Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-11 00:00:00

05 червня 2007 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідачів, в якій просила суд винести рішення про визнання частково на 1\\2 частину недійсним свідоцтво про право на спадщину, видане Третьою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 24 лютого 2007 року за реєстром № 3-423 на домоволодіння [ADDRESS] на ім'я [PERSON] після смерті [PERSON], померлої [INFO], визнати частково на 1\\2 частину недійсним договір купівлі-продажу домоволодіння [ADDRESS], посвідчений 21 травня 2007 року приватним нотаріусом [PERSON]. за реєстром № 2970 між [PERSON] та [PERSON], визнати за нею, [PERSON], право власності в порядку спадкування за законом на 1\\2 частину домоволодіння [ADDRESS] після смерті [PERSON], померлої [INFO], зобов'язати [PERSON] повернути їй, [PERSON]., 1\\2 частину домоволодіння [ADDRESS] в натурі. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивачка вказала на те що відповідачка [PERSON]. - її рідна сестра. Їх батьками були - [PERSON] та [PERSON], які в період зареєстрованого шлюбу збудували спірне домоволодіння [ADDRESS]. [INFO][PERSON] - помер, після його смерті її мати, [PERSON]., прийняла спадщину як спадкоємець першої черги після смерті свого чоловіка отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом на 1\\2 частину домоволодіння. [INFO] померла мати - [PERSON]. 14 лютого 1998 року вона подала заяву до Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті матері у вигляді спадкового майна: житлового будинку з господарчими спорудами, що розташований по [ADDRESS], внаслідок чого була відкрита спадкова справа за № 128/98. До теперішнього часу свідоцтво про право на спадщину вона не отримала. Її сестра - [PERSON]. через свого представника [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину після померлої матері [PERSON]. на весь вище вказаний житловий будинок. 21 травня 2007 року [PERSON]. продала [PERSON] спірне домоволодіння. Вважає, свідоцтво про право на спадщину та договір купівлі-продажу домоволодіння частково недійсними, просила позов задовольнити. 23 квітня 2008 року позивачка [PERSON]. уточнила позовні вимоги, та просила визнати недійсним на 1\\2 частину свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Третьої дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим номером № 3-423 від 24 лютого 2007 року на домоволодіння [ADDRESS] на ім'я [PERSON] після смерті [PERSON], померлої [INFO], визнати недійсним договір купівлі-продажу домоволодіння [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON]. затверджений 21 травня 2007 року приватним нотаріусом [PERSON]. за реєстровим номером № 2970, визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 1\\2 частину домоволодіння [ADDRESS], визнати частково не дійсним договір іпотеки від 21 травня 2007 року в частині предмета застави між [PERSON]. та ЗАТ КБ «ПриватБанк», виключивши з нього п. 35,3; 35,4; 35,5; 35,6 вказаного договору, стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори на її користь моральну шкоду в сумі 10 000 грн. За ініціативою позивачки до участі в розгляді справи в якості відповідача було притягнуто Закрите акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк». В судовому засіданні позивачка [PERSON]. відмовилась від позовної вимоги в частині стягнення солідарно з [PERSON], [PERSON], Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори на її користь моральну шкоду в сумі 10 000 грн. просила надалі вказану позовну вимогу не розглядати, решту уточнених позовних вимог підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Суду пояснила, що вона як спадкоємець першої черги має право на 1\\2 частину спірного домоволодіння [ADDRESS], після смерті матері [PERSON], але відповідачі позбавили її такого права на домоволодіння. [PERSON] скориставшись юридичною безграмотністю та матеріальною потребою [PERSON]., шляхом укладення договору купівлі-продажу з нею заволоділа спірним домоволодінням. Уклавши договір іпотеки з ЗАТ КБ «ПриватБанк» від 21 травня 2007 року [PERSON] порушила її права, оскільки вона мала право на 1\\2 частину спірного домоволодіння, а в забезпечення виконання умов по кредитному договору було передано домоволодіння з усіма господарськими будівлями та прибудовами в цілому. Просила уточнені позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні відповідачка [PERSON]. уточнені позовні вимоги не визнала, та просила відмовити в задоволені позовних вимог. Вважає, що свідоцтво про право на спадщину по закону було видано вірно. За продаж будинку від [PERSON] отримала 20 000 доларів США, уклавши з нею договір купівлі-продажу. Договір іпотеки був укладений на 40 000 доларів США, з яких 20 000 доларів США вона отримала за продаж будинку, а 20 000 доларів США призначалися для його ремонту. Надававши [PERSON] довіреність на оформлення спадщини вона говорила, що має сестру. Про подаччу хаяви про прийняття спадщини [PERSON] їй не повідомляла, але на її вимогу [PERSON]. не надавала домову книгу, сама виписала матір [PERSON]. Переконана, що договір купівлі продажу домоволодіння та договір іпотеки був укладений законно. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] уточнені позовні вимоги не визнала, та просила відмовити. Суду пояснила, що свідоцтво про право на спадщину за законом було видано в Третій дніпропетровській державній нотаріальній конторі державним нотаріусом Демуш Є.