Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-07 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу домоволодіння [ADDRESS] дійсним та визнання права власності на придбане майно, посилаючись на наступні обставини: - 20 лютого 2008 року між ним та відповідачами в даній справі було досягнуто домовленості про укладення між ними договору купівлі-продажу домоволодіння [ADDRESS], яке належить відповідачам після смерті їх мами [PERSON]; - між ними було досягнуто домовленості щодо усіх обставин договору купівлі-продажу, в тому числі щодо ціни - 9 500 гр., яку він повністю сплатив, про що відповідачі власноручно написали відповідну розписку та взяли на себе зобов'язання протягом трьох місяців забезпечити оформлення документів на спадковий будинок; - відповідачі на підтвердження добрих намірів передали йому ключі від будинку, і з того часу він почав вважати себе власником будинку, почав доглядати присадибну ділянку, однак до цього часу відповідачі на неодноразові його прохання належним чином так і не оформили правовстановлюючі документи на домоволодіння, ухиляючись таким чином нотаріально посвідчити їхній правочин. Розцінюючи такі дії відповідачів в даній справі, як ухилення від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, посилаючись на норми ч. 2 ст. 220 ЦК України, позивач в даній справі звернувся із даним позовом, в якому просив визнати укладений між ним та відповідачами в даній справі договір купівлі-продажу домоволодіння дійсним та визнати за ним право власності на придбане майно. У попередньому судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачі позов визнали повністю. Заслухавши пояснення позивача, відповідачів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Нормами ч. 4 ст. 130 ЦПК України передбачено, що ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову, проводиться в порядку, встановленому статтею 174 цього Кодексу. Згідно з нормами ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У попередньому судовому засіданні встановлено, що відповідачі в даній справі являються спадкоємцями після смерті їх мами [PERSON], якій належало домоволодіння за [ADDRESS] (а. с. 15). 20 лютого 2008 року відповідачі в справі розпорядилися вище вказаним майном - продали його позивачу в даній справі за 9 500 гр., а гроші за проданий спадковий будинок вони вирішили поділити порівну між собою. Вказаний правочин був оформлений у простій письмовій формі шляхом написання продавцем відповідної розписки (а. с. 12). На виконання вказаного договору позивач сплатив вартість вказаного домоволодіння у повному обсязі, а продавці надали ключі від будинку і дозвіл користуватися ним; позивач на даний час користується домоволодінням, тобто фактично сторонами було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна та повністю виконано умови цього договору. На цей час відповідачі в даній справі (продавці за договором купівлі-продажу) ухиляються від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу майна, не оформивши належним чином до цього часу правовстановлюючі документи на спадкове майно. Нормами ч. 2 ст. 220 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. За викладених обставин суд вважає, що маються законні підстави для винесення рішення про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved