Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-26 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, до складу якого входять житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS] та житловий будинок по [ADDRESS] в тому ж населеному пункті. Позов мотивовано тим, що сторони перебували в шлюбі з 30 квітня 1972 року по 23 січня 1998 року, в шлюбі побудовані житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS] та житловий будинок по [ADDRESS]. Після розірвання шлюбу відповідачка стала проживати в будинку по [ADDRESS], позивач у будинку по [ADDRESS] в якому провів капітальний ремонт. Не зважаючи на значну різницю у вартості будинків, просить виділити йому у власність житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами по [ADDRESS] без компенсації різниці у вартості майна, відповідачці виділити у власність житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав повністю, суду пояснив, що за час шлюбу побудовано житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS] - 1978 року забудови, а також у 1997 році побудовано житловий будинок по [ADDRESS], господарські споруди та облаштування при будинкової території проводилось пізніше за участю обох сторін з метою завершення домоволодіння. Після розірвання шлюбу відповідачка проживає в будинку по [ADDRESS], він залишився проживати у меншому будинку по [ADDRESS] провів там капітальний ремонт. Відбувся фактичний розподіл спільного майна, однак відповідачка не погоджується на нотаріальне посвідчення розподілу з особистих мотивів. Просить позов задовольнити, судові витрати по справі залишити за ним. Представник позивача [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала з підстав викладених позивачем, суду пояснила, що позивач , враховуючи його вік, тривалість припинення подружніх відносин, бажає провести поділ майна з метою отримання можливості самостійно користуватись та розпоряджатись нерухомим майном. Відповідачка [PERSON] проти позову заперечила, суду пояснила, що вважає житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS] приватною власністю позивача, вона не приймала участі у будівництві даного домоволодіння, спільною сумісною власністю подружжя вважає лише домоволодіння по [ADDRESS] а тому просить провести реальний поділ даного житлового будинку з господарськими спорудами між сторонами в рівних частках. Представник відповідача [PERSON]. проти позову заперечила з підстав викладених відповідачкою. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували в шлюбі з 30 квітня 1972 року по 23 січня 1998 року. За час шлюбу подружжям побудовано житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] - 1978 року забудови, загальною площею 133,7 кв.м., в тому числі житловою 72,1 кв.м., та житловий будинок по [ADDRESS] - 1997 року забудови, загальною площею 237,9 кв.м., в тому числі житловою 97,1 кв.м. Права власності на житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS] зареєстровано за позивачем [PERSON] 01.09.2008 року, на житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS] - 15.09.2008 року на підставі рішення виконкому Дубівської сільської ради від 20.08.2008 року № 8/3. Відповідно до ст.60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, на ім'я кого з подружжя воно зареєстровано. Відповідачка заперечила щодо перебування житлового будинку по [ADDRESS] в спільній сумісній власності подружжя, вважає дане нерухоме майно приватною власністю позивача. Однак, в супереч ст.60 ЦПК України , яка зобов'язує сторону довести ті обставини, якими вона заперечує позов, відповідачка не надала суду доказів на підтвердження даної обставини. Відповідачка зазначає, що господарські споруди біля будинку по [ADDRESS] побудовані після припинення шлюбу, однак враховуючи роз'яснення Пленуму ВСУ від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житло», в яких зазначено, що різні господарські будівлі є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле, тому при відчуженні житлового будинку вони переходять до нового власника разом з будинком, суд, враховуючи ту обставину, що житловий будинок по [ADDRESS] побудований в шлюбі, вважає, що дане домоволодіння входить до складу спільного майна подружжя. Сторони , у відповідності до ст.61 ЦПК України, визнали наступні обставини: - що після розірвання шлюбу проживають окремо : позивач у будинку [ADDRESS], відповідачка в будинку [ADDRESS] - що позивач самостійно провів в будинку [ADDRESS] капітальний ремонт, - погодили вартість домоволодінь відповідно до проведеної інвентаризаційної оцінки; - що в будинку по [ADDRESS] відповідачка проживає самостійно, інші зареєстровані там особи мають постійне місце проживання за кордоном. Згідно ст.71 СК України майно, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішено судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо іншого не визначеного домовленістю між ними. Суд, враховуючи тривалість окремого проживання подружжя та фактичне використання кожним з них окремих житлових будинків, виходячи із вимог позивача, вважає необхідним провести поділ майна в натурі, виділивши позивачу у власність житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS] а відповідачці домоволодіння по [ADDRESS] Судові витрати по справі слід залишити за позивачем відповідно до його вимог, однак враховуючи, що вартість житлового будинку по [ADDRESS] погоджена сторонами в сумі 119037 грн, з позивача в користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 858,57 ( 1190,37-331,80=858,57) грн.

Outcome: approved