Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Виконавчого комітету Чугуївської міської Ради про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за законом. В обгрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що [INFO] року помер її батько [PERSON] Йому належав житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS], який був куплений в 1946 році у [PERSON] за 300 рублів. Після продажу будинку його продавець з сім'єю виїхала і місце її проживання не відоме, а розписка яку вона передала її батькові, до тепершнього часу не зберіглася. Але зберегляся документація, згідно якої здійснювалося оформлення продажу будинку, виготовлена на ім'я померлого. З цього часу батьки позивачки та вона, з дня її народження до 1969 року, проживали в спірному будинку. Вони здійснювали постійне страхування спірного будинку, починаючи з 1948 року, після смерті батька її мати також постійно здійснювала страхування будинку. Згідно генерального плану, який виготовлено Чугуївським МБТІ 18.03.1981 року, її батьком проводилися поточні зміни у домоволодінні, які зареєстровані в БТІ на його ім'я, будь - які інші правовстановлюючі документи відсутні. [INFO] року померла мати позивачки, [PERSON], яка по день смерті мешкала у спірному будинку. З дня смерті матері позивачка фактично прийняла спадщину та користується ним повноцінно та безперешкодно. Виконувала всі обов'язки по утримуванню будинку, оплачувала комунальні послуги, проводила поточні ремонти, обробляла присадибну ділянку. Заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини вона не подавала, оскільки не має відповідних знань в галузі права, і не знала, що для прийняття спадщини треба подавати заяву в нотаріальну контору, а також їй не відомі приписи закону про терміни звернення до суду. У неї знаходяться всі побутові речі батьків, документація, яка зберіглася. На тепершній час нотаріальне посвідчення укладеного договору купівлі-продажу, здійснити не можливо по вище наведеним причинам, але з фактичних обставин вбачається, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, у зв'язку з чим, позивачка просить суд поновити термін позовної давності, визнати дійсним договір купівлі-продажу будинку, а також визнати право власності на житловий будинок, який розташований по вищевказаній адресі, в порядку спадкування за законом після смреті батька та матері. В судовому засіданні представник позивачки, [PERSON], підтримала позов та пояснила суду, як викладено вище. Представник відповідача, третя особа та позивачка у судове засідання не з'явилися, про час та дату слухання справи повідомлялися належним чином, надали суду заяви з проханням слухати справу у їх відсутності, представник відповідача [PERSON] з позовом погодився. Суд вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що у справі достатньо доказів для прийняття рішення, позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного: Згідно свідоцтва про смерть, виданого повторно 13.05.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, [PERSON], батько позивачки, помер [INFO] року. [PERSON] належав житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS], який був куплений ним в 1946 році у [PERSON] за 300 рублів, факт придбання будинку спадкодавцем підтверджується поясненнями позивача та не заперечується представником відповідача. [PERSON] разом із своєю сім'єю фактично почав користуватися будинком та реалізував права власника. На ім*я померлого під час його життя виготовлялася документація, яка зберіглася після його смерті, а саме: відомість та оціночний акт виготовлений на ім'я [PERSON]. Чугуївським МБТІ від 15.10.1946 року, квитанції по сплаті комунальних послуг та страхування нерухомості. Відповідно до генерального плану, який виготовлено Чугуївським БТІ 18.03.1981 року, батьком позивачки проводилися поточні зміни у домоволодінні, які зареєстровані в БТІ на його ім'я. Відповідно до довідки, наданої Чугуївським МБТІ 01.10.2008 року, господаркою спірного будинку вважається [PERSON], яка продала будинок спадкодавцю [PERSON] Згідно з положеннями ст. 655 ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає майно та сплачує за нього певну грошову суму. Особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом. Ст. 657 ЦК України передбачає, що договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Однак відповідно до ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились, щодо усіх істотних умов договору, що підтверджуються письмовими доказами і відбулося виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. На підставі ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна виникає з моменту передання майна. Судом встановлено, що між сторонами відбулося укладення договру купівлі - продажу будинку [ADDRESS], при цьому сторони виконали усі істотні умови договору: [PERSON] передала спірний будинок [PERSON], а [PERSON] прийняв вказаний будинок та сплатила за нього грошову суму. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що правочин по купівлі - продажу вищевказаного будинку, що відбувся між сторонами, можно вважати дійсним. Таким чином [PERSON] набув права власності на вищевказаний будинок. Згідно свідоцтва про смерть, виданого відділом реєстрації актів громадського стану Чугуївського міськвиконкому Харківської області [PERSON], мати позивачки, померла [INFO] року, яка по день смерті мешкала у вказаному будинку. Позивачка у відповідності зі ст. 1261 ЦК України є спадкоємицей першої черги, вона після смерті батьків фактично вступила в спадщину, виконувала всі обов'язки по утрмуванню будинку, оплачувала комунальні послуги, проводила поточні ремонти, обробляла присадибну ділянку. У неї знаходяться всі побутові речі батьків, документація, яка зберіглася. Але, у зв'язку з тим, що вона не має відповідних знань в галузі прав, заяву про прийняття спадщини в нотаріальну контору не подавала, а також у встановлений законом термін до суду не зверталася. Суд вважає за можливим поновити позивачці термін позовної давності, у зв'язку із поважністю причини його пропуску. Оскільки, згідно ст.267 ЦК України, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Відповідно до ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року вважається, що [PERSON] прийняла спадщину у 1998 році, так як вона фактично вступила в права спадщини. Таким чином, позивачка [PERSON] є спадкоємицею будинку [ADDRESS] після смерті свого батька [PERSON]. та матері [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: approved