overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом та просить суд розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи свій позов тим, що проживала з відповідачем один місяць після реєстрації шлюбу, після чого проживання разом з відповідачем фактично було припинено, сімейні відносини тривалий час не підтримуються. Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя. Збереження шлюбу неможливе, спільне господарство не ведеться. Позивач в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі та просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. Відповідач в судовому засіданні позов визнав у повному обсязі, та суду пояснив, що спільне життя та збереження сім'ї з позивачем вважає неможливим. Виходячи з наведеного суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4. ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем[PERSON]., що стверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.10). Із пояснень сторін судом встановлено, що між подружжям відсутні почуття, на яких ґрунтуються сімейні стосунки, спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини не підтримуються протягом тривалого часу. За таких обставин суд вважає за доцільне розірвати шлюб між [PERSON] та[PERSON]. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Витрати по сплаті державного мита при реєстрації розірвання шлюбу суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

01.09.2008 року [PERSON]., звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, який було зареєстровано між нею та відповідачем 05.05.1991 року виконкомом Дорошовецької сільської ради, за актовим записом № 08. Від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] які проживають біля позивачки. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з відповідачем спільне життя не склалось через те, що відповідач зловживав спиртними напоями, не займався утримався сім”ї, наносив їй побої. З вересня 2006 року разом не проживають, на даний час у позивачки є інший чоловік. Вважає, що їх шлюб розпався та носить формальний характер, просить його розірвати. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, обґрунтував вищенаведеним, просила позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, суду пояснив, що вони разом, як подружжя не проживають, не підтримують подружні відносини, тому не заперечує проти розірвання шлюбу. Статтею 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Обставин, які б унеможливлювали пред'явлення позову судом не встановлено. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Сторони не проживають разом , їхній шлюб носить формальний характер, а тому даний позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], у якому просить провести поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, посилаючись на слідуючі обставини. 18.03.1987 року вона уклала шлюб з відповідачем по справі. На теперішній час між сторонами виникли стосунки, які не дозволяють їм жити однією сім'єю, а тому виникло питання про поділ спільно нажитого майна, оскільки добровільно розв'язати це питання позивачці з відповідачем не вдалося, вона звернулась до суду з вказаним позовом, при цьому вказує, що разом вони придбали автомашину марки «FORD-SIERRA» двигун [NUMBER] 1989 року випуску. Оскільки відповідач не допускає позивачку оцінити автомашину експертним способом позивачка оцінила її на власний розсуд з урахуванням ціни, за яку можливо її продати на сьогоднішній день в розмірі 12500 грн. Зважаючи на те, що вона має право на &frac12; частину, просить стягнути на її користь з відповідача 6250 грн. Відповідач у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, заяви до суду про причину неявки не надіслав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення та доводи позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч.1 ст.71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається із копії запису акту про укладення шлюбу (а.с.18), сторони по справі є подружжям. Згідно даних начальника МРЕВ №7 ДАІ від 30.01.2008 року за [PERSON] зареєстровано транспортні засоби, у тому числі «FORD-SIERRA» двигун [NUMBER], 1989 року випуску (а.с.4-4а). Згідно висновку спеціаліста №23 від 20.03.2008 року вартість автомобіля «FORD-SIERRA» двигун [NUMBER] 1989 року випуску складає 8122 грн. (а.с. ). Судом з достовірністю встановлено, що позивачка має право на &frac12; частину вартості автомобіля «FORD-SIERRA» двигун [NUMBER], 1989 року випуску, який придбано подружжям в період сумісного проживання, тому суд вважає, що на користь позивачки необхідно стягнути 4061 грн. - вартість &frac12; частини автомобіля.