Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-12 00:00:00

до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON], треті особи: відділ Держкомзему у Гадяцькому районі, Гадяцька державна нотаріальна контора та Українська універсальна біржа про визнання права власності на житловий будинок, господарські приміщення та земельні ділянки. У своїй позовній заяві позивачка вказує, що її син [PERSON] 26 січня 2001 року уклав договір купівлі-продажу з [PERSON], за яким купив житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться на земельній ділянці загальною площею 0,1533 га по [ADDRESS]. Даний договір укладався на Українській універсальній біржі. На підставі вищевказаного договору та рішення Гадяцької міської ради від 27.05.2004 року на ім'я [PERSON] були видані Державні акти на право приватної власності на землю. [INFO] він помер. В даний час позивачка вирішила оформити спадщину на вказане будинковолодіння та земельні ділянки, але виявилося, що договір був укладений незаконно і є недійсним з моменту вчинення правочину, так як оформлений без нотаріального посвідчення, тобто фактичним власником будинку на даний час являється відповідач, в зв'язку з чим вона була змушена звернутися до суду з даним позовом. У судовому засіданні представник позивачки по довіреності [PERSON]. її позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, суду пояснив, що при заключенні договору купівлі-продажу сторонами були виконані всі зобов'язання, передбачені договором. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з'явився, надіслав суду заяву, в якій просить розглянути цивільну справу без його участі, з позовними вимогами позивачки згоден. Представники Гадяцької державної нотаріальної контори та відділу Держкомзему у Гадяцькому районі в судове засідання не з'явилися, направили до суду заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Представник третьої особи Української універсальної біржі в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Судом встановлено, що 26 січня 2001 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір № НГ - 190 купівлі - продажу житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], на Українській універсальній біржі, який було зареєстровано в Полтавському МБТІ в реєстраційній книзі № 7 під № 696 на ім'я нині померлого сина позивачки [PERSON]. При укладенні договору купівлі-продажу житлового будинку [PERSON]. були сплачені кошти [PERSON]. в сумі 300 гривень, а відповідачем [PERSON]., в свою чергу, було передано у власність [PERSON]. вказане нерухоме майно. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 30 липня 2004 року, виданого на підставі рішення Гадяцької міської ради від 27 травня 2004 року, земельна ділянка площею 0,0533 га, що розташована по [ADDRESS] була надана померлому синові позивачки [PERSON], для ведення особистого селянського господарства. Відповідно Державного акту на право власності на земельну ділянку від 30 липня 2004 року, виданого на підставі рішення Гадяцької міської ради від 27 травня 2004 року, земельна ділянка площею 0,1000 га, що розташована по [ADDRESS] була надана померлому синові позивачки [PERSON], для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка). [INFO] [PERSON] помер, який відповідно до свідоцтва про народження являвся сином позивачки [PERSON]. Відповідно до довідки Гадяцької державної нотаріальної контори, після смерті [INFO] [PERSON], із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався. Пунктом 11 частини 1 статті 346 ЦК України передбачено, що право власності припиняється у разі смерті власника. Згідно ст. 1225 ч. 2 ЦК України, до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець має право прийняти спадщину. Згідно ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу житлового будинку укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до ст. 219 ЦК України, у разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є нікчемним. Суд може визнати такий правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, тому позовні вимоги [PERSON]. до [PERSON]. про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями підлягають до задоволення, так як даний правочин відповідав справжній волі сторін, які його вчинили та був нотаріально непосвідчений за обставин, які не залежали від їх волі.

Outcome: approved