overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, вказуючи, що [INFO] року померла його бабуся [PERSON]а, яка все своє майно заповідала йому. Він не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та не проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, але фактично володів і користувався спадковим майном. Посилається на Постанову Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» і вважає, що необхідно застосувати аналогію закону. Просить суд встановити факт прийняття ним спадщини після смерті [PERSON] та визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в [ADDRESS] В судовому засіданні позивач підтримав позов і просить його задовольнити. Пояснив, що він не ставить питання про продовження строку на прийняття спадщини, оскільки маючи заповіт, він вважав, що не пропустив строк прийняття спадщини. Бахмацький сільський голова надіслав суду заяву, в якій просить розглянути справу без представника сільської ради. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Спадщина, на яку претендує позивач, відкрилася [INFO] року, а тому ці правовідносини регулюються Цивільним кодексом 2004 року, яким передбачено, що прийняття спадщини можливо лише шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, якщо спадкоємець на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем. Як встановлено в судовому засіданні[PERSON]. не подавав заяви в нотаріальну контору протягом шести місяців з часу відкриття спадщини та не проживав разом із [PERSON] на час відкриття спадщини. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Пунктом 24 вищезазначеної Постанови ПВСУ передбачено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Оскільки позивач не просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини, а суд розглядає справи лише в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, то суд вважає, що в позові необхідно відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до[PERSON]. про стягнення 837 грн. 47 коп., вказуючи на те, що КП “Бахмач-водсервіс” за договором від 14.06.2004 року надає відповідачу послуги з водопостачання та водовідведення, а останній не здійснює своєчасну їх оплату, а тому утворилася заборгованість в сумі 837 грн. 47 коп., яку і просить стягнути з[PERSON]. У судовому засіданні представник позивача Олещенко Т.О. підтримала позов та просить його задовольнити. Погодилася на розгляд справи у відсутність відповідача. [PERSON]. в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Розглянувши матеріали справи, заслухавши позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно договору від 14.06.2004 року КП «Бахмач-водсервіс» надає послуги з водопостачання та водовідведення, а[PERSON]. зобов'язаний своєчасно здійснювати їх оплату. Згідно ч.2 ст. 22 Закону України “Про питну воду та питне водопостачання” споживачі питної води зобов'язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання та водовідведення. Згідно розрахунку за надані послуги з водопостачання та водовідведення за період з 01.02.2007 року по 01.05.2008 року заборгованість споживача[PERSON]. становить 837 грн. 47 коп., що і підлягає стягненню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого [INFO]у них народився син - [PERSON]. Син знаходиться на утриманні та виховується позивачкою одноособово. Батько дитини, відповідач по справі ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивачка просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав і не заперечував проти стягнення з нього аліментів на користь позивачки на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 130 ЦПК України ухвалення рішення в попередньому судовому засіданні у разі визнання позову проводиться в порядку встановленому ст.174 ЦПК України. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO]народження є сторони по справі. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходяться на її повному утриманні, батько дитини, відповідач по справі, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивачка утримує дитину одноособово, відповідач є працездатним, проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини не заперечує. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. На даний час сім'я розпалася, причиною є те, що вони з відповідачем стали люди різних характерів та мають різні погляди на життя, через це в сім»ї постійно виникають сварки та непорозуміння. Все це призвело до того, що втратили почуття та повагу один до одного. Вважає, що сім»я розпалась повністю та остаточно, і поновити її неможливо. Позивач в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, просив шлюб розірвати, про що подав суду письмову заяву. Відповідно до ст. 130 ЦПК України ухвалення рішення в попередньому судовому засіданні у разі визнання позову проводиться в порядку встановленому ст.174 ЦПК України. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Так, з матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 25 січня 2003 року в відділі реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області. Від вказаного шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. На даний час сім'я розпалася, причиною є те, що сторони стали люди різних характерів та мають різні погляди на життя, через це в сім»ї постійно виникають сварки та непорозуміння. Все це призвело до того, що вони втратили почуття та повагу один до одного. Сім'я розпалась остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить їх інтересам. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. На даний час сім'я розпалася, причиною є те, що сімейне життя не склалося, винним в розпаді сім»ї вважає себе, так як не знайшов компромісу з дружиною, з цього приводу стало важко проживати разом, взаємне роздратування призводило до частих сварок, що негативно відображалось на вихованні та здоров»ї дитини. Протягом двох років проживають окремо. Вважає, що сім»я розпалась остаточно і зберегти її неможливо. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, просила шлюб розірвати, про що подала суду письмову заяву. Відповідно до ст. 130 ЦПК України ухвалення рішення в попередньому судовому засіданні у разі визнання позову проводиться в порядку встановленому ст.174 ЦПК України. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, з матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 06 березня 1993 року в відділі реєстрації актів громадянського стану Жовтневого району м.Києва. Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. На даний час сім'я розпалася, причиною є те, що сімейне життя не склалося, винним в розпаді сім»ї є позивач, так як не знайшов компромісу з дружиною, з цього приводу стало важко проживати разом, взаємне роздратування призводило до частих сварок, що негативно відображалось на вихованні та здоров»ї дитини. Протягом двох років проживають окремо. Сім'я розпалась остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить їх інтересам та інтересам дитини. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Суд вважає можливим стягнути з відповідача державне мито 17 грн. на користь держави при оформленні розлучення в органах РАГС. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають малолітнього сина- [PERSON], [INFO]. На даний час сім'я розпалася, причиною є те, що на протязі останнього часу в сім»ї постійно виникають сварки по різним причинам, так як з дружиною різні погляди на сімейне життя. Така обстановка в сім»ї негативно впливає на здоров'я та виховання сина. Втратив до дружини почуття любові та поваги. Вважає, що шлюб існує лише формально. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, просила шлюб розірвати, про що подала суду письмову заяву. Відповідно до ст. 130 ЦПК України ухвалення рішення в попередньому судовому засіданні у разі визнання позову проводиться в порядку встановленому ст.174 ЦПК України. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, з матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 21 липня 2001 року в відділі реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області. Від вказаного шлюбу мають малолітнього сина- [PERSON], [INFO]. На даний час сім'я розпалася, причиною є те, що на протязі останнього часу в сім»ї постійно виникають сварки по різним причинам, так як сторони мають різні погляди на сімейне життя. Така обстановка в сім»ї негативно впливає на здоров'я та виховання сина. Позивач втратив до дружини почуття любові та поваги. Сім'я розпалась остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить їх інтересам та інтересам дитини. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Суд вважає можливим стягнути з відповідача державне мито 17 грн. на користь держави при оформленні розлучення в органах РАГС. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу малолітніх та неповнолітніх дітей не мають. Відповідачка відмовляється звертатись до РАЦС для розірвання шлюбу. На даний час сім'я розпалася, причиною є те, що сімейне життя не склалося, мають різні характери та погляди на сімейне життя, втратили почуття любові та поваги один до одного. Відповідачка зловживає спиртними напоями, не займається веденням домашнього господарства, по цій причині виникали сварки та непорозуміння і це призвело до того, що припинили сімейно-шлюбні стосунки та ведення спільного господарства. Вважає, що примирення неможливо, так як втратив до відповідачки почуття та повагу і не бажає надалі перебувати у шлюбі. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, просила шлюб розірвати, про що подала суду письмову заяву. Відповідно до ст. 130 ЦПК України ухвалення рішення в попередньому судовому засіданні у разі визнання позову проводиться в порядку встановленому ст.174 ЦПК України. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, з матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 03.09.2004 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області. Від вказаного шлюбу малолітніх та неповнолітніх дітей не мають. Відповідачка відмовляється звертатись до РАЦС для розірвання шлюбу. На даний час сім'я розпалася, причиною є те, що сімейне життя не склалося, сторони мають різні характери та погляди на сімейне життя, втратили почуття любові та поваги один до одного. Відповідачка зловживає спиртними напоями, не займається веденням домашнього господарства, по цій причині виникали сварки та непорозуміння і це призвело до того, що припинили сімейно-шлюбні стосунки та ведення спільного господарства. Позивач вважає, що примирення неможливо, так як втратив до відповідачки почуття та повагу і не бажає надалі перебувати у шлюбі. Сім'я розпалась остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить їх інтересам та інтересам дитини. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Суд вважає можливим стягнути з відповідача державне мито 8,50 грн. та 17 грн. на користь держави при оформленні розлучення в органах РАГС. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. З відповідачкою люди різних характерів та поглядів на сімейне життя. Постійно були непорозуміння, часто виникали конфлікти, які переходили в лайки через що склалися вкрай неприязні стосунки, які в подальшому виключають сумісне проживання. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач в судовому засіданні, позов визнала, просила шлюб розірвати. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, з матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 24 жовтня 1998 року в Узинській міській раді Білоцерківського району Київської області. Від вказаного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сторони люди різних характерів та поглядів на сімейне життя. Постійно були непорозуміння, часто виникали конфлікти, які переходили в лайки через що склалися вкрай неприязні стосунки, які в подальшому виключають сумісне проживання. Примирення сторін неможливе, шлюб існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сім»ї є не доцільним. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Стягнути з відповідача державне мито 8,50 грн. та 17 грн. при отриманні в органах РАЦСу свідоцтва про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачкою не склалося, оскільки з 2004 року стали виникати різні сварки побутового характеру та по питанню подальшого шлюбного життя. Дійти будь-якої згоди не змогли. Припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства з 2004 року. Шлюб став формальним, Збереження шлюбу суперечить його інтересам. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, просила шлюб розірвати, про що подала суду письмову заяву. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, з матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 02.09.1989 року в відділі РАЦС Білоцерківського міськвиконкому Київської області. Від вказаного шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя сторін не склалося, оскільки з 2004 року стали виникати різні сварки побутового характеру та по питанню подальшого шлюбного життя. Дійти будь-якої згоди не змогли. Припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства з 2004 року. Шлюб став формальним. Примирення сторін неможливе, шлюб існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сім»ї є не доцільним. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Суд вважає необхідним стягнути з відповідача державне мито 8,50 грн. та 17 грн. при отриманні в органах РАЦСу свідоцтва про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого [INFO] у них народився син - [PERSON]. Син знаходиться на утриманні та виховуються позивачкою одноособово. Батько дитини, відповідач - [PERSON] ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивачка просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі 30% всіх видів його доходів. Представник позивача в судовому засіданні уточнив позовні вимоги- просив стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] на користь [PERSON] в розмірі &frac14; частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку до досягнення повноліття. Відповідач в судовому засіданні уточненні позовні вимоги визнав і не заперечував проти стягнення з нього аліментів на користь позивачки на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є сторони по справі. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходяться на її повному утриманні, батько дитини, відповідач по справі, добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини в достатньому розмірі не надає. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивачка утримує дитину одноособово, відповідач є працездатним, проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини не заперечує. На підставі викладеного,

Outcome: approved