Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-05 00:00:00

23.07.2008 р. позивачка звернулась до суду з позовом про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна і визнання права власності на нерухоме майно, в якому просить визнати дійсним договір від 01 червня 2006 р. купівлі-продажу нерухомого майна, укладений між [PERSON] та [PERSON], а також визнати за ним право власності на нерухоме майно. Свій позов обґрунтувала тим, що 01 червня 2006 р. вона уклала з відповідачкою письмовий договір купівлі-продажу належного їй нерухомого майна, розташованого [ADDRESS]. До підписання цього договору [PERSON] отримала від позивачки обумовлену суму грошей за продаж нерухомого майна у розмірі 15000 грн. та передала їй у власність нерухоме майно з господарськими спорудами, ключі і технічну документацію. У зв'язку з важким станом здоров'я відповідачки даний договір нотаріально посвідчений не був. Понад два роки позивачка користується усім купленим нерухомим майном як повноправний власник, самочинно та за свої особисті кошти будувала та реконструювала будівлі, огорожі, вимощення без внесення змін до плану будівництва земельної ділянки. У даний час вона не має можливості зареєструвати право власності на будинок у БТІ, оскільки договір купівлі - продажу житлового будинку не посвідчений нотаріально. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала позовні вимоги. Відповідачка позов визнала в повному обсязі, про що звернулась з відповідною заявою. Представник третьої особи звернувся з заявою про розгляд справи у його відсутність. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюються судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що на праві приватної власності [PERSON] належав жилий будинок з господарчими будівлями, розташований [ADDRESS], це підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом (а.с.7). 01 червня 2006 р. [PERSON] та [PERSON] уклали письмовий договір купівлі-продажу нерухомого майна за вищевказаною адресою (а.с.10), відповідно до якого, [PERSON] отримала від [PERSON] 15000 грн. в свою чергу передавши позивачці майно-житловий будинок з господарськими спорудами, ключі та технічну документацію. Як встановлено у судовому засіданні, з 01 червня 2006 р. та по теперішній час позивачка користується нерухомим майном, самочинно збудувала та реконструювала будівлі, огорожі, вимощення. У відповідності до ст.220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно зі ст.334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі майна, якщо інше не передбачене законом або договором. Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцю, а покупець зобов'язується прийняти майно і уплатити за нього обумовлену грошову суму. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із угод. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст. 376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй виділена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під вже збудоване нерухоме майно. Земельна ділянка, площею - 0,1950 га, розташована [ADDRESS], на підставі рішення Спартаківської сільради передана чоловіку позивачки, це підтверджується державним актом на право приватної власності на землю (а.с.8). Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 220, 328, 331, 334, 376, 655, п.4 Перехідних положень ЦК України, ст.ст. 130, 174, 212-215 ЦПК України, суд

Outcome: approved