Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-01 00:00:00

11.04.2008 року прокурор м. Краматорська звернувся до суду в інтересах неповнолітніх: [PERSON], [INFO] народження та [PERSON],[INFO] народження до [PERSON]. та [PERSON]. про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним. В обґрунтування позову вказав на те, що в ході перевірки, проведеної, прокуратурою м. Краматорська встановлені порушення конституційних прав на житло, передбачені ст.. 47 Конституції України - а саме відчуження 23.01.2006 року нерухомого майна - квартири [ADDRESS], яке належало неповнолітнім [PERSON]та [PERSON], їх опікуном [PERSON] У судовому засіданні позивач позов підтримав та попросив суд визнати договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 23.01.2006 року укладений між [PERSON]. та [PERSON]. й [PERSON]. недійсним, посилаючись на ч.6 ст. 203 Цивільного кодексу України/ угода, що укладається батьками не може суперечити правам та інтересам їх неповнолітніх дітей/. Відповідачка [PERSON]. позов не визнала. В обґрунтування заперечень проти позову вказала на те, що інтереси [PERSON]та [PERSON]не порушені, вони проживають разом з нею у м. Київі. [PERSON] дуже талановита дитина, він навчається у Київському воєнному ліцеї ім.. І. Богуна. [PERSON]навчається у Київській гімназії східної мови. Вона піклується за ними, вважає їх своїми дітьми. [PERSON] не знає, що вона не її матір. Продаж квартири - це була вимушена дія для захисту дітей, бо квартира знаходилася у такому стані, що не була здатна для проживання/ без вікон, дверей й т.і./, але сплачувати за комунальні послуги ні в неї, ні у дітей не було коштів, з тих підстав, що вона не отримувала ніяких коштів як піклувальник. Вона впевнена, що такі талановиті діти мають право проживати у м. Київі, навчатися там, стати на квартирний облік й отримати квартиру у м. Київі. Квартира була відчужена законно, без порушень, за згодою органу опіки та піклування виконкому Краматорської міської ради. Гроші від продажу квартири знаходяться на особистому рахунку [PERSON]. Представник відповідачки - [PERSON], позов не визнала, посилаючись на той факт, що прокурор не вказав на статтю закону, відповідно до якої він вважає договір недійсним, а посилання його на ч. 6 ст. 203 ЦК України є не обґрунтованим, бо ч.6 цієї статті містить положення, щодо батьків неповнолітніх осіб. Попросила суд, в інтересах неповнолітніх [PERSON]та [PERSON]у позові відмовити. Відповідачка [PERSON] позов не визнала. Вважає, що договір купівлі продажу укладений законно, без будь-яких порушень діючого законодавства. Представник органу опіки та піклування Краматорської міської ради проти позову заперечує, вказавши на те, що позивач не надав суду доказів про порушення прав неповнолітніх та ні одної причини не назвав як у позові так й у судовому засіданні для визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним. Правовідносини по позову регулюються Цивільним Кодексом України. Згідно до ст.. 71 Цивільного Кодексу України Опікун не має право без дозволу органу опіки та піклування…….. укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або/ державній реєстрації, в тому числі договори щодо поділу або обміну житлового будинку, квартири. Відповідно до ст..224 Цивільного Кодексу України, правочин, вчинений без дозволу органу опіки та піклування є нікчемним. У судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] з 2002 року є опікуном над [PERSON]та [PERSON]/а.с.6/. Як убачається з рішення Виконкому Краматорської міської ради від 2109.05 року № 412 виконком затвердив рішення опікунської ради від 13.09.05 року № 16 про надання дозволу на нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від імені неповнолітніх [PERSON] та [PERSON]/а.с.7/; Вказане рішення на час розгляду справи не спростовано. 23.01.2006 року, квартира [ADDRESS] була продана [PERSON]./а.с.11/; Відповідно до довідки Управління праці та соціального захисту населення Подільської районної в м. Києві державної адміністрації [PERSON], як опікун отримує допомогу на [PERSON]та [PERSON] з 01.03.05 року. Відповідно до Договору № 1018016562/0 між АТ «Індекс-банк» та [PERSON], на останнього відкрито поточний рахунок. Як убачається з прибуткового ордеру від 30 травня 2008 року на поточному рахунку [PERSON] знаходяться 7000 грн. Відповідно до пояснень відповідачки [PERSON] у судовому засіданні, про що не заперечував позивач, 7000 грн. це гроші від продажу спірної квартири, які вона положила на рахунок [PERSON]по досягненню ним 16 років. Суд не бере до уваги в обґрунтування позову прокурора посилання останнього на ст..12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», як на порушення, яке допустила відповідачка [PERSON], бо договір купівлі-продажу квартири не суперечить ст.. 12 Закону, де йдеться про те, що Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей. Для здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, потрібна попередня згода органів опіки та піклування. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав і охоронюваних законом інтересів дітей при наданні згоди на вчинення правочинів щодо належного дітям нерухомого майна. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, бо у судовому засіданні встановлено, що спірна квартира відчужена з дотриманням положень ст.. 224 ЦК України, права та інтереси [PERSON]та [PERSON] не порушені. Будь яких інших підстав для визнання угоди недійсною, позивач суду не надав. Куруючись ст.ст.10,15,30,62 ЦПК України, ст..ст.71,224 ЦК України, суд

Outcome: dismissed