Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], Комунального республіканського підприємства «Сімферопольське міжміське бюро реєстрації та технічної інвентаризації» про виділення частки зі спільного домоволодіння та присвоєння нової адреси. Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно договору дарування купівлі-продажу від 19.08.1992 року вона є власником 1\2 частки домоволодіння з господарчими прибудовами [ADDRESS]. Власником іншої 1\2 частки домоволодіння за вищезазначеною адресою є [PERSON] на підставі договору дарування №7795. На цей час, у сторін по справі одна юридична адреса, що ускладнює отримання поштової кореспонденції. У ході розгляду справи позивачка неоднарозово уточнювала позовні вимоги та остаточно просила виділити їй у натурі зі спільної часткової власності 1\2 частку домоволодіння, розташованого [ADDRESS], яка складається з літера «А» - житлового приміщення, літер «А1» - прибудови, літери «п\А1» - цокольного поверху, літери «а1» -тамбуру, літери «а2» - тамбуру, літери «а3»- навіс, літери»а4» - навіс, літери «З» - гаражу, літери «Є» - туалету, літери «К» - гаражу, літери «Н» - сараю, літери «О» - навісу; припинити право спільної часткової власності та зобов'язати СМБТІ привласнити домоволодінню відповідачки [PERSON] окрему адресу: [ADDRESS]. У судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, дали пояснення аналогічно викладеному у позові, просили позовні вимоги задовольнити. Представник відповідачки [PERSON] проти задоволення позовних вимог не заперечував. Представник Комунального республіканського підприємства «Сімферопольське міжміське бюро реєстрації та технічної інвентаризації» у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність на підставі діючого законодавства та документів, що маються у матеріалах справи. Заслуховуючи доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підставах. З матеріалів справи слідує, що згідно договору купівлі-продажу від 19.08.1992 року [PERSON] є власником 1\2 частки будинку з відповідними надвірними прибудовами [ADDRESS](а.с.19). Інша 1\2 частки домоволодіння з відповідною часткою надвірних прибудов належить на підставі договору дарування від 01.08.2001 року [PERSON] (а.с. 8). Право спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] зареєстровано у встановленому законом порядку у відповідному органу технічної інвентаризації. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач користується ізольованими приміщеннями, має окремий вихід, окремо користується комунікаціями, самостійно проводить оплату за користування комунальними послугами, суміжних приміщень не має, між співвласниками склався визначений порядок користування територією. Згідно ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ в натурі частки з майна, що знаходиться в спільній частковій власності. Відповідно до ст. 267 ЦК України майно, що знаходиться в спільній частковій власності, може бути розділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі розділу загального майна між співвласниками право загальної власності на нього припиняється. В судовому засіданні достовірно встановлено, що вимоги закону дозволяють здійснити такий виділ, оскільки майно не є майном з особливим режимом використовування, при якому використання, розпорядження, володіння встановлюється спеціальним законодавством. Крім того, між власниками вказаного домоволодіння, тобто між позивачем та відповідачем складений порядок користування своєю власністю - домоволодінням. Вказане позивачем майно не є неподільною річчю в розумінні ч. 2 ст. 183 ЦК України, відповідно до якої неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового використання. Об'єкт нерухомості, що знаходиться в загальній частковій власності, можливо розділити без втрати його цільового використовування, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 ЦК України, характеризує об'єкт нерухомого майна в цілому, як річ, що ділиться. Відповідно до ч. 1 ст. 183 ЦК України до подільних відносяться речі, які унаслідок розподілу в натурі не змінюють свого господарського призначення. Згідно висновку експерту судової будівельно-технічної експертизи від 15.07.2008 року виділити у натурі 1\2 частку [PERSON] у спільному домоволодінні [ADDRESS] з технічної точки зору можливо. При цьому, запропонований один варіант виділення [PERSON] 1\2 частки з домоволодіння максимально відповідає інтересам співвласників, не порушує їх право на реалізацію повноважень власника. З огляду на викладене та з урахуванням встановлених фактів суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги [PERSON] в частині виділення частки з майна, що перебуває у спільній частковій власності, та припинення зазначеного режиму права власності. Щодо вимог про зобов'язання відповідача КП СМБТІ привласнити домоволодінню відповідачки окрему юридичну адресу, то у цій частині позов не підлягає задоволенню. Відповідно до п.п. 2, 3 Інструкції про порядок виділу житлових будинків із складу домоволодіння в містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР 27.09.1968 року, що діє у цей час, виділ житлових будинків у самостійні домоволодіння проводяться в адміністративному порядку виконкомом міської ради, що виносить про те відповідні рішення. На цей час, позивачкою зазначене право на звернення до компетентного органу про привласнення житловому будинку окремої адреси не реалізовано, відповідного рішення органом не прийнято, що вказує на відсутність порушеного права [PERSON] та відповідно наявнісі підстав для захисту у порядку цивільного процесуального законодавства. На підставі ст. 364 ЦК України,

Outcome: partial