Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-24 00:00:00

Позивач [PERSON] . 13.06.2008 року звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачка є її рідною сестрою. [PERSON] на праві власності належить сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] на право на земельну частку (пай) розміром 5.62 умовних кадастрових гектари в землях [INFO] , виданий 12.05.1999 року Новотроїцькою райдержадміністрацією. На даний час відповідачка переїхала на постійне місце проживання до Російської Федерації, отримала громадянство Російської Федерації, що підтверджується, паспортом громадянина Росії [NUMBER] від 17.10.2006 року. Наразі відповідачка приїхала до неї та хотіла оформити державний акт на право власності на цю земельну ділянку, однак її попередили, що так як вона уже не являється громадянкою України, то не має права мати у власності земельну ділянку і протягом року повинна нею розпорядитися. Цей сертифікат на право на земельну частку (пай) відповідачка продала та передала позивачці як рідній сестрі та громадянці України. Просила визнати за нею право приватної власності на сертифікат. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, посилаючись на підстави, викладені у заяві. Просить визнати за нею право приватної власності на сертифікат на право на земельну частку (пай). Судові витрати просить віднести на її рахунок в розмірі. Відповідач у судовому засіданні підтвердила факт продажу позивачу [PERSON] . сертифікату на право на земельну частку (пай). Згодна, щоб за позивачем визнали право власності на сертифікат на право на земельну частку (пай). Вислухавши пояснення позивача і відповідача, перевіривши матеріали справи, враховуючи доводи сторін в обґрунтування і визнання позову, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Предметом спору є право на сертифікат на земельну частку ( пай). Спірні відносини є цивільними правовідносинами і регулюються ст.4 Конституції України; ст.316-319, 325, ч.2 ст.220, 328, 380, 334, 392, 655, 657 ЦК України, ст. 81 ч. 1 п. 4 Земельного Кодексу, ст.2, 3, 13, 12 Закону України «Про власність». В суді встановлено факт укладення між сторонами договору купівлі-продажу сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] належного відповідачу [PERSON] , а також факт виконання всіх істотних умов договору купівлі - продажу позивачем. Позивач сплатив обумовлену ціну 1000 гривень і отримав у власність сертифікат на право на земельну частку (пай). Відповідач отримав гроші готівкою і передав сертифікат у власність позивачеві та зобов’язався нотаріально посвідчити правочин купівлі-продажу сертифіката і зареєструвати його в державному реєстрі, але цей обов”язок не виконав і ухиляється від його виконання, що підтверджується письмовими доказами по справі (а. с. 8). Відповідно до ст.334 ч.3 ЦК України право власності на майно за договором купівлі - продажу не посвідченого в нотаріальному порядку та визнання його дійсним виникає з моменту набрання рішення суду законної сили у випадку, якщо сторона виконала всі істотні умови договору купівлі-продажу, а інша ухиляється від виконання умов договору, то є підстави для визнання такого договору дійсним і визнання права власності на сертифікат [NUMBER] на право на земельну частку пай в розмірі 5,62 умовних кадастрових гектари землі, виданого 12.05.1999 року [INFO] на ім”я [PERSON] , оскільки друга сторона ухиляється від його нотаріального посвідчення і реєстрації в установленому порядку відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України та п.4 Постанови ПВС України від 08.04.1978р. « Про судову практику в справах про визнання угод недійсними». Згідно зі ст.13, 12 ЗУ «Про власність» фізична особа має право мати у своїй власності будь-яке майно, яке вона придбала внаслідок правочинів не заборонених законом. Однак позивач не може використати своє право на право на земельну частку ( пай), оскільки відповідач перешкоджає цьому. Захист права власності здійснюється власником і є непорушним відповідно до ст.321 ЦК України. Це положення закріплене в ст.4 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Отже за таких обставин позов підлягає задоволенню і є підстави для визнання права власності за позивачем на сертифікат серії [NUMBER] на право на земельну частку (пай) в розмірі 5,62 у.к.га із земель колективної власності колишнього [INFO] виданого 12.05.1999 року Новотроїцькою райдержадміністрацією Херсонської області на ім”я [PERSON] , і визнання договору купівлі-продажу дійсним. Оскільки позов задоволений повністю і позивач просить не відшкодовувати з відповідача судові витрати, то суд вважає необхідним відшкодування судових витрат відповідно до ст.81,88 ЦПК України віднести на рахунок позивача і з відповідача не стягувати. На підставі ст. 4 Конституції України, ст.316-319, 325, ч.2 ст.220, 328, 380, 334, 392, 655, 657 ЦК України, ст.2, 3, 13, 12 Закону україни «Про власність», п.4 Постанови ПВС України «про судову практику в справах про визнання угод недійсними» від 08.04.1978 року і

Outcome: approved