Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-29 00:00:00

[PERSON]. звернувся до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення боргу, посилаючись на те, що 24 січня 2007 року між ним та відповідачем був укладений договір позики на суму 43 000 грн., що підтверджується розпискою. Відповідач зобов'язувався повернути вказану суму коштів до 24 лютого 2007 року, однак взяті на себе зобов'язання не виконав. Позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму боргу, інфляційні збитки, 3% річних від простроченої суми, моральну шкоду у розмірі 50 000 грн., а також судові витрати. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд приходить до висновку ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого розгляду справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 24 січня 2007 року між [PERSON]. та [PERSON]. був укладений договір позики на суму 43 000 грн., що підтверджується розпискою. Відповідач зобов'язувався повернути вказану суму коштів до 24 лютого 2007 року, однак взяті на себе зобов'язання не виконав. Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у встановлений строк його виконання. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.ст. 610, 611, 625 цього ж Кодексу порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ст. 1050 ЦК України позичальник, який своєчасно не повернув суму позики, зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Враховуючи, що відповідачем порушено зобов'язання за договором позики від 24 січня 2007 року, суд приходить до висновку стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором у повному обсязі - 43 000 грн. (основна сума боргу), 13 975 грн. (індекс інфляції), 1873, 15 грн. (3% річних від простроченої суми), а всього 58 848, 15 грн. Наслідки невиконання договору позики позичальником встановлені статтями 625 та 1050 ЦК України, які не передбачають відшкодування моральної шкоди. Не передбачено таких наслідків і у разі неналежного виконання або невиконання договору позики позичальником. Тому в частині відшкодування моральної шкоди позивачу слід відмовити.

Outcome: partial