Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-16 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та інтересах [PERSON] в якому позивач просить суд визнати рівними частки позивача, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , по 1/5 частині на кожного з співвласників, в квартирі [ADDRESS] та визнати за позивачем право власності на 1/5 частину квартири [ADDRESS] , капітальний гараж, розташований в дворі будинку [ADDRESS] дивізії та іменний сертифікат акцій ВАТ «Новомосковського заводу залізобетонних виробів» за кодом випуску цінного паперу ІМ 0404071005 Серії А № 1644, в порядку спадкування, після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . В обгрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що згідно розпорядження органу приватизації від 26 травня 1993 року за № 00457 була приватизована квартира [ADDRESS] на позивача, його батька [PERSON] , його матір [PERSON] , його колишню дружину [PERSON] та їх спільну доньку [PERSON] , після чого їм було видане свідоцтво про право власності на житло від 1.06.1993 року, Новомосковським ЖЕО. Під час приватизації квартири і після отримання свідоцтва про право власності на житло від 1.06.1993 року, яке зареєстроване, в реєстровій книзі за № 9-1 сторони не звернули увагу, що не були визначені частки в спільній сумісній власності, незважаючи на те, що всі вони мають однакові права на цю квартиру і їх частки являються рівними. Батько позивача [PERSON] помер [INFO] і позивач залишився проживати в спільній квартирі, сплачує всі комунальні платежі, користується спільними речами, а тому згідно ст. 549 ЦК України /в редакції 1963 року/ він фактично прийняв спадщину, однак, незважаючи на це він в 6-ти місячний строк, після смерті батька, звернувся до Новомосковської міської державної нотаріальної контори з письмовою заявою про прийняття спадщини. Окрім позивача, спадкоємцем першої черги, являється його матір [PERSON] , яка не приймала спадщину і в 6-ти місячний строк, після смерті батька звернулася до Новомосковської міської державної нотаріальної контори з письмовою заявою про відмову від спадщини на користь позивача, Позивача не може отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі. оскільки згідно п. 224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій України, затвердженого наказом МЮ України 03.03.2004 року № 20/5 та вимогам ст.ст. 368, 372 ЦК України, нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного із учасників спільної сумісної, власності лише за умови виділення частки померлого у спільному майні. Окрім частки в квартирі, після смерті батька, залишилося інше майно, а саме: капітальний гараж, розташований в дворі будинку [ADDRESS] дивізії та іменний сертифікат акцій ВАТ «Новомосковського заводу залізобетонних виробів» за кодом випуску цінного паперу IIА 0404071005 Серії А № 1644. Капітальний гараж батько купив у [PERSON] , згідно договору купівлі-продажу від 5.1 1.1976 року, на основі рішення виконкому Новомосковської міської Ради за № 24/688 від 22.10.1976 року, який був завірений начальником ЖЕК № 1 [PERSON], а в даний час позивач не може внести гараж в Єдиний електронний реєстр прав на нерухоме майно, оскільки отримав письмову відмову реєстратора, в якій вказано: згідно ст. 25 (п.4) ст. 346 (п.І І) Цивільного Кодексу України, за якими цивільна правоздатність та право власності припиняються зі смертю власника. Згідно п. 2.3 Тимчасового положення «Про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно», затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України № 7/5 від 07.02.02 року для здійснення реєстрації права власності на нерухоме майно заяву подає власник, або належним чином уповноважена особа. За таких обставин позивач вимушений звернутись з позовом до суду. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги і, крім того, пояснив, що його колишня дружина [PERSON] змінила своє ім`я на [PERSON] , а тому ухвалою суду було замінено відповідача на належного. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнала позовні вимоги позивача, не заперечувала проти їх задоволення та пояснила, що бажає, щоб все спадкове майно, після смерті її чоловіка перейшло у власність її сина - позивача по справі. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні визнала позовні вимоги позивача та не заперечувала проти їх задоволення. Представник третьої особи - Новомосковської міської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву в якій просить розглядати справу за його відсутності. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обгрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом по справі встановлено факт, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 01.06.1993 року, виданого Новомосковським житлово-експлуатаційним об`єднанням, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . (а.с. 11) [PERSON] , як встановлено в судовому засіданні, змінила своє ім`я на « [PERSON] ». Відповідно до ст. ст. 368, 370 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Як встановлено в судовому засіданні між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не було домовленості про поділ квартири, а також не приймалось рішення про її поділ, а отже, суд приходить до висновку, що кожному з вищенаведених співвласників належить на праві спільної часткової власності по 1/5 частині квартири [ADDRESS] . Відповідно до ч. З ст. 372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. і Таким чином, суд приходить до висновку, про можливість задоволення позовних вимог [PERSON] в частині визначення часток у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] , а також вважає за необхідне, з метою усунення протиріч в правовстановлюючих документах на квартиру, припинити право спільної сумісної власності вказаних співвласників на спірну квартиру. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 10) і, після його смерті, відкрилась спадщина на його частку квартири [ADDRESS] , капітальний гараж, розташований в дворі будинку [ADDRESS] дивізії та іменний сертифікат акцій ВАТ «Новомосковського заводу залізобетонних виробів» за кодом випуску цінного паперу иА 0404071005 Серії А № 1644. Оскільки [PERSON] помер в 2003 році застосуванню підлягає той закон, який діяв на час смерті. За час життя [PERSON] не склав заповіту і тому спадкоємцями першої черги за законом, відповідно до ст. 529 ЦК України (в редакції ЦК 1963 р.), після смерті [PERSON] являються його син [PERSON] та його дружина [PERSON] , що підтверджується показаннями сторін та копією спадкової справи після смерті [PERSON] [PERSON] у встановлений ст. 549 ЦК України (в редакції ЦК 1963 р.), шестимісячний строк, подав до Новомосковської міської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, що підтверджується копією заяви та фактично вступив в управління та володіння майном, що підтверджується показаннями сторін, а отже суд приходить до висновку, що [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину на підставі ст. 549 ЦК України (в редакції ЦК 1963 р.). Водночас, [PERSON] , скориставшись своїм правом, передбаченим ст. 553 ЦК України (в редакції ЦК 1963 р.), відмовилась від спадини, яка відкрилась після смерті її чоловіка [PERSON] на користь сина [PERSON] , що підтверджується копією заяви відповідачки до Новомосковської міської державної нотаріальної контори та її показаннями, даними в судовому засіданні. Однак, внаслідок того, що частки у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] не виділені, а також, внаслідок того, що капітальний гараж розташований в дворі будинку [ADDRESS] , не зареєстрований за померлим [PERSON] на праві приватної власності, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з чим він вимушений звернутись з позовом до суду. Судом встановлено, що рішенням Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області № 24/688 від 22.10.1976 року оформлено гараж по [ADDRESS] на [PERSON] , а відповідно до договору купівлі-продажу від 05.11.1976 року, затвердженого начальником ЖЕК-1 [PERSON] [PERSON] придбав у [PERSON] капітальний гараж розташований в дворі будинку [ADDRESS] . Згідно листа КП НМБТІ № 350 від 02.10.2008 року вказаний гараж ні за ким на праві приватної власності не зареєстрований і 29.01.2008 р. виконувалась інвентаризація гаражу на замовлення [PERSON] для оформлення спадщини після [PERSON] . Таким чином, суд приходить до висновку, що померлим [PERSON] були виконані всі дії для реєстрації гаражу на його ім`я, передбачені законодавством, яке діяло на той час і він являється власником вказаного гаражу, однак за час життя не зареєстрував вказане право власності в порядку, встановленому законодавством, яке діє на теперішній час. Водночас, спадкоємці [PERSON] не можуть здійснити реєстрацію права власності на вказаний гараж, оскільки відповідно до ст. 346 ЦК України (в редакції ЦК 2003 р.) цивільна правоздатність припиняється з моменту смерті, а відповідно до п. 2.3 Тимчасового положення «Про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно», затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 року для здійснення реєстрації права власності на нерухоме майно заяву подає власник, або належним чином уповноважена особа, а отже, суд приходить до висновку, що вказаний гараж входить в склад спадкового майна та підлягає визнанню на праві власності за позивачем, оскільки останній фактично прийняв спадщину у вигляді вказаного гаражу. Крім того, як вже зазначалось вище, позивач [PERSON] фактично прийняв всю спадщину, після смерті його батька [PERSON] , в тому числі іменний сертифікат акцій ВАТ «Новомосковського заводу залізобетонних виробів» за кодом випуску цінного паперу ИА 0404071005 Серії А № 1644, який спадкується на загальних підставах, а тому суд вважаєможливим визнати за позивачем право власності на вказаний сертифікат. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved