Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Виконавчого комітету Орджонікідзевської районної в м. Харкові ради про визнання права власності на домоволодіння, в якій просить визнати за ним право власності на домоволодіння [ADDRESS], яке складається з житлового будинку Літ. «А-1», загальною площею 58,6 кв. м., житловою площею 32,1 кв. м., літньої кухні Літ. «Б» з сінями Літ. «б», сараїв Літ. «В», Літ. «М», Літ. «К», гаражу Літ. «Л», льоху Літ. «Е», вбиральні Літ. «З». В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що йому рішенням Виконавчого комітету Орджонікідзевської районної ради робітничих депутатів була виділена у безстрокове користування земельна ділянка для побудови житлового будинку, за адресою: м. [ADDRESS]. На даній земельній ділянці він збудував житловий будинок, який був прийнятий до експлуатації. Також позивач самочинно збудував сараї, сіни, тамбур, ганок та гараж. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача - Виконавчого комітету Орджонікідзевської районної в м. Харкові ради за довіреністю - [PERSON] в судовому засіданні проти позову не заперечував. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що повивачу рішенням Виконавчого комітету Орджонікідзевської районної ради робітничих депутатів від 23.11.1954 року (протокол № 34) була виділена у безстрокове користування земельна ділянка, площею 600 кв. м., за адресою: [ADDRESS] 28 січня 1955 року позивачем був укладений договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку. Згідно акту прийому індивідуального домоволодіння від 24.09.1957 року, домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] було прийнято до експлуатації. Але в подальшому право власності на зазначений будинок зареєстровано не було. Отже, судом встановлено, що позивач набув право власності на домоволодіння на підставі не забороненій законом, а саме, із правочину, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 328 ЦК України. Реалізуючи свої правомочності власника, позивач, за власні кошти, збудував на території домоволодіння сараї, сіни, тамбур, ганок та гараж. Технічну інвентаризацію будинку, на замовлення позивача, виконало Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації». За результатами технічної інвентаризації виготовлено технічний паспорт. Відповідно до технічного паспорту домоволодіння [ADDRESS] складається з житлового будинку Літ. «А-1», загальною площею 58,6 кв. м., житловою площею 32,1 кв. м., літньої кухні Літ. «Б» з сінями Літ. «б», сараїв Літ. «В», Літ. «М», Літ. «К», гаражу Літ. «Л», льоху Літ. «Е», вбиральні Літ. «З». Відповідно до технічного висновку ТОВ «Капітель-Буд» (ліцензія серії АБ № 205939) стан самочинно збудованих будівельних конструкцій відповідає архітектурно-будівельним нормам і забезпечує можливість для подальшої експлуатації, основні будівельні конструкції знаходяться у задовільному технічному стані. Здійснене позивачем будівництво не порушує прав інших осіб, про що, зокрема, свідчить відповідні заяви сусідів [PERSON] - власника домоволодіння [ADDRESS], [PERSON] - власника домоволодіння[ADDRESS][PERSON] - власника домоволодіння [ADDRESS] [PERSON] - сина позивача та [PERSON] - дружини позивача. Вказані заяви посвідчені головою вуличного комітету [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України - право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] є власником домоволодіння [ADDRESS] складається з житлового будинку Літ. «А-1», загальною площею 58,6 кв. м., житловою площею 32,1 кв. м., літньої кухні Літ. «Б» з сінями Літ. «б», сараїв Літ. «В», Літ. «М», Літ. «К», гаражу Літ. «Л», льоху Літ. «Е», вбиральні Літ. «З». Згідно ст. 317 ЦК України власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Пунктом 5 ст. 319 ЦК України встановлене єдине обмеження щодо здійснення права власності - власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Відповідач належним чином не довів суду, що в результаті виконаного будівництва (створення майна) заподіяно шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, а також настання погіршення екологічної ситуації та природних властивостей землі. Згідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Outcome: approved