Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Димитровської міської ради про визнання права власності. В обгрунтування позову вказала, що 19.11.1988 року померла її рідна сестра [PERSON], яка постійно мешкала в місті Димитров, вул. Карбишева, будинок 25. За життя померлій належала Ѕ частина домоволодіння 25 по вулиці Карбишева в місті Димитров Донецької області, а інша Ѕ частина належала позивачці [PERSON]І, яку вона у 1991 році подарувала своєму сину [PERSON]. З 1975 року до сьогодення позивачка проживала у [INFO] разом із сестрою та доглядала її до смерті. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] не має, чоловік її помер, а дітей в них не було. Позивачка не зверталась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті сестри, так як проживала разом з нею на час її смерті та фактично прийняла спадщину. Тому позивачка просить визнати за нею право власності на Ѕ частину вищезазначеного житлового будинку, на спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON], посилаючись на статті 548, 549 Цивільного кодексу Української PCP та вказуючи на те, що вона, як спадкоємець за законом, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, шляхом постійного проживання разом з померлою. Представник Димитровської міської Ради до суду не зявився, надіславши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Із заяви представника відповідача вбачається, що вимоги позивачки він визнає повністю. Судом встановлено, що 19.11.1988 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 8). Згідно довідки квартального комітету [PERSON] з 1975 року постійно мешкає і до цього часу у місті Димитров по вулиці Карбишева, 25 і до [PERSON] мешкала разом з нею до її смерті (а.с. 25). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складається з Ѕ частини житлового будинку, житловою площею 39,9 кв. м., з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, розташованої у м. Димитров по вул. Карбишева, 25. Померла володіла Ѕ частиною вищезазначеного майна на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 2-ю Красноармійською держнотконторою 05 вересня 1975 року, реєстр № 3139. (а.с. 26). Інших спадкоємців на спадкове майно після смерті [PERSON] не має. Судом також, встановлено, що померла [PERSON] є рідною сестрою позивачки, що підтверджується свідоцтвом про народження позивачки (а.с. 11 ), а також довідкою про народження померлої (а.с. 12) та свідоцтвом про її одруження (а.с. 47). Як спадкоємець другої черги за законом, позивачка на підставі ст.ст. 548, 549 Цивільного кодексу Української PCP прийняла спадщину, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, шляхом постійного проживання разом з померлою, що підтверджується довідкою з місця мешкання (а.с. 9). За змістом статті 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Виходячи із змісту 392 Цивільного кодексу України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. В силу вищевикладеного, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, та за нею необхідно визнати право власності на Ѕ частину житлового будинку, житловою площею 39.9 кв. м., з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: м. Димитров Донецької області, вул. Карбишева, 25. На підставі ст.ст. 525, 529, 548, 549, Цивільного кодексу Української PCP, ст.ст. 392. 1268 Цивільного кодексу України, та

Outcome: approved