Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-24 00:00:00

В вересні місяці 2008 року позивач звернулась до суду зазначивши ,що [INFO] помер її батько : -[PERSON] ,який все своє життя являвся членом колгоспу ,,Радянська Україна ,, та який було реорганізовано в 1995 році в спілку колективних власників ,,Міжгір.я,, і мав право на земельну частку пай в не розпайованих землях даного колективного сільськогосподарського підприємства. 27 липня 1997 року спадкодавцем , було зроблено заповіт згідно змісту якого останній заповів все належне йому майно де б воно не було та з чого б не складалося і взагалі все те на ,що Він за законом матиме право їй особисто та її сестрі -[PERSON]. Позивач в 2005 році, успадкувала все спадкове майно спадкодавця оскільки інший спадкоємець за заповітом -[PERSON]. відмовилась від належної їй частки спадкового майна. Враховуючи ,що спадкодавець являючись членом колективного сільськогосподарського підприємства в період свого життя не отримав відповідного правоустановчого документа ,який засвідчив би його право на дану земельну частку /пай/ в землях переданих в колективну власність правонаступнику колишнього колгоспу ,,Радянська Україна ,, тобто-Спілці Колективних Власників ,,Міжгір,я,,-позивач вважає ,що його батько ,спадкодавець по справі ,мав право на належну йому у відповідності до Указу Президента України № 720/95,,Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям ,, -земельну частку /пай/ та яке після відкриття спадщини перейшло до позивача ,що і змусило її звернутися до суду з позовом про визнання саме за нею , в порядку спадкування, права на земельну частку -пай. В судове засідання позивач не з.явилася, а надала повноваження своєму представнику який підтримав позовні вимоги свого довірителя та просять їх задовольнити. Представник відповідача Чорнобаївської районної Державної адміністрації в судове з.явився та не заперечує стосовно задоволенню позову. Представник третьої особи ,СКВ. ,,Міжгір.я,, с. Загородище Чорнобаївського р-ну в судове засідання не з.явився , а керівництвом спілки надано письмове иклопотання розглянути справу без участі їх представника. .Суд заслухавши надані йому пояснення , дослідивши письмові докази вважає ,що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Так ,згідно рішення Чорнобаївської Районної Ради народних депутатів №34 від 28.02.1995 року та на підставі рішення зборів членів спілки від лютого місяця 1995 року було створено спілку колективних власників ,,Міжгір.я,, яка являється правонаступником колективного сільськогосподарського підприємства якому в липні місяці 1994 року було передано органом місцевого самоврядування в колективну власність землю для ведення сільськогосподарського виробництва. Пунктом 1.1 статуту спілки колективних власників визначено ,що землі та інше майно передані в колективну власність - являються не подільними ,а їх подальша доля може вирішуватись лише при ліквідації спілки. Тобто з 1994 року ,з часу передачі земель в колективну власність та на час розгляду справи в судовому засіданні -земля залишається не розпайована ,а правоустановчі документи особам ,що мають право на земельну частку /пай/ -не видавались. Згідно ж Указу Президента України № 720/95 ,,Про паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям,, ,зокрема п.1-паюванню підлягають землі передані сільськогосподарським товариствам в тому числі і створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств,а п.2 даного указу визначено ,що право на земельну частку /пай/ мають члени колективного сільськогосподарського підприємства ,сільськогосподарського кооперативу в тому числі і пенсіонери ,що раніше працювали в ньому та залишаються його членами відповідно до списку,що додається до державного акту на право колективної власності на землю. У відповідності до змісту Указу Президента України ,,Про невідкладні заходи ,щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва № 666/1994 року- право на земельну частку /пай/ може бути об.єктом спадкування,а згідно змісту ст.ст.1 та 2 Закону України № 899-4 від 5.06.2003 року ,,Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток/паїв/-право особи на земельну частку /пай/ може бути встановлено в судовому порядку ,а документом ,що посвідчує дане право-може бути рішення суду. В даному ж випадку,згідно наявного в матеріалах справи списку членів колективного сільськогосподарського підприємства ,що являється додатком до державного акту про передачу землі в колективну власність та які мають право на земельну частку /пай/ спадкодавець внесений до даного списку ,що являється належним та допустим доказом про наявність в спадкодавця права на земельну частку/пай/. Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень цивільного кодексу України-2003 року який набрав чинності з 1.01.2004 року визначено,що норми даного кодексу застосовуються і до тих цивільних відносин які виникли до введення в дію даного кодекса та продовжують існувати після цього. Згідно ж наявних письмових доказів-земля передана в колективну власність в 1994 році та на день звернення позивача до суду залишається не розпайованою ,а Спілка колективних власників ,,Міжгір.я ,, в протиріччя вищевизначених Указів Президента України, не провела паювання переданих спілці в колективну власність земель ,тобто не визначила розмір земельної частки кожному її члену, без виділення цієї частки в натурі та продовжує користуватись нею без проведення паюваня між її членами,що перешкоджає даним членам отримати відповідні правоустановчі документи. У відповідності до змісту ст.ст.1216 та 1218 даного Цивільного Кодексу України ,до складу спадщини входять всі права та обов.язки спадкодавця,які не припинились на час його смерті. В даному ж випадку, відповідач позов визнав ,а представником позивача доведено наявність права в спадкодавця на земельну частку /пай/ в землях ,що знаходиться в користуванні СКВ.,,Міжгір.я ,, с. Скородистик Чорнобаївського р-ну , яке підлягає до спадкування позивачем та підтвердженню судовим рішенням в зв.язку з відсутністю документів ,які б підтверджували б дане право . Факт родинних стосунків між позивачем та спадкодавцем підтверджено в судовому засіданні належними та допустимими доказами. Інший спадкоємець за заповітом, сестра позивачки відмовилась від належної їй частки спадкового майна ,що підтверджено рішенням суду № 2-830 від 1.08.2005 року. Приймаючи до уваги вищевикладене ,

Outcome: approved