overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-25 00:00:00

до суду звернувся ВАТ Банк „Фінанси та Кредит” з позовом до [PERSON]. про стягнення заборгованості, процентів та пені за кредитним договором, укладеним 16 березня 2006 року між ВАТ Банк „Фінанси та Кредит” та відповідачем щодо надання кредиту в сумі 5039 грн. з оплатою за процентною ставкою 0,83 % місячних на суму залишку по кредиту з кінцевим терміном повернення 15 березня 2008 року. Свої зобов'язання за кредитним договором боржник [PERSON]. не виконала, у встановлені графіком строки кредит не повернула, отже станом на 23 травня 2008 року має заборгованість, тому ВАТ Банк „Фінанси та Кредит” змушений звернутися до суду з даним позовом до [PERSON]. для стягнення заборгованості в розмірі 3 858 гривень 94 копійки. В судовому засіданні представник позивача ВАТ Банк „Фінанси та Кредит” Уманцев Олексій Володимирович, суду пояснив, що станом на 23 травня 2008 року відповідачка, не зважаючи на неодноразові телефонні дзвінки, повідомлення, листи - попередження банку, зобов'язання за кредитним договором не виконує, заборгованість перед банком не погашає, тому просив стягнути з відповідачки заборгованість по кредитному договору в сумі 3 858 гривень 94 копійки. Відповідачка [PERSON]. у судовому засіданні позов визнала повністю, пояснила, що заборгованість по договору виникла внаслідок скрутного матеріального становища. Судом встановлено, що 16 березня 2006 року між ВАТ Банк „Фінанси та Кредит” та відповідачкою [PERSON]. укладено кредитний договір про надання кредиту в сумі 5039 грн. з кінцевим терміном повернення 15 березня 2008 року. Згідно розрахунку ВАТ Банк „Фінанси та Кредит” загальна сума заборгованості станом на 23 травня 2008 року становить - 3 858 гривень 94 копійки, з них: заборгованість за простроченим кредитом - 566 грн. 65 коп., пеня за прострочення повернення кредиту - 2650 грн. 12 коп., за прострочення сплати процентів в сумі 194 грн. 73 коп., пені за прострочення сплати комісійної винагороди - 447 грн. 44 коп. Відповідно до ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлений договором. За кредитним договором банк зобов'язаний надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти відповідно до ст. 1054 ч.1 ЦК України. Суд встановив, що між сторонами існують цивільні правовідносини. В зв'язку з невиконанням [PERSON]. зобов'язання по кредитному договору за яким Банк виконав умови договору повністю і своєчасно, а позичальник умови договору не виконує, чим порушив майнові права ВАТ Банк „Фінанси та Кредит”. За вищевикладених обставин суд вважає, що заборгованість по кредитному договору в сумі 3 858 гривень 94 копійки слід стягнути з боржника [PERSON]., тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-25 00:00:00

Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 18 листопада 2006 року виконкомом Райгородської сільської ради Кам”янського району Черкаської області, актовий запис № 5. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON]. просить розірвати шлюб між нею та [PERSON]., посилаючись на те, що відповідач вдається до подружньої зради, не цікавиться сином, шлюбні відносини з відповідачем припинені з травня 2008 року, спільне господарство не ведеться, відновлення шлюбу не можливе. Позивачка [PERSON]. у судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з”явився. Від нього надійшла телеграма, де зазначено, що він позов визнає, просить розглядати справу у його відсутність. У відповідності до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як встановлено, що сімейні стосунки між позивачкою і відповідачем припинені, шлюб існує формально і його збереження суперечить інтересам сторін . Витрати по розірванню шлюбу суд покладає на відповідача. На підставі ст.ст.105 ,112 Сімейного Кодексу України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-25 00:00:00

