Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів та просить постановити рішення, яким стягнути солідарно з відповідачів заборгованість по кредитному договору № 14/1-1-31 від 25.02.2008 року в розмірі 2 275 538,35 грн., посилаючись на те, що 25.02.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON]. був укладений кредитний договір, який відповідачем не виконується, і тому станом на 30.05.2008 року загальна сума боргу та пені за зазначеним договором становить 2 275 538,35 грн.. Крім того, виконання зобов”язань відповідача [PERSON] за зазначеним договором забезпечується договорами поруки іншими відповідачами, укладеними з АБ “Банк регіонального розвитку та відповідачем [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги, а саме просив стягнути з відповідачів солідарно заборгованість по кредитному договору в розмірі 3 691 999,04 грн., посилаючись на те, що станом на 21.08.2008 року сума заборгованості за кредитним договором збільшилася. Представник відповідача ТОВ “Будівельно-інвестиційна компанія “Полісся” в судовому засіданні позов визнала частково, а саме просила зменшити суму позовних вимог відповідно до ст. 551 ЦК України. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з”явився, але в своїй заяві, направлену на адресу суду, просив розглянути справу у його відсутність. Представники відповідачів ТОВ “Чернігівський завод будівельних матеріалів” та ВАТ “Промтехмонтаж-2” в судові засідання не з”явилися, але в заявах, направлених на адресу суду, просили слухати справу у їх відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з”явився, але в своїй заяві, направлену на адресу суду, просив розглянути справу у його відсутність. Суд визнав можливим розглянути справу у відсутність відповідачів [PERSON]., ТОВ “Чернігівський завод будівельних матеріалів”, ВАТ “Промтехмонтаж-2” та [PERSON] Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача ОВ “БІК “Полісся” Агафович І.В., суд приходить до наступних висновків. Як встановлено в судовому засіданні, що 25.02.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON]. був укладений кредитний договір № 14/1-1-31, за умовами якого банк надає позичальнику у тимчасове користування грошові кошти в сумі 1 670 000,00 гривень, а останній зобов”язується сплачувати за користування кредитом проценти із розрахунку 23 % річних, комісійну винагороду та повернути Кредит до 05 травня 2008 року. Відповідачем [PERSON]., обумовлені договором зобов”язання, не виконуються. 25 лютого 2008 року між позивачем АБ “Банк регіонального розвитку, відповідачем [PERSON]. та ТОВ “Чернігівський завод будівельних матеріалів”, ТОВ “Будівельно-інвестиційна компанія “Полісся”, ВАТ “Промтехмонтаж-2” та [PERSON] були укладені договори поруки, відповідно до якого поручителі зобов”язуються перед банком у повному обсязі відповідати за виконання боржником зобов”язань за кредитним договором № 14/1-1-31 від 25.02.2008 року, укладеного між позивачем АБ “Банк регіонального розвитку” та відповідачем [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов”язання, на вимогу кредитора зобов”язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений до договором або законом. За порушення строків погашення кредиту та сплати процентів відповідач [PERSON]., згідно Кредитного договору, зобов”язаний сплачувати позивачу пеню, яка нараховується відповідно до вимог ЦК України та п.п. 4.3 Кредитного договору, а саме один відсоток від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення. 13.05.2008 року позивач направив на адресу відповідачів вимогу, в якій вимагав погасити існуючу заборгованість відповідача [PERSON]. по кредитному договору № 14/1-1-31 від 25.02.2008 року, яка на сьогодні відповідачами не виконана. Під час розгляду справи в суді відповідач [PERSON]. частково погасив суму відсотків за кредитним договором, що підтверджується розрахунком штрафу та пені станом на 21.08.2008 року. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов”язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов”язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов”язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов”язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що розмір неустойки має бути зменшений, оскільки він значно, а саме більше ніж вдвічі перевищує суму кредиту. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, судові витрати понесені позивачем у вигляді сплати державного мита та витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи, підлягають відшкодуванню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: partial