжив заходів для примирення. З батьками відповідача проживати не може, а він не може вийти із під впливу батьків. Тому просить шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що зберігати шлюб недоцільно, оскільки він не залишить свою особисту власність, яку має у батьків, а позивачка там проживати не хоче. Буде матеріально допомагати дітям та піклуватися про них. Згідний понести витрати пов”язані з розірванням шлюбу та не заперечує, щоб діти проживали з матір”ю. Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги позивачки є обгрунтованими і підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони одружилися 12.12.1996 року /а.с.4/. Від шлюбу мають неповнолітніх синів [PERSON], [INFO]та [PERSON], [INFO] /а.с.5/. Причиною розлучення є те, що сторони не змогли створити міцної сім”ї, мають різні погляди на життя, ведення господарства та виховання дітей. Подальше перебування у шлюбі є недоцільним, а збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та інтересам неповнолітніх дітей, що дає підставу у відповідності до ст.112 Сімейного кодексу України постановити рішення про розірвання шлюбу. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 110, 112 Сімейного Кодексу, ст.209, 212, 214-215 ЦПК України, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-28 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за отриману теплову енергію на суму 1647грн. 12коп. станом на 1.05.2008р. У судовому засіданні представник позивача зменшив позовні вимоги до 1047грн. 12коп. прохаючи стягнути зазначену суму, оскільки відповідачі після пред'явлення позову частково сплатили борг на суму 600грн. Відповідачі, належно повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, виходячи з наявних у справі матеріалів. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Відповідачі споживають теплову енергію. Між ними та позивачем склалися правовідносини з приводу надання послуг теплопостачання, про що свідчать особовий рахунок та наявність розрахункової книжки. Сума боргу підтверджується відповідним розрахунком і з урахуванням часткової сплати боргу станом на 1.05.2005р. складає 1047грн. 12коп.(1647,12 - 600) та підлягає стягненню з відповідачів. При цьому суд керується п.5 ч.3 ст.20 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” від 24.06.2004 р., п.17, п.20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630, згідно до яких споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, відповідно до нормативів(норм) споживання або за показаннями засобів обліку (побудинкових або квартирних лічильників). Квартира є власністю відповідачів і вони повинні нести відповідальність за зобов'язаннями, пов'язаними з майном. Дані відносини регулюються ст.360 ЦК України. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідачів на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 51 грн., по 25грн. 50коп. з кожного, та на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на суму 30 грн., по 15 грн. з кожного. На підставі ст.360 ЦК України, ч.2 ст.651 ЦК України, п.5 ч.3 ст.20 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” від 24.06.2004 р., п.17, п.20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-28 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за отриману теплову енергію на суму 1489грн. 06коп. станом на 1.05.2008р. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, зазначивши, що відповідач користується послугами комунального підприємства, але за них не розраховується на протязі тривалого часу. Відповідач, належно повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, виходячи з наявних у справі матеріалів. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Відповідач споживає теплову енергію. Між ним та позивачем склалися правовідносини з приводу надання послуг з теплопостачання, про що свідчать особовий рахунок та наявність розрахункової книжки у відповідача. Сума боргу підтверджується відповідним розрахунком і за весь період затримки розрахунку станом на 1.05.2008року складає 1489грн. 06коп. та підлягає стягненню з відповідача. При цьому суд керується п.5 ч.3 ст.20 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” від 24.06.2004 р., п.17, п.20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630, згідно до яких споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, відповідно до нормативів(норм) споживання або за показаннями засобів обліку (побудинкових або квартирних лічильників). Квартира є власністю відповідача і він повинен нести відповідальність за зобов'язаннями, пов'язаними з майном. Дані відносини регулюються ст.ст.319,322 ЦК України. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 51 грн. та на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на суму 30 грн. На підставі ст.ст.319,322 ЦК України, п.5 ч.3 ст.20 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” від 24.06.2004 р., п.17, п.20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630,

Outcome: approved