Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-21 00:00:00

Позивачка 24 червня 2008 року звернулася до суду з позовом до Акціонерної компанії «Харківобленерго» про зобов'язання відбудувати квартиру та стягнення моральної шкоди у сумі 20000 грн., посилаючись на таке: вона є власником квартири [ADDRESS]. Будинок на дві квартири і в квартирі [NUMBER] мешкав [PERSON], який помер 07 травня 2006 року. 17 лютого 2005 року о 2 год. 45 хв. виникла пожежа, якою знищено її квартиру. Комісія встановила, що причиною пожежі стало порушення правил пожежної безпеки при влаштуванні електромереж, коротке замкнення електропроводки. Пожежа виникла зі сторони квартири [NUMBER]. Працівниками Первомайського РЕВ «Харківенергозбут» за порушення правил користування електроенергією неодноразово відключалося енергопостачання в квартиру [NUMBER], після чого відбувалося самопідключення абонентом [PERSON] Позивачка вважає, що працівниками АК «Харківобленерго» не було вжито необхідних заходів по відключенню електропостачання квартири [NUMBER], щоб не можливо було підключити постачання самочинно, тому за те, що згоріла її квартира, повинна нести відповідальність саме АК «Харківобленерго». Актом обстеження згорілого будинку від 14.05.2008 року, складеного відділом архітектури і будівництва Первомайського міськвиконкому Харківської області, квартиру позивачки можливо відбудувати, на що необхідні кошти в сумі 35000 грн. Просить суд на підставі ст. 1192 ЦК України відшкодувати шкоду в натурі, тобто зобов'язати АК «Харківобленерго» відбудувати пошкоджену квартиру. Крім зазначено позивачка просить відшкодувати спричинену їй моральну шкоду, яку вона оцінила у 20000 грн., і яка полягає в тому, що остання була позбавлена тривалий час житла і ночувала просто неба і це сказалося на стані здоров`я; вона дуже нервувала через відсутність житла та те, що відповідач не хотів вирішити спір у добровільному порядку та відшкодувати шкоду; також позивачка нервувала через необхідність звертатися до різних посадових осіб про надання їй матеріальної допомоги. У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити. Представник відповідача, за довіреністю [PERSON], у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, позов не визнав та просив відмовити позивачці в його задоволенні. Поперше - заявив клопотання про застосування строку позовної давності для звернення позивачкою до суду з даними позовними вимогами, оскільки неоспорюваний факт пожежі в квартирі позивачки мав місце 17 лютого 2005 року, а з даним позовом позивачка звернулася до суду лише 24 червня 2008 року, тобто більше ніж через три роки, суд не просила про поновлення їй строку для звернення до суду і поважності причин пропуску вказаного строку судові не навела. По-друге, представник позивача поставив судові на вид той факт, що, дійсно, він не заперечує факту виникнення пожежі в квартирі позивачки з боку квартири [NUMBER] [PERSON], який злісно порушував правила користування електроенергією для населення, був декілька разів відключений від електропостачання, проте самовільно кожного разу підключався шляхом накиду дротів на мережу енергозабезпечуючої організації. Відключення від електропостачання в приватних будинках проводиться на стовпі енергозабезпечуючої організації, на вводі до будинків, перешкоджаючи відключеним абонентам самовільно підключатися. Абонент [PERSON] порушував Правила користування електроенергією, і про це кілька разів складалися акти про порушення і стягувалися збитки на користь АК «Харківобленерго» з останнього. Пожежа виникла в наслідок короткого замкнення в електропроводці з боку квартири [PERSON], а за електропроводку, що знаходиться в будинках та квартирах абонентів, АК «Харківобленерго» відповідальності не несе. Стосовно поважності причин пропуску строку позовної давності позивачка повідомила, що всі ці три роки вона намагалася віднайти правду в різних органах влади та у різних посадових осіб. Суд заслухавши пояснення позивачки, представника відповідача, показання свідків, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: 17 лютого 2005 року о 2 год. 45 хв. виникла пожежа в квартирах [NUMBER] та [NUMBER] будинку [ADDRESS]. Будинок на дві квартири і в квартирі [NUMBER] мешкав [PERSON], який помер 07 травня 2006 року (довідка а.с.14), а власницею квартири [NUMBER] була [PERSON], що підтверджується договором купівлі-продажу (а.с.6) та технічним паспортом (а.с.12-13). Комісія встановила, що причиною пожежі стало порушення правил пожежної безпеки при влаштуванні електромереж, коротке замкнення електропроводки, пожежа виникла зі сторони квартири [NUMBER] (копія акту про пожежу а.с.11). В наслідок пожежі квартира позивачки згоріла і останній було завдано матеріальних збитків на суму 35000 грн., що вбачається з листа директора КП «Архітектурне бюро Первомайського району». Відповідно до ст. 1192 матеріальна шкода може відшкодовуватися і в натурі, про що просить позивачка і з огляду на висновки з Акту обстеження згорілого житлового будинку для його відновлення (а.с.8) - відновити будинок можливо. Як вбачається з пояснень представника відповідача та позивачки, а також показань свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] абонент [PERSON], в квартирі [NUMBER] якого виникла пожежа, неодноразово відключався від електропостачання за порушення Правил користування електроенергією для населення, та неодноразово самовільно підключався до мережі енергозабезпечуючої організації, що також вбачається з довідки абонента (а.с.34), листами начальника Первомайського РВЕ (а.с.17,18). Свідки [PERSON] та [PERSON] також показали, що відключення [PERSON] проводилося на стовпі енергозабезпечуючої організації на вводі до квартири абонента і кожного разу Бутирін В.В. самовільно здійснював підключення різними способами, в тому числі і шляхом накиду дротів, а повністю відвести лінію від квартири порушника АК «Харківобленерго» не має можливості, оскільки в цьому разі знеструмиться вся вулиця. Позивачка та свідки [PERSON] та [PERSON] також додали, що абонент [PERSON] вів аморальний спосіб життя, зловживав алкогольними напоями, в наслідок чого лікувався від даної залежності, приводив до дому таких же п'яничок та вмикав електроплитку на пряму з дротів на стовпі. Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд вважає, що позивачка не довела того, що з вини відповідача, а саме неналежного контролю та не проведення заходів щодо відключення електропостачання квартири [NUMBER], щоб неможливо було підключити постачання електроенергії самочинно, відбулася пожежа в будинку [ADDRESS], в наслідок чого згоріла її квартира та речі, і чим завдано матеріальної шкоди певного розміру. Суд встановив, що у позивачки в наявності є пошкоджена квартира і природа походження цього пошкодження відома, а грошовий розмір відшкодування чи відновлення майна судом не встановлено через те, що позивачка не надала судові доказів його вартості. Так, розмір матеріального відшкодування знищеного чи пошкодженого майна позивачка вказала у позові на підставі листа директора КП «Архітектурне бюро Первомайського району», де вартість квартири за даними БТІ станом на 2004 рік складає 35000 грн., тоді як розмір збитків, що підлягають відшкодуванню, згідно ст.1192 ЦК України визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Позивачка не зверталася до суду із клопотанням про призначення товарознавчої експертизи, оскільки у судовому засіданні дійти згоди щодо вартості майна не видалось можливим, а ці питання потребують спеціальних знань в області товарознавства. У Постанові Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27.03.92 року “Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди” зазначено, що суди, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Викладене повторюється і в ст.1166 ЦК України. Позивачка не переконала суд, що матеріальна шкода завдана їй неправомірними діями відповідача, до того ж, судом не встановлено вини відповідача та безпосереднього причинного зв`язку між діями відповідача та шкодою. Таким чином, суд вважає, що вина відповідача у спричиненні позивачці матеріальної шкоди не доведена, а в наслідок відсутності вини у спричиненні матеріальної шкоди, суд вважає, що не доведено у зв`язку із цим і спричинення моральної шкоди, тому, вона також не підлягає стягненню разом із матеріальною. Що стосується клопотання представника відповідача про застосування строку позовної давності, то суд вважає, що в даному випадку воно підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, і ця тривалість розповсюджується на дані спірні вимоги. Згідно частин 4 та 5 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, а якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. В даному випадку позивачка пропустила трирічний строк позовної давності, оскільки пожежа мала місце 17 лютого 2005 року, а з даним позовом позивачка звернулася до суду лише 24 червня 2008 року, тобто більше ніж через три роки і пропустила вона його без поважних причин, оскільки остання послалася лише на ті причини, що вона зверталася весь цей час до різних посадових осіб за допомогою матеріального плану після пожежі, а ці підстави поважними суд визнати не може. Саме пропуск позивачкою позовної давності без поважних причин суд вважає за необхідне покласти в основу мотивації відмови у задоволенні позову.

Outcome: dismissed