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з даним позовом, мотивуючи тим, що [INFO] померла її тітка - [PERSON], яка проживала в с.Удріївці Дунаєвецького району Хмельницької області. Після її смерті залишилося спадкове майно. Позивачка являється спадкоємецею за заповітом на майно померлої. В установлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини вона не звернулася з заявою в Дунаєвецьку держнотконтору по тій причині, що хворіла. В даний час Дунаєвецька держнотконтора з цих підстав відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину, а тому і звернулася до суду. Відповідач в поданій заяві позов визнав повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі ст.ст.1270, 1272 ЦПК України. Судом встановлено, що [INFO] померла тітка позивачки - [PERSON], яка проживала в с.Удріївці Дунаєвецького району Хмельницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після смерті тітки залишилося спадкове майно і позивачка являється спадкоємецею за заповітом на майно померлої, що підтверджується копією заповіту. Позивачка пропустила строк, необхідний для прийняття спадщини по тій причині, що хворіла, що підтверджується відповідною довідкою. Відповідно до ст.1272 ЦК України, у разі пропуску спадкоємецею строку для прийняття спадщини, встановленого ст.1270 ЦК України з поважної причини, суд може визначити їй додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини і ій слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, а тому вимоги позову є обгрунтовані.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги і суду пояснила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 10.08.1996 р. Шлюб для неї та відповідача був зареєстрований вперше. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинили у травні 2008 року. Причиною розладу сімейних відносин стала відсутність спільних поглядів на життя, порозумінь у стосунках. Вони дійшли згоди щодо місця проживання дитини, відповідач надає матеріальну допомогу на утримання доньки. Вважає, що їх родина розпалась остаточно, заперечує проти примирення. Питання з приводу розподілу майна не має. Просила шлюб розірвати. Витрати, пов'язані з оформленням розірвання шлюбу у органах РАЦС, покласти на відповідача. Відповідач у судовому засіданні не визнав позовні вимоги [PERSON], але пояснив, що примирення з позивачем неможливо у зв'язку з тим, що остання категорично проти цього. Також вважає, що їх сім'я розпалась у зв'язку з відсутністю порозумінь у стосунках, різними поглядами на життя. Спору з приводу розподілу майна та місця перебування дитини немає. Що стосується виховання та утримання дитини, то він бере участь у цьому. Спільне проживання вважає недоцільним. У разі розірвання шлюбу витрати просив покласти на позивача. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що був зареєстрований 10.08.1996 р. у Міському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Макіївки, запис акта № 1014 (а.с. 8). Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину - доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 8), яка проживає з позивачем. Відповідач надає матеріальну допомогу на утримання дитини, бере участь у вихованні доньки. Сторони дійшли згоди щодо місця перебування дитини після розірвання шлюбу. У судовому засіданні встановлено, що шлюбні відносини припинені між сторонами у травні 2008 року, причиною розладу стала відсутність порозумінь у стосунках, різні погляди на життя. Сторони заявили про неможливість відновлення подружніх стосунків, т.я збереження шлюбу вважають недоцільним. Виходячи з таких обставин, суд переконаний, що збереження родини є неможливим. Визначаючи розмір судового збору, суд вважає за необхідне покласти витрати, пов'язані з розірванням шлюбу у органах РАЦС на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

[PERSON]., 14.04.2008 року звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, який було зареєстровано між ним та відповідачкою 28.04.1992 року виконкомом Репужинецької сільської ради, за актовим записом № 06. Від шлюбу мають п”ятеро дітей: дочку [PERSON], [INFO], дочку[PERSON],[INFO], дочку [PERSON],[INFO], сина [PERSON],[INFO], сина [PERSON], [INFO], які проживають біля позивачки. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з відповідачкою спільне життя не склалось, так у них різні характери та погляди на життя, через що між ними постійно виникали сварки та непорозуміння. Відповідачка часто ночами не приходила додому, за дітьми не дивилася. Спільним подружнім життям прожили до жовтня 2007 року. Вважає, що їх шлюб розпався та носить формальний характер, просить його розірвати. Сторонам надавався строк для примирення. В судовому засіданні позивач позов підтримав, обґрунтував вищенаведеним, пояснив, що за час, який надавався їм судом для примирення вони не примирилися, на даний час він проживає з іншою жінкою, просив позов задоволити. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала, суду пояснила, що вони разом, як подружжя не проживають з жовтня 2007 року, не підтримують подружні відносини, не мають наміру примиритися, тому не заперечує проти розірвання шлюбу. Статтею 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Обставин, які б унеможливлювали пред'явлення позову судом не встановлено. Сторони не проживають разом, їхній шлюб носить формальний характер, а тому даний позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

22.11.2003 року сторони зареєстрували шлюб в Шляхівській сільській раді Бершадського району Вінницької області (актовий запис № 19). Дітей не мають. [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В заяві та судовому засіданні стверджує, що їх з відповідачем сімейне життя не склалося через різність характерів та поглядів на сімейне життя, що призвело до припинення в липні 2008 року сімейних стосунків, на примирення не згодна і просить розірвати їхній шлюб. Відповідач [PERSON] позов визнав і не заперчує проти розірвання шлюбу з позивачем [PERSON] Вислухавши пояснення сторін і дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони з липня 2008 року не підтримують сімейних відносин, на примирення не згодні і наполягають на розірванні шлюбу, що свідчить про те, що їх сім'я розпалася і зберегти її неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] просить розірвати шлюб з [PERSON] який вони уклали 25 березня 2007 року в Франтівській сільраді Оратівського району Вінницької області за актовим записом № 01. Мають дитину: [PERSON] [INFO]. Шлюб укладено ними вперше. Відповідач, отримавши копію позову та матеріали до нього, не представив суду своїх заперечень, в судове засідання не з»явився, однак просив шлюб розірвати, оскільки з вимогами згоден, будь яких матеріальних або інших претензій до позивача не має. Позивач наполягає на розірванні шлюбу і просить про постановлення рішення. Дослідивши представлені позивачем докази, вважає їх об»єктивними і достатніми для вирішення спору, а вимоги доведеними і такими що підлягають до задоволення в повному обсязі. Сторони не проживають разом оба згодні з вимогами про розірвання шлюбу. Спільного господарства сторони не ведуть майнових спорів не мають. Згідно ст.. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Саме таких висновків суд дійшов в даному випадку. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] просить розірвати шлюб з [PERSON] який вони уклали 21 вересня 1997 року в Піщанському РАЦС РУЮ за актовим записом № 41. Мають двох дітей: [PERSON] [INFO]; [PERSON] [INFO]. Шлюб укладено ними вперше. Відповідач, отримавши копію позову та матеріали до нього, не представив суду своїх заперечень, однак просив шлюб розірвати, оскільки з вимогами згоден, будь яких матеріальних або інших претензій до позивача не має. Позивач наполягає на розірванні шлюбу і просить про постановлення рішення. Дослідивши представлені позивачем докази, вважає їх об»єктивними і достатніми для вирішення спору, а вимоги доведеними і такими що підлягають до задоволення в повному обсязі. Сторони не проживають разом оба згодні з вимогами про розірвання шлюбу. Спільного господарства сторони не ведуть майнових спорів не мають. Згідно ст.. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Саме таких висновків суд дійшов в даному випадку. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

9 вересня 2008 року позивачка звернулась з даним позовом до суду. Позовні вимоги мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем має дитину. Проживають з дитиною в новій сім'ї. При розірванні шлюбу не ставилось питання про стягнення аліментів. В даний час в цьому виникла така необхідність. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, хоча може її надавати. Просить стягнути аліменти в твердій грошовій сумі, тому що батько має нерегулярний дохід. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві і пояснила, що після розірвання шлюбу, протягом тривалого часу відповідач не надає коштів на утримання дитини. Він має заробіток, інші доходи, а тому може сплачувати аліменти. Просить стягнути аліменти у розмірі 150 грн. щомісячно. Відповідач позов визнав і пояснив, що погоджується сплачувати аліменти в зазначеній сумі. Судом встановлено, що відповідач є батьком дитини, коштів на її утримання не дає, але може надавати. Ці обставини підтверджуються свідоцтвом про народження дитини, де він записаний батьком; довідкою Війницької сільської ради № 887 від 01.09.2008 р. про те, що дитина перебуває на утриманні матері. Сторони досягли між собою згоди щодо розміру стягнення аліментів 150 грн. щомісячно, а тому суд вважає, що саме в такому розмірі їх необхідно стягувати. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дружини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього кодексу. Частиною 1 ст. 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Отже, визнання відповідачем позову відповідає закону, не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів інших осіб і є всі підстави для ухвалення рішення про задоволення позову відповідно до ст. 174 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] . звернулася в суд з позовом про визнання права власності на спадкове майно. На підтвердження позовних вимог позивачка пояснила, що [INFO]померла її мати -[PERSON]. Після її смерті в [ADDRESS] залишилось спадкове майно - жилий будинок з господарськими будівлями. Вона являється спадкоємецею за законом на майно померлої. Однак, в даний час не має змоги оформити спадщину, оскільки при житті [PERSON] не оформила правовстановлюючий документ на домоволодіння як власник. А тому, звертається до суду. Представник відповідача Миньковецької сільської ради Дунаєвецького району позов визнав повністю. [PERSON] . в судове засідання не з”явилася, однак подала заяву в якій просить справу розглядати в її відсутності, позов визнала повністю. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO]померла мати позивачки - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після її смерті в [ADDRESS] залишилось спадкове майно - жилий будинок з господарськими будівлями, що підтверджується довідками та випискою з погосподарської книги Миньковецької сільської ради Дунаєвецького району, зведеним актом вартості будівель та споруд, технічним паспортом. Спадкоємецею за законом на майно померлої є позивачка, що підтверджується довідкою Миньковецької сільської ради Дунаєвецького району, та свідотством про народження. Однак, при житті [PERSON] на належне їй домоволодіння правовстановлюючого документу не оформила, що підтверджується довідкою Дунаєвецького МКП “Інвентарбюро”. Відповідно до ст.331 ЦК України право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту такої. Відповідно до ст.ст.25 ч.4, 346 ЦК України право власності не може бути оформлено на померлу. Відповідно до ст.1261 ЦК України позивачка є спадкоємецею за законом і має право на оформлення спадщини та відповідне право власності на спадкове майно померлої. А тому, вимоги позову обгрунтовані.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про визнання права власності на спадкове майно. На підтвердження позовних вимог представник по дорученню [PERSON] пояснив, що [INFO] помер чоловік позивачки -[PERSON]. Після його смерті в [ADDRESS] алишилось спадкове майно - жилий будинок з господарськими будівлями. Позивачка являється спадкоємецею за законом на майно померлого. Однак, в даний час не має змоги оформити спадщину, оскільки при житті [PERSON] не оформив правовстановлюючий документ на домоволодіння як власник. А тому, звертається до суду. Представник відповідача Малокужелівської сільської ради Дунаєвецького району позов визнав повністю. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 29 лютого 2000 року помер чоловік позивачки - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після його смерті в [ADDRESS] залишилось спадкове майно - жилий будинок з господарськими будівлями, що підтверджується довідками та випискою з погосподарської книги Малокужелівської сільської ради Дунаєвецького району, зведеним актом вартості будівель та споруд, технічним паспортом. Спадкоємецею за законом на майно померлого є позивачка, що підтверджується довідкою Малокужелівської сільської ради Дунаєвецького району та копією свідотства про народження. Однак, при житті [PERSON] на належне йому домоволодіння правовстановлюючого документу не оформив, що підтверджується довідкою Дунаєвецького МКП “Інвентарбюро”. Відповідно до ст.331 ЦК України право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту такої. Відповідно до ст.ст.25 ч.4, 346 ЦК України право власності не може бути оформлено на померлого. Відповідно до ст.1261 ЦК України позивачка є спадкоємецею за законом і має право на оформлення спадщини та відповідне право власності на спадкове майно померлого. А тому, вимоги позову обгрунтовані.

Outcome: approved