В. в присутності відповідачки [PERSON]. Державний нотаріус в її присутності перевіряла надходження заяви про прийняття спадщини. Державний нотаріус не роз'яснювала права та обов'язки спадкоємців. Представник відповідачки [PERSON] за договором про надання юридичної допомоги [PERSON] уточнені позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що [PERSON] законно оформила спадщину, про наявність спадкоємиці [PERSON]., державного нотаріуса повідомляла. В судовому засіданні представник відповідача Закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» за довіреністю Кухар О.О. уточнені позовні вимоги не визнав, та просив відмовити у їй задоволені. Суду пояснив, що договір іпотеки будинку від 21 травня 2007 року на 40 000 доларів США, предметом даного договору є житлове приміщення - домоволодіння [ADDRESS]. Служба безпеки банку перевіряла підстави володіння майном, внаслідок чого було видано службову записку про можливість видачі кредиту. В судовому засіданні представник третьої особи Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори державний нотаріус Демуш Є.В. пояснила суду, що при видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], 24 лютого 2007 року за реєстром № 3-423 на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS], на ім'я [PERSON], була допущена помилка - не врахована спадкоємиця [PERSON]. Вона неодноразово викликала [PERSON] та [PERSON] для виправлення помилки, але коли відповідачі по справі з'явилися до нот контори, то виявилось, що між ними було укладено договір купівлі-продажу даного будинку, і спірне домоволодіння стало предметом договору іпотеки. В судовому засіданні представник третьої особи приватного нотаріуса [PERSON]. за довіреністю [PERSON] пояснив суду, що 21 травня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] було укладеного договір купівлі-продажу нерухомого майна, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 лютого 2007 року виданого Третьої дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим номером 3-423. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що сестер [PERSON]. та [PERSON] знає вже досить давно, вони разом з матір'ю [PERSON]. проживали разом в домоволодінні [ADDRESS]. Відносини між сестрами зіпсувалися, після смерті їх матері. [PERSON]. неодноразово говорила їй, що подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті матері, але свідоцтва [PERSON]. так і не отримала, а в 2007 році їй стало відомо що домоволодіння придбала [PERSON] Свідок [PERSON]. в судовому засіданні пояснила, що знає сім'ю Устіченко давно, коли померла спадкодавця [PERSON], по поховала її позивачка по справі - [PERSON]., а [PERSON]. в похованні участі не приймала. Вона достовірно знає, що у [PERSON]. не було коштів для оформлення спадщини, хоча заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини вона подавала. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивачку та відповідачку знає давно, знала їх померлу матір. Вона була присутньою при розмові між сестрами , коли [PERSON] повідомила [PERSON], що звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Також повідомила суду , що відповідачка зловживає спиртними напоями, не розуміла, що при укладенні договору купівлі-продажу будуть порушині права її та сестри [PERSON]. Заслухавши сторони, свідків, державного нотаріуса, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується актовим записом № 163 від 02 лютого 1998 року Красно гвардійського відділу реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області в свідоцтві про смерть (а.с.87). Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], що належав померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого Широківською державною нотаріальною конторою 15 березня 1979 року за № 292 (а.с.95), зареєстрованого в Дніпропетровському інвентар бюро 20 березня 1979 року за № 358-79 та свідоцтва про право власності, виданого Широківською державною нотаріальною конторою 15 березня 1979 року за № 290 зареєстрованого в Дніпропетровському інвентар бюро 20 березня 1979 року за 358-79, реєстраційний номер 17542644 (а.с.97). Домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 557 кв. м., та складається з житлового будинку А-1 житловою площею 51,5 кв. м., убиральні - Б, сараю - В, огорожі - 1-6, водоколонки - 7, мостіння - І. Згідно ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст. 549 ЦК України ( в редакції 1963 року) спадкоємці, прийняли спадщину фактично, оскільки проживали в спадковому будинку та прийняли в спадщину частину майна спадкодавця. 14 лютого 1998 року [PERSON] подала заяву до Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини по закону після смерті свої матері [PERSON] (а.с.14). Внаслідок чого в Третій дніпропетровській державній нотаріальній була відкрита спадкова справа за № 128/98. Але у зв'язку з скрутним матеріальним становищем та поганим самопочуттям до теперішнього часу [PERSON]. не одержала свідоцтва про право на спадщину за законом на 1\\2 частину спірного домоволодіння як спадкоємець першої черги. 24 лютого 2007 року до Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори звернулася [PERSON]з заявою про прийняття спадщини за законом, діюча на підставі довіреності від імені [PERSON]. Того ж дня, на ім'я [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON] (а.с.53). Як пояснила в судовому засіданні державний нотаріус Демуш Є.В. коло спадкоємців перевіряється за допомогою єдиного реєстру заповітів, спадкових договорів та спадкових справ. В даному випадку спадкова справа не була виявлена, оскільки книги реєстрації прийняття заяв про прийняття спадщини особисто нею перевірена не була, а також в своїй заяві представник спадкоємиці [PERSON]. підтвердила, що спадкоємців не має (а.с.36), тому суд приходить до висновку, що державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори Демуш Є.В. помилково було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON] на ім'я [PERSON]. Нотаріусом були прийняті всі необхідні міри для виправлення помилки, але виявилось що 21 травня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] було укладеного договір купівлі-продажу нерухомого майна - домоволодіння [ADDRESS] (а.с.65). Договір купівлі-продажу нерухомого майна підписаний сторонами в присутності приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON]., ним же посвідчено та зареєстровано в реєстрі за № 2970. А спірне домоволодіння стало предметом договору іпотеки будинку від 21 травня 2007 року, укладеного між [PERSON] та закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк». Ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог які встановлені ч.1, 2, 3,5,6 ст. 203 ЦК України. Ст. 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. На підставі свідоцтва про спадщину було укладено договір купівлі-продажу між [PERSON] та [PERSON]., кредитний договір та договір іпотеки будинку між [PERSON]. та Закритим акціонерним товариством банк «Приватбанк», при укладанні вищевказаних договір було порушено майнові права позивачки [PERSON]., яка надежним чином в установленний строк звернулась з заявою до третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, тому суд приходить до висновку, що в силу ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року) слід визнати недійсним на 1\\2 частину свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Третьою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 3-423 від 24 лютого 2007 року на домоволодіння [ADDRESS] видане на ім'я [PERSON] після смерті [PERSON], померлої [INFO], та в силу ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнати за [PERSON] право власності на 1\\2 частину домоволодіння [ADDRESS]. Окрім того, при укладенні договору купівлі-продажу між [PERSON] та [PERSON]. було порушено право співвласниці спірного домоволодіння на переважне права купівлі частини домоволодіння та не отримано її погодження на здійснення угоди відповідно до ст. 362 ЦК України. Статтею 230 ЦК України передбачено, що якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (ч.1 ст.229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо, обставин які мають істотне значення, такий право чин може бути визнаний судом недійсним) такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Ст. 236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Як встановлено в судовому засіданні, що також не заперечувалось сторонами та свідками по справі, відповідачі [PERSON]. та [PERSON] знали про існування спадкоємиці [PERSON]., знали про її право на частину спадщини після смерті матері [PERSON], але при укладанні договору купівлі-продажу домоволодіння своєчасно не повідомили приватного нотаріуса [PERSON]. про існування спадкоємиці, тим самим ввели його в оман, що нотаріус не міг передбачити. Тому, суд вважає за можливе визнати недійсним договір купівлі-продажу домоволодіння [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON]., посвідчений приватним нотаріусом [PERSON]., та зареєстрований в реєстрі за № 2970, так як був укладений під впливом обману. На підставі ст. 230 ЦК України суд вважає за необхідне, також визнати частково недійсним договір іпотеки від 21 травня 2007 року, укладений між [PERSON]. та ЗАТ КБ «ПриватБанк», в частині п.35,3 (з договору): в забезпечення виконання Позичальником зобов'язань за Кредитним договором та Іпотекодавець зобов'язань з цим договором, Іпотекодавець надав в іпотеку нерухоме майно (далі - Майно), а саме: [ADDRESS], та має наступні характеристики: площа земельної ділянки складає 557 (п'ятсот п'ятдесят сім) кв. м. на якій розташоване: А-1 житловий будинок, шл. бетон, житлова площа 51,5 (п'ятдесят один та п'ять десятих) кв. м., загальна площа 79,5 (сімдесят дев'ять та п'ять десятих) кв. м., Б - убиральня, шл. блок, В-сарай (тимчас.), дер, 1-6 огорожа, 7-водоколонка, І - мостіння. Майно належить Іпотекодавцю па праві власності на підставі договору купівлі-продажу посвідченого від «21» травня 2007 року нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округа [PERSON] за реєстром № 2970. Майно передається в іпотеку з невід'ємними при належностями, що знаходяться в ньому. Майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об'єкт права власності. Цільове призначення Предмету іпотеки жила нерухомість; п. 35,4 (з договору): У відповідності до ст.6 Закону України „Про іпотеку", іпотека за цим договором поширюється на земельну ділянку загальною площею 557 (п'ятсот п'ятдесят сім) кв. м. (далі - Земельна ділянка), на яку Іпотекодавець зобов'язується набути право власності і отримати відповідні документи протягом 9 (дев'ять) місяців від дати підписання цього договору. Земельна ділянка розташована за адресою: [ADDRESS]; 35,5 (з договору): Сторони визначили, що вартість Предмета іпотеки складає 151 500,00 (сто п'ятдесят одна тисяча п'ятсот грн. 00 коп.) гривень; 35,6 (з договору): На протязі 30 (тридцять) днів з дати купівлі Предмету, іпотеки зареєструвати договір купівлі-продажу Предмету іпотеки та право власності на Предмет іпотеки згідно з чинним законодавством (якщо така реєстрація не здійснюється безпосередньо Іпотекодержателем за дорученням Іпотекодавця). Іпотекодавець повинен зареєструвати Предмет іпотеки в Реєстрі прав власності на нерухоме майно та отримати акт про право власності на земельну ділянку. Згідно за ст. 88 ЦПК України солідарно з відповідачів на користь позивачки належить стягнути судові витрати у розмірі 51 грн. 00 грн. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved