Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] 24.10.2008 року звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення грошового боргу за договором позики, мотивуючи позовні вимоги тим, що 29 червня 2008 року він позичив відповідачу 61600 гривень. Про отримання даної суми відповідач власноручно склав письмові розписки на 2000 гривень та 59 600 гривень. Таким чином договір позики між сторонами був укладений у формі, яка відповідає вимогам Цивільного законодавства. Строк повернення позики був вказаний в наданих відповідачем розписках : 2000 гривень відповідач повинен був повернути до 05.07.2008 року, а 59 600 гривень - до 01.08.2008 року. На момент звернення позивача до суду з позовною заявою відповідач повернув йому лише 10000 гривень. Сума боргу у розмірі 51 600 гривень позивачу відповідачем Закаленко В.П. не повернута. Відповідач ухиляється від виконання своїх зобов”язань за договором позики. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав повністю, обґрунтував позов у відповідності до мотивації позовної заяви. Відповідач та його представник [PERSON]. в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, про що суду надано письмову заяву, яка прилучена до матеріалів справи. Згідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути предоставлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У відповідності до вимог ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов”язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до вимог ст.527 ЦК України боржник зобов”язаний виконати свій обов”язок. Згідно ст.526 ЦК України зобов”язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю, оскільки судом встановлено, що між сторонами по справі було укладено договір позики грошових коштів. Ці кошти позивачем передані відповідачу як позичальникові. Умови договору, та свої зобов”язання відповідач не виконав повністю, тому майнові інтереси позивача повинні бути захищені в судовому порядку, шляхом стягнення з відповідача на користь [PERSON] суму грошового боргу , яка складає 51 600 грн., а також судові витрати по справі. При постановленні процесуального рішення у справі суд враховує факт визнання відповідачем позовних вимог в повному обсязі і на переконання суду визнання відповідачем позову не суперечить закону та охоронюваним законом правам та інтересам сторін у справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved