Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-15 00:00:00

[PERSON] пред'явив в суд позов до [PERSON] про визнання договору купівлі продажу дійсним та визнання право власності на нежитлове приміщення. У обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що 1 серпня 2008 року сторони [PERSON] та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу тимчасових будівель у вигляді торгівельних павільйонів, відповідно до умов якого відповідач зобов'язалася передати позивачу у власність приміщення тимчасові будівлі у вигляді торгівельних павільйонів за актом приймання-передачі з моменту підписання договору. Ці тимчасові будівлі у вигляді торгівельних павільйонів розташовані за адресою: м. Одеса, прос. Шевченко17/Г та складаються в цілому з приміщень. Підтвердженням наміру сторін, досягнення домовленості щодо всіх істотних умов договору, а також змісту домовленості про передачу права власності на спірні приміщення тимчасові будівлі у вигляді торгівельних павільйонів є договір купівлі-продажу, укладений 1 серпня 2008 року між сторонами без наступного нотаріального посвідчення угоди. Після укладання зазначеного договору сторони частково виконали його умови, відповідач передав спірні тимчасові будівлі у вигляді торгівельних павільйонів. Факт передачі покупної ціни від продавця, відповідачу по справі, до покупця, позивача, підтверджується відповідною розпискою від 1 серпня 2008 року від [PERSON], за якою прийнято на оплату за договором купівлі-продажу від 1.09.2008 року 10200 гривень. Підтвердженням виконання договору його сторонами в частині передачі споруди є складання акта приймання-передачі приміщення від 1 серпня 2008 року. До укладання договору купівлі-продажу від 1 серпня 2008 року це приміщення належало на праві власності відповідачу на підставі рішення суду справа № 2-6160 від 21 липня 2008, тому за ст. 658 ЦК України відповідач вправі була здійснювати їх відчуження. У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали просили його задовольнити. Відповідач та його представник у судовому засіданні позов визнали, просили його задовольнити. Суд, вивчивши матеріали справи, пояснення сторін, їх представників, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 1 серпня 2008 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу тимчасових будівель у вигляді торгівельних павільйонів, відповідно до умов якого відповідач зобов'язалася передати позивачу у власність приміщення тимчасові будівлі у вигляді торгівельних павільйонів за актом приймання-передачі з моменту підписання договору. Ці тимчасові будівлі у вигляді торгівельних павільйонів розташовані за адресою: м. Одеса, прос. Шевченко17/Г та складаються в цілому з приміщень. Підтвердженням наміру сторін, досягнення домовленості щодо всіх істотних умов договору, а також змісту домовленості про передачу права власності на спірні приміщення тимчасові будівлі у вигляді торгівельних павільйонів є договір купівлі-продажу, укладений 1 серпня 2008 року між сторонами без наступного нотаріального посвідчення угоди. Після укладання зазначеного договору сторони частково виконали його умови, відповідач передав спірні тимчасові будівлі у вигляді торгівельних павільйонів. В результаті проведеної реконструкції вказаного приміщення загальна фактична площа цього приміщення склала 109,8 кв.м. згідно технічного паспорту виготовленого КП «ОМБТІ та РОН». Оскільки відповідачем це приміщення реконструйоване, нотаріально посвідчити укладений договір купівлі-продажу є неможливим, враховуючи, що відповідач ухиляється від виконання частини своїх обов'язків за договором від 1 серпня 2008 року та його нотаріального посвідчення згідно з ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від виконання нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним; у цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідач, проводячи реконструкцію тимчасових будівель у вигляді торгівельних павільйонів під офісне приміщення, звів споруду на території, на якої знаходились тимчасові будівлі у вигляді торгівельних павільйонів , такими діями, враховуючи наявність технічного висновку про відповідність будівельним та протипожежним нормам виготовлений Науково-виробничим центром «Єкострой» і права інших осіб не порушено, тому позивач вважає можливим визнати за ним право власності на відповідне приміщення, змінене в результаті реконструкції. Загальна площа реконструйованого приміщення становить 109,8 кв.м . згідно технічного паспорту, при цьому згідно ч. 4 ст. 357 ЦК України така будівля с власністю позивача. Суд вважає виконаними вимоги ч. З ст. 375 ЦК України, відповідно до якої право на забудову здійснюється за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил. При реконструкції зазначеного приміщення дотримано будівельних, санітарних, протипожежних та інших норм та правил. В результаті проведеної реконструкції створено ізольоване приміщення, яке відповідає критеріям, що висуваються до подібного роді приміщень, та може бути самостійним об'єктом права власності, перебуває в особистому користуванні позивача. Таким чином, враховуючи, що реконструйоване приміщення є ізольованою, річ, отримана після реконструкції, відповідає нормам та правилам, та беручи до уваги обставини, зокрема, неможливість вирішення цього питання в іншому порядку, ніж судовому, суд вважає можливим захистити право позивача шляхом визнання за ним права власності на реконструйоване нежитлове приміщення.

Outcome: approved