Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-04 00:00:00

09 листопада 2007 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просив суд винести рішення про визнання попереднього договору ВЕІ № 856817 реєстровий номер 10640 (посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON]. 23 листопада 2006 року) щодо укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна - нежитлового приміщення, за адресою: [ADDRESS], недійсним, та визнання за ним, [PERSON], право власності на нерухоме майно загальною площею 131,1 кв. м. В обґрунтування своїх позовних вимог, він вказав на те що, 23 листопада 2006 року між ним, [PERSON], та відповідачем, [PERSON], було укладено попередній договір ВЕІ № 856817 посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON]. В попередньому договорі внаслідок помилки, було зазначено, що сторони повинні укласти основний договір купівлі-продажу нерухомого майна, що знаходиться по [ADDRESS] загальною площею 1362,2 кв. м. Але у його власності немає і ніколи не було приміщення площею 1362,2 кв. м., він пропонував для продажу приміщення площею 131,1 кв. м. за ціною визначеною в попередньому договорі, який у зв'язку з помилкою вважає не дійсним. Відповідач скориставшись помилкою в попередньому договорі, щодо предмету продажу, вимагає укласти договір купівлі-продажу нежитлових приміщень загальною площею 1362,2 кв. м., навіть звертався до суду. Він переконаний, що відповідач бажає використати помилку нотаріуса на свою користь. Просив позов задовольнити. За ініціативою позивача до участі в розгляді справи було притягнуто приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Суду пояснив, що 23 листопада 2006 року між позивачем та відповідачем, [PERSON], було укладено попередній договір щодо укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна. Договір посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON]., яким в попередньому договорі було допущено помилку в зазначені площі приміщення, а саме «1362,2 кв.м.» замість «131,1 кв.м.». Відповідач неодноразово наполягав на укладені договору купівлі-продажу нерухомого майна, а також звертався до суду для вирішення даного питання. Вважає, що відповідач порушує майнові права позивача. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги не визнала в повному обсязі, просила в їх задоволені відмовити. Суду пояснила, що дійсно 23 листопада 2006 року між позивачем, [PERSON] та відповідачем, [PERSON], було укладено попередній договір щодо укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON]. Договір було підписано сторонами в добровільному порядку, без примусу та психічного впливу. Вказала на те, що незважаючи, що на час укладення попереднього договору у власності позивача площі 1362,2 кв.м. не було, позивач до часу укладання угоди а саме до 25 листопада 2006 року повинен був її придбати. Відповідач приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON]. в судовому засідання пояснила, що дійсно посвідчувала попередній договір щодо укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна між [PERSON] та [PERSON]. Попередньо сторони були ознайомлені зі змістом попереднього договору. Заслухавши представників сторін - [PERSON] та [PERSON]., приватного нотаріуса - [PERSON]., вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належать нежитлові приміщення загальною площею 131,1 кв. м., що знаходяться в будинку [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 23 вересня 2006 року укладеного з [PERSON] (а.с.7). Окрім того, судом зроблено запит до Комунального підприємства «Дніпропетровського міжміського бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, відповідно до якого реєстрація права власності на нежитлові приміщення загальною площею 1362,2 кв.м. за адресою [ADDRESS] за позивачем [PERSON] не проводилась. У власності позивача за вищевказаною адресою згідно інформаційної довідки з реєстру прав власників зареєстровано також нежитлове приміщення площею 265,2 кв.м. 23 листопада 2006 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON]. укладено попередній договір щодо укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна, за умовами якого [PERSON] зобов'язувався продати [PERSON] об'єкт нерухомості, а саме: нежитлові приміщення, що знаходяться в будинку [ADDRESS], загальною площею 1362,2 кв. м., які належали позивачу на праві приватної власності. Згідно ст. 229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилялась щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін. Сторони неодноразово намагались укласти договір купівлі-продажу спірних нежитлових приміщень, однак згоди щодо обговорення умов договору не дійшли (що підтверджується заявами нотаріусу від 21 грудня 2006 року [PERSON] (а.с.13) та [PERSON]. (а.с.113). Відповідач наполягав на укладенні договору купівлі-продажу на спірні нежитлові приміщення площею 1362,2 кв. м., однак у позивача у власності житлових приміщень площею 1362,2 кв. м. за адресою [ADDRESS] яких у власності позивача не було. Також, 10 лютого 2007 року відповідач звертався до позивача з вимогою повернення авансу в сумі 5 050 грн. (а.с.115), однак у зв'язку з відсутністю депозитного рахунку у нотаріуса позивач був позбавлений можливості повернути кошти відповідачу, однак в судовому засіданні представник позивача пропонував повернути вищевказані кошти. На момент укладання вищевказаного договору, а також після його укладення у власності позивача нежитлових приміщень, площею 1 362,2 кв. м., розташованих за адресою [ADDRESS] не було. Пояснення представника відповідача в частині того, що до укладання договору, а саме до 25 листопада 2006 року позивачем повинні були бути придбанні приміщення площею 1 362,2 кв. м. суд до уваги не приймає, оскільки відповідно до попереднього договору від 23 листопада 2006 року (а.с.3) вищевказані умови не обговорювались. За таких обставин суд вважає, що сторони помилялись, відносно наслідків, укладеного правочину, оскільки при оформлені договору приватним нотаріусом було допущено помилку в частині визначення площі нежитлового приміщення, що підлягала відчуженню при укладанні договору купівлі-продажу (відповідно до договору купівлі-продажу від 23 вересня 2006 року позивачеві належали на праві приватної власності нежитлові приміщення розміром 131,1 кв.м.), що унеможливлювало виконання умов попереднього договору в майбутньому, тому суд вважає за необхідне визнати попередній договір щодо наміру укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] - недійсним, згідно ст. 229 ЦК України. Що стосується позовних вимог про визнання права власності на нежитлові приміщення площею 131,1 кв.м., розташовані за адресою [ADDRESS], то суд в задоволенні цією частини позовних вимог вважає за необхідне відмовити, оскільки свідоцтво про право власності позивача від 23 вересня 2006 року ні ким не оспорюється, зареєстровано відповідно до закону в Комунальному підприємстві «Дніпропетровському міжміському бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради. Згідно за ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 08 грн. 50 та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 07 грн.50 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial