Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки про розподіл спільного майна подружжя. Посилалася в своїй заяві на те, що 13.11.1992 року між ним та відповідачкою [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу Чернівецьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану зроблено запис за №1935. Під час перебування в зареєстрованому шлюбі у нас з відповідачкою 23.06.1995 року народилась донька - [PERSON]. Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 29.04.2008 року шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] розірвано. Згідно цього ж рішення суду, неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] залишено проживати разом з відповідачкою [PERSON] Наведені обставини підтверджуються копією свідоцтва про укладення шлюбу між ним та відповідачкою, виданого 13.11.1992 року Чернівецьким міськвідділом РАГСу та копією рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 29.04.2008 року. Як до, так і після розірвання шлюбу, він разом з відповідачкою [PERSON] та неповнолітньою донькою [PERSON], [INFO] постійно проживає та зареєстровані в квартирі [ADDRESS]. Зазначена вище квартира рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради №640/14 від 20.07.2004 року виключена з числа службових квартир і на даний час, у відповідності до свідоцтва про право власності, виданого 13.10.2004 року Департаментом житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради, належить йому, відповідачці [PERSON] та неповнолітній доньці [PERSON], [INFO] на праві спільної сумісної власності. Квартира №82 розташована на 3-му поверсі 9-поверхового будинку [ADDRESS] та складається з двох кімнат житловою площею 27,50 кв.м. Загальна площа квартири становить 49,90 кв.м. Наведені обставини підтверджуються копією свідоцтва про право власності на квартиру від 13.10.2004 року, копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 21.09.2005 року, копією витягу з рішення виконкому Чернівецької міської ради №640/14 від 20.07.2004 року, технічним паспортом та інвентаризаційною справою на квартиру [ADDRESS]. Як вбачається із висновку експертного дослідження спеціаліста-будівельника №795 від 24.04.2008 року виділити в натурі 1/3 частку майна: квартири [ADDRESS]є неможливим, оскільки вказана частка квартири складає 16,6 кв.м., що значно нижче нормативних вимог. Згідно цього ж висновку експертного дослідження, ринкова вартість житлової квартири [ADDRESS] станом на день оцінки складає 314868 грн., а вартість 1/3 частки майна співвласників, тобто цієї квартири, складає 104956 грн. Оскільки належна йому на праві власності 1/3 частка у спільному майні - в квартирі [ADDRESS], яка складає 16,6 кв.м., не може бути виділена йому в натурі, вважає, що відповідачка [PERSON] повинна сплатити йому грошову компенсацію вартості цієї частки, яка згідно зазначеного вище висновку експертного дослідження становить 104956 грн. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] свій позов підтримали повністю і підтвердили обставини викладені в позовній заяві. Просили задовольнити їх позов. Відповідачка та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, не заперечували про розподіл майна, але не визнали суму грошової компенсації. Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази які були у справі суд вважає, що позов обґрунтований, і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 13.11.1992 року між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу Чернівецьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану зроблено запис за №1935. Під час перебування в зареєстрованому шлюбі у нас з відповідачкою 23.06.1995 року народилась донька - [PERSON]. Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 29.04.2008 року шлюб між позивачем та відповідачкою [PERSON] розірвано. Згідно цього ж рішення суду, неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] залишено проживати разом з відповідачкою [PERSON] Наведені обставини підтверджуються копією свідоцтва про укладення шлюбу між позивачем та відповідачкою, виданого 13.11.1992 року Чернівецьким міськвідділом РАГСу та копією рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 29.04.2008 року. Як до, так і після розірвання шлюбу, позивач разом з відповідачкою [PERSON] та неповнолітньою донькою [PERSON], [INFO] постійно проживають та зареєстровані в квартирі [ADDRESS]. Зазначена вище квартира рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради №640/14 від 20.07.2004 року виключена з числа службових квартир і на даний час, у відповідності до свідоцтва про право власності, виданого 13.10.2004 року Департаментом житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради, належить позивачу, відповідачці [PERSON] та неповнолітній доньці [PERSON], [INFO] на праві спільної сумісної власності. Квартира №82 розташована на 3-му поверсі 9-поверхового будинку [ADDRESS] та складається з двох кімнат житловою площею 27,50 кв.м. Загальна площа квартири становить 49,90 кв.м. Наведені обставини підтверджуються копією свідоцтва про право власності на квартиру від 13.10.2004 року, копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 21.09.2005 року, копією витягу з рішення виконкому Чернівецької міської ради №640/14 від 20.07.2004 року, технічним паспортом та інвентаризаційною справою на квартиру [ADDRESS]. Відповідно до ст.370 ч.ч.1,2 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Таким чином, виходячи із принципу рівності часток кожного із співвласників спільного сумісного майна, вважає, що частка кожного із них, як співвласників квартири [ADDRESS], складає 1/3 частку вказаної квартири. Згідно ч.3 ст.370 ЦК України виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Згідно із висновку експертного дослідження спеціаліста-будівельника №795 від 24.04.2008 року виділити в натурі 1/3 частку майна: квартири [ADDRESS]є неможливим, оскільки вказана частка квартири складає 16,6 кв.м., що значно нижче нормативних вимог. Згідно цього ж висновку експертного дослідження, ринкова вартість житлової квартири [ADDRESS] станом на день оцінки складає 314868 грн., а вартість 1/3 частки майна співвласників, тобто цієї квартири, складає 104956 грн. Оскільки належна позивачу на праві власності 1/3 частка у спільному майні - в квартирі [ADDRESS], яка складає 16,6 кв.м., не може бути виділена йому в натурі, відповідачка [PERSON] повинна сплатити йому грошову компенсацію вартості цієї частки, яка згідно зазначеного вище висновку експертного дослідження становить 104956 грн. Відповідно до ч.І п. 1 ст.365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо частка є незначною і не може бути виділена в натурі. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що після сплати відповідачкою [PERSON] на користь позивача грошової компенсації вартості належної 1/3 частки спільного майна в розмірі 104956 грн., його право власності на вказану частку в спільному майні - в квартирі [ADDRESS] слід припинити. На підставі наведеного та

Outcome: approved