[PERSON]. звернулась до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів на дитину, мотивуючи свої вимоги тим, що 18.11.2006 р. зареєструвала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Син перебуває на її утриманні, відповідач не надає коштів на утримання дитини. Просила стягнути з [PERSON]. на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку відповідача і до повноліття сина. Позивачка [PERSON]. у судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з”явився. Від нього надійшла телеграма, де зазначено, що він позов визнає, просить розглядати справу у його відсутність. У відповідності до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи , суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов”язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з пояснень позивачки, матеріалів справи , відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, а тому суд вважає за необхідне стягнути з нього аліменти на його утримання. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи . На підставі ст.ст. 180,182 Сімейного Кодексу України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-25 00:00:00

09 вересня 2008 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів у зв*язку з продовженням навчання. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, просить стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходів), щомісяця, до закінчення навчання, тобто до 30.07.2011 року. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся судом належним чином, про що в матеріалах справи є заказні повідомлення про одержання ним судових повісток, однак 26.09.2008 року до суду не з*явився без поважних причин, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є дочкою відповідача [PERSON], на підставі свідоцтва про народження. Позивачка мешкає разом з матір*ю - [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Матір працює молодшею медсестрою в Краснолиманській ЦРЛ, середнемісячний заробіток її становить 664,55 гривень. На цей час позивачка продовжує навчання, є студентом 3 курсу денного відділення факультету бібліотекознавства та інформатики Харківської державної академії культури, навчається на бюджетній формі навчання, тривалість навчання до 30.07.2011 року. Крім того, що позивачка є студентом, вона несе додаткові затрати на проїзд, придбання навчальної літератури, проживання в м. Харкові. Відповідач добровольно не надає матеріальну допомогу. Відповідно до ст.199 ч.1 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв*язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов*язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідач не працює, одержує пенсію в розмірі 544,00 гривень, інших осіб на утриманні не має. Тому, враховуючи матеріальне становище відповідача та його повнолітньої дочки, а також те, що відповідач працездатний, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача обгрунтовані і підлягають частковому задоволенню - відповідач має можливість виплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, у розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до 30.07.2011 року. Крім того, в порядку ст.79 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 51 гривні, а також згідно ст.81 ЦПК України - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] в якому просить шлюб між ними розірвати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що між нею та відповідачем [INFO], Володимир-Волинським міським відділом реєстрації актів цивільного стану, Волинської області було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис [NUMBER]. Від спільного подружнього проживання у них народились діти - [PERSON], [INFO] народження та [PERSON], [INFO] народження. Спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки вони різні за характером люди, у них різні погляди на сімейне життя. У них відсутні взаєморозуміння. На фоні постійних докорів та відсутності бажання знаходити компроміси у них постійно виникають конфлікти. Разом не проживають та не підтримують сімейні стосунки більше шести місяців. Майнового спору та спору щодо місця проживання дітей між подружжям немає. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просить його задовольнити, в своїх поясненнях посилається на обставини, викладені в позовній заяві, просить шлюб розірвати, не надавати термін для примирення. Відповідач [PERSON] позов визнав, суду пояснив, що подальше збереження шлюбу не можливе, просить шлюб розірвати, про що подав відповідну заяву. Відповідно до п. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та моральним засадам суспільства. Витрати по реєстрації розірвання шлюбу покласти на відповідача. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 104 ч. 2, 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] народження та [PERSON], [INFO] народження, покликаючись в позовній заяві на те, що з відповідачем вони перебували у шлюбі, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по Володимир-Волинському району, Волинської області. На даний час позивачка подала заяву до суду про розірвання шлюбу. Від спільного життя вони мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON] та дочку [PERSON], батьком яких у свідоцтві про народження записаний відповідач. Діти перебуває на повному утриманні відповідачки. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Просить у позовній заяві стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 300 (триста) гривень щомісячно до повноліття дітей, оскільки вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти у такому розмірі. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Просить позов задовольнити, покликаючись на викладені у позовній заяві обставини і докази. Відповідач, позов про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] та дочки [PERSON]визнав повністю, про що подав до суду письмову заяву. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому на законних підставах може бути прийняте судом шляхом ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ст.ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-25 00:00:00

ЗАТ Комерційний банк “Приват Банк” звернувся в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором в сумі 29283,90 грн., покликаючись в позовній заяві на те, що [INFO] відповідач [PERSON], отримав кредит в розмірі 35000,00 грн. та зобов'язався повернути кредит до [INFO] та сплатити відсотки за користування кредитом, встановлені договором. Станом на [INFO] відповідач кредит повернув частково, сума не повернутого кредиту становить 26477 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом становить 2509,96 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором становить 296, 63 грн., всього сума заборгованості становить 29283,90 грн., яку банк просить стягнути в його користь. В судовому засіданні представник позивача Савицька Г.Р. позов підтримала, в своїх поясненнях послалась на обставини, викладені в позовній заяві, просить позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, суду пояснила, що заборгованість перед ЗАТ Комерційний банк “Приват Банк» виникла у зв'язку з важким матеріальним становищем. Не заперечує проти стягнення з нього боргу в сумі 29283,90 грн. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що [INFO] між ЗАТ КБ «Приват Банком» та [PERSON] було укладено кредитний договір [NUMBER], зі сплатою відсотків за користування кредитом та кінцевим терміном повернення кредиту до [INFO]. У порушення зазначених у позовній заяві норм закону та умов договору, відповідач зобов'язання належним чином не виконує, у зв'язку з чим виникла заборгованість [PERSON] перед ЗАТ Комерційний банк “Приват Банк”, яка станом на [INFO] становить 29283, 90 грн. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлени строк відповідно до умов договору вимог закону. Банк взяті на себе зобо'вязання виконав в повному обсязі. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 651, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-25 00:00:00

Позивачка з 01.11.2005 року до 15.04.2008 року перебувала в трудових відносинах з відповідачем. Відповідач тривалий час не сплачував позивачці заробітну плату, у зв'язку з чим утворилася заборгованість у сумі 5231,67 грн. У порушенні вимог ст.116 КЗпП , відповідач не призвів розрахунки з позивачкою під час її звільнення та до теперешнього часу, посилаючись на відсутність коштів. Тому позивачка змушена звернутися до суду з дійсним позовом, де просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість з заробітної плати у сумі 5231,67 грн. та компенсацію за затримку виплати заробітної плати у розмірі 1937,74 грн. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі та надала пояснення аналогічні викладеним у позовної заяві. . Представник відповідача у судовому засіданні у частині стягнення заборгованості з заробітної плати позов визнав, у частині стягнення компенсації визнав частково, оскільки за його розрахунками сума компенсації складає 1824,07 грн. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, знаходить позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст.116 КЗ пП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення. Згідно довідки, заборгованість по заробітній платі становить 5231,67 грн. і зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, згідно Постанови КМУ № 472 від 20.12.1997р. відповідач зобов'язаний був нараховувати й виплачувати позивачеві компенсацію втрати частини зарплати за затримку її виплати, однак цього не робив. У відповідності з наданими розрахунками розмір компенсації складає 1824,07грн. і вона підлягає стягненню на користь позивачки. Оскільки позовні вимоги судом задоволені то, в силу ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON] у вересні 2008 року звернулася до суду з позовом до виконавчого комітету Пирятинської міської ради про визнання права власності на самочинно збудований гараж. У судовому засіданні позивач позов підтримала і пояснила, що проживає в [ADDRESS]. Вона являється власником гаража [ADDRESS]. Вказаний гараж вона побудувала самовільно. При здійсненні самовільного будівництва права інших осіб порушено не було. Просить визнати за нею право власності на самочинно збудований гараж. Представник відповідача у судовому засіданні позов визнав, проти його задоволення не заперечує і пояснив, що гараж побудований з дотриманням всіх існуючих норм. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено: [PERSON] проживає в [ADDRESS] (а.с.4,5). Без дозволу Пирятинської міської ради [PERSON] самочинно побудувала гараж [ADDRESS] (а.с.6-9). Документи про право власності на самовільно побудований гараж вона не виготовила. За даними комунального підприємства «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» загальна вартість самочинно збудованого гаража складає 12673,00 грн.(а.с.10). В даний час виникла необхідність визнати право власності на вищевказаний гараж. Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-25 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання договору найму жилого приміщення та виселення відповідача із належного їй житлового будинку по [ADDRESS] Ратнівського району Волинської області без надання іншого жилого приміщення. [PERSON] позовні вимоги обґрунтовувала тим, що відповідач [PERSON] став зловживати спиртними напоями, постійно ображає неї, систематично порушує правила співжиття, своїми діями та поведінкою робить неможливим для позивачки проживання із ним в одному будинку. Який не платить квартирну плату і не оплачує комунальні послуги. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, просить нього задовольнити, з мотивів і підстав викладених в поданій до суду заяві. Відповідач [PERSON] позов визнав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд приходить до висновку, що заявлений позивачкою [PERSON] позов підлягає задоволенню. З доводів сторін встановлено, що в 2007 році між ними було укладено в усній формі договір найму жилого приміщення на невизначений строк. У відповідності до ч. 4 ст. 168 ЖК України, договір найму жилого приміщення, укладений як на визначений, так і на невизначений строк, може бути розірвано за вимогою наймодавця, якщо наймач, систематично руйнує чи псує жиле приміщення або використовує його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття робить неможливим для інших проживання з ним в одному будинку, а також у разі систематичного невнесення наймачем квартирної плати і плати за комунальні послуги. У разі припинення договору найму жилого приміщення в будинку, що належить громадянинові на праві приватної власності, наймач зобов'язаний звільнити жиле приміщення, а в разі відмовлення - підлягає виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення - ст. 169 ЖК України. З пояснень позивачки [PERSON] підтверджених поясненнями відповідача [PERSON] слідує, що він систематично не вносив квартирну плату і плату за комунальні послуги, своєю аморальною поведінкою в побуті створив нестерпні умови позивачці для проживання спільно в житловому будинку. В зв'язку із чим, укладений між сторонами договір найму жилого приміщення слід розірвати, виселивши відповідача [PERSON] із житлового будинку позивачки [PERSON], без надання іншого жилого приміщення. Оскільки він в добровільному порядку відмовляється звільнити житло. Понесені позивачкою [PERSON] судові витрати у справі, в загальній сумі 20 грн., при подачі позову в суд, пов'язані зі сплатою судового збору в дохід держави, оплати витрат з інформаційно - технічного забезпечення розгляду справи, на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на її користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-25 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов,язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-25 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб з відповідачкою, який зареєстровано [INFO] року, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою у нього не склалося, в останні роки між ними виникли напружені відносини, ставлення відповідачки до нього змінилося, вона стала роздратованою, грубою, сварливою, постійно пред'являла до нього безпідставні претензії. Декілька місяців тому він дізнався, що вона його зраджує, збереження сім'ї при таких обставинах є не можливим, строк для примирення їхні взаємини не зберіг. Відповідачка позов визнала, не заперечує проти його задоволення. Суд, вважає можливим позовні вимоги задовольнити повністю, оскільки показами позивача та матеріалами справи доведено, що спільне проживання і збереження сім'ї стало неможливим, шлюбні відносини припинені, шлюб між ними існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що в [ADDRESS] за згодою Виконавчого комітету Круглоозерської сільської ради, позивачем було побудовано житловий будинок сезонно-літнього призначення. Проектно-технічну документацію позивач не виготовляв. На початку року звернувся до бюро технічної інвентаризації з метою оформлення права власності на вищезазначене нерухоме майно, однак отримати правовстановлюючого документу не зможе, оскільки будівництво здійснюв без належним чином затвердженої проектно-технічної документації. Тому просить суд визнати за ним право власності на самочинне будівництво. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги на підставах, що вказані в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про те направив до суду заяву в якій позов визнав повністю. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Статтею 376 ЦК України передбачено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі. В судовому засіданні встановлено, що позивач побудував житловий будинок сезонно-літнього призначення за згодою відповідача.

Outcome: approved