Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просив виділити зі спільного майна подружжя &frac12; частки померлого батька [PERSON]; визнати за позивачем право власності на &frac14; частку спадщині в вигляді житлового будинку з господарськими спорудами, яка відкрилася після смерті батька; визнати частково недійсним договір дарування укладеного матер”ю [PERSON]. з братом [PERSON]. В обгрунтування свого позову вказав, що він весь час з народження проживає в будинку батьків, який знаходиться у [ADDRESS]. Цей будинок був побудований батьками за час їх шлюбу. [INFO]. помер батько. Він на день його смерті проживав у будинку і фактично прийняв спадщину. Про той факт, що будинок записаний на матір був нею подарований брату він дізнався у січні 2008р., коли він отримав від брата позов про виселення. Вважає, що порушено його право спадкоємця, який фактично прийняв спадщину після смерті батька і весь час нею володіє. В судовому засіданні позивач збільшив розмір позовних вимог і просив встановити факт родинних відносин з померлим батьком, бо у нього в паспорті прізвище записано [PERSON], а батька мав прізвище [PERSON]. Просив позов задовольнити, бо він має неповнолітніх дітей і на цей час в Ясинуватському міськрайонному суді розглядається позов про виселення його родини. Зустрічний позов не визнав і просив залишити без задоволення. Також позивач уточнив свої вимоги в частині виділення зі спільного сумісного майна подружжя &frac12; частки померлого батька і просив визначити за померлим батьком частку подружжя в житловому будинку з господарським спорудами в розмірі &frac12; частки. Відповідачка [PERSON]. визнала позов частково і подала зустрічний, в якому просила визнати побудований спірний будинок її особистою приватною власністю, бо за часи життя чоловік був хворою людиною, мав інвалідність, працював періодично. Усі будівельні роботи проводив її батьки, які розібрав свій старий будинок в м. Донецьку, перевезли будівельні матеріали на земельну ділянку, яка була виділена їй на будівництво дому, а після завершення будівництва разом проживали з ними і померлі в цьому будинку. У неї склалися неприязливі стосунки з дружиною позивача. За життя батька просив її залишити цей будинок середньому сину [PERSON], тому вона у 2004 році подарувала його синові. Після смерті чоловіка ніхто з синів до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався. Просила відмовити у позові, бо сину було відомо про дарування дому братові, але звернувся до суду після спливу 3-з річного строку позовної давності. Факт, що позивач є її сином підтвердила. Відповідач [PERSON]. позов визнав частково, зустрічний позов підтримав, бо підтвердив доводи матері, бо фактично будував будинок його дідусь. На цей час він є його власником і тому звернуся до суду про виселення сім”ї брата, яка заважає матері проживати у будинку. Підтвердив, що позивач є рідним братом. 3-я особа [PERSON]. позов визнав частково, бо визнав позивача своїм рідним братом, в останній частині просив відмовити і підтримав зустрічний позов своєї матері. Суд вислухавши пояснення сторін та інших учасників по справі, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, а у зустрічному відмовити з таких підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що з матеріалів надісланих суду приватним нотаріусом [PERSON] вбачається, що за договором дарування від 30.11.2004р. житловий будинок [ADDRESS] з надвірними господарськими спорудами: двома літніми кухнями, сараєм, убиральнею, льохом, парканами, воротами, замощенням, колодязем, був подарований [PERSON]. матір”ю [PERSON]., який на підставі свідоцтва про особисту власність на домоволодіння, виданого виконкомом Спартаківської сільради згідно рішення від грудня 1992р. за №54 належав їй. Але згідно свідоцтва про забудову садиби в сільських населених пунктах на підставі рішення Яківліської сільради від 24.04.1967р. за №10 [PERSON]. була виділена земельна ділянка розміром 11390кв.м. у радгоспі „Спартак” під забудову 2-х кімнатного житлового будинку 29,96кв.м. Шлюб між [PERSON]. та її чоловіком [PERSON]. було укладено 18.02.1958р. Усі члени родини і [PERSON]., і [PERSON]. і [PERSON]. підтвердили, що за час будування дому подружжя проживало разом у квартирі радгоспу та вели спільне господарство. Батько і мати [PERSON]. - [PERSON]. та [PERSON]. проживали на земельній ділянці, яка була виділена під забудову доньці у тимчасово збудованому приміщенні. Опитані в судовому засіданні свідки сусіди сторін [PERSON]., [PERSON]. підтвердили, що батьки [PERSON]. проживали самостійно у тимчасовому приміщенні на земельній ділянці до закінчення будівництва дому. Батько [PERSON]. був майстерна людина і сам виробляв столярські вироби:вікна, двері. Після закінчення будівництва батьки до смерті проживали разом з родиною доньки. Розглядаючи цей спір в межах заявлених вимог зустрічного позову, суд визнає, що за життя батьки [PERSON]. не заявляли свого права власності на збудований разом будинок [ADDRESS], не ставила на вирішення суду і відповідачка питання про визнання права спільній сумісній власності на спірний будинок, побудований в результаті праці членів її сім”ї, як це передбачено ст. 112 ЦК 1963р. Відповідно до ст. 22 КЗпШ майно нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. За повідомленням управління праці та соціального захисту населення Ясинуватської районної державної адміністрації батькові позивача [PERSON]., [INFO] 18.01.1967р. вперше була призначена пенсія за інвалідністю 11 групи загального захворювання в розмірі 89грн.40коп. З 18.01.68 по 25.09.90 його інвалідність змінювалася з 111 на 11 групу. А 25.09.1990р. йому безстрокову була встановлена 1 група інвалідності. На момент смерті [PERSON]. мав розмір пенсії в сумі 807200карб., або в переводі на гривні 80грн.72коп. На підставі приведеного суд визнає, що померлий чоловік [PERSON]. з поважних причин внаслідок загального захворювання не міг постійно працювати і розмір його прибутку до сімейного бюджету складався з пенсії. Тому суд визнає, що за часи свого життя останній проживаючи в будинку, мав права власності на рівну частку на цей житловий будинок з господарськими спорудами разом з дружиною [PERSON]. Заявленні позивачем вимоги про визнання права власності за померлим безпідставні, бо розглядаючи дані вимоги на цей час, суд застосовує положення ст. 346 ЦК 2003р. про припинення права власності у разі смерті власника. Суд також визнає що після смерті [INFO]. [PERSON]. відкрилася спадщина на &frac12; частку цього будинку з господарськими спорудами. В судовому засіданні усі учасники по справі підтвердили, що після смерті [PERSON]. ніхто заяви про прийняття спадщини до Авдіївської державної нотаріальної контори не подавав. [PERSON]. та [PERSON]. підтвердили, що наміру вступати до спадщині після смерті батька не мали. Четвертий син подружжя [PERSON] помер [INFO]. і сім”ї не мав. За даними домової книги будинку [ADDRESS] в приміщенні проживали відповідачка та позивач, бо батьки власника будинку [PERSON]. помер [INFO] а мати [PERSON]. [INFO] На підставі ст. 549 ЦК 1963р. суд визнає, що позивач разом з відповідачкою фактично вступив у володіння спадщина, яка відкрилася після смерті [PERSON].. Тому його вимоги про визнання за ним права власності на &frac14; частку будинку грунтуються на законі і їх слід задовольнити. За даними приватного нотаріуса [PERSON]. договір дарування укладений між [PERSON]. та її сином [PERSON]. посвідчувався при наявності довідки про відсутність заборони та заяви власника будинку про не перебування у фактичному шлюбі. Позивач при укладанні цього договору присутнім не був, тому суд не бере до уваги заперечення відповідачки про пропущення позивачем строку позовної давності для звернення до суду з вимогою щодо визнання частково недійсним договору дарування. Вважає, що останьому стало відомо про дану обставину тільки з моменту отримання позову [PERSON]. від 14.12.07р. про усунення перешкод у здійсненні права користування нерухомого майна шляхом виселення родини позивача з будинку та зняття з реєстрації. В зв»язку з тим, що суд прийшов до висновку про визнання право власності позивача на &frac14; ідеальну частку будинку с господарським спорудами, він також визнає його вимоги щодо визнання частково недійсним договору дарування обгрунтованими і також задовольняє. На підставі приведенного суд визнає, що зустрічний позов про право особистої приватної власності подружжя [PERSON]. не підлягає задоволенню На підставі ст. 88 ЦПК з відповідачів [PERSON]. та [PERSON]. на користь позивача слід стягнути понесені і документально підтверджені судові витрати відповідно частині задоволеного позову..

Outcome: partial