Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-01 00:00:00

Позовні вимоги позивачами неодноразово змінювалися та остаточно: Позивач 1 через судове втручання просить стягти з відповідача на відшкодування моральної шкоди 2 000 грн., завданих душевними стражданнями внаслідок посягання на її життя та здоров'я, особисту недоторканість, приниження честі і гідності, відчуття фізичного болю від побоїв та удушення 03 вересня 2007 року, та розповсюдженням неправдивих відомостей і здійсненням образливих висловлювань у червні - серпні 2007 року відносно її онука. Одночасно позивач 2 просить стягти з відповідача на відшкодування моральної шкоди 3 000 грн., завданих розповсюдженням відповідачем у лайливій формі без її згоди інформації про походження малолітнього сина у червні - серпні 2007 року, душевних страждань що відчувала через порушення таємниці свого та сина особистого і сімейного життя, агресії, фізичного і морального насильства з боку відповідача відносно важкохворої мати і членів її сім'ї. У судовому засіданні позивачі та їх представник перелічені вимоги підтримали з підстав в заяві викладених. Позивач 1 пояснила, що у денний час 03 вересня 2007 року на подвір'ї багатоквартирного будинку, де вона мешкає, її облаяла а потім й напала на неї сусідка - відповідач по справі. Поваливши на грунт, відповідач, всівшись зверху, руками давила на шию, пальцями намагалася видряпати очі. Кликала на допомогу і тому напад було припинено. Під час нападу відчувала біль, в подальшому мала погане самопочуття. Позивач 2 зазначила, що має єдину дитину. Від сина дізналася, що відповідач лайливо обзиває його позашлюбною дитиною, погрожує побиттям. 03 вересня 2007 року була на роботі. Приблизно о 12 год. телефоном їй повідомили що [PERSON]побила її мати, яка є особою похилого віку та має послаблений стан здоров'я. Така поведінка відповідача їй не зрозуміла, владнати стосунки не вдалося і це завдало їй душевних страждань. Відповідач та її представник позов не визнали як у письмових запереченнях (а.с. 68 - 69 ) так і у суді. Вважають його проявом неприязні з метою уникнення кримінальної відповідальності позивача 2 за скаргою відповідача. Асоціальну поведінку відповідача заперечують. Вислухавши пояснення, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, суд, в межах заявлених вимог, виходить з положень ст. ст. 23; 275; 280; 289; 301; 1167 ЦК України: Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою проти неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у приниженні честі, гідності а також ділової репутації фізичної особи. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Фізична особа має право на недоторканість та не може бути піддана поводженню чи покаранню, що принижує її гідність. Обставини особистого життя фізичної особи можуть бути розголошені іншими особами лише за умови, що вони містять ознаки правопорушення, що підтверджено рішенням суду а також за її згодою. Свідок [PERSON] показала суду, що працює медичною сестрою. В один з днів вересня 2007 року відпочивала вдома після нічної зміни та почула з подвір'я обопільну голосну сварку з використанням нецензурних слів між [PERSON]. та [PERSON]. Коли виглянула у вікно, то цих жінок не побачила. Десь через 10 - 20 хв. після цього, на початку 12 години дня, до її квартири прийшла [PERSON] та попросила зателефонувати на роботу до дочки, -[PERSON] оскільки її побила [PERSON]. Звернула увагу, що людина розстроєна, її зачіска була розпатлана. Хоча тілесних ушкоджень не було видно, виконала це прохання. Допитана судом свідок [PERSON]. показала, що якось у вересні 2007 року на подвір'ї вивішувала білизну та почула з боку сусіднього подвір'я крики [PERSON] про допомогу. Побачила, що [PERSON]. сиділа на [PERSON]. та, як їй здалося, дряпала очі, чи тягала за волосся. Пішла до цих жінок, але оскільки мала перелом ноги, то обійшла будинки за 7 - 10 хв. Коли зайшла на сусіднє подвір'я, то цих жінок на подвір'ї вже не було. Що стосується літа 2007 року, то свідок заперечила образи або лайку [PERSON]. у бік[PERSON], навпаки вказує, що таке ставлення до дитини [PERSON]. висловлювала ще до того, як батько дитини створив, без реєстрації шлюбу сім'ю, з [PERSON] На суді свідок [PERSON]. показав, що з [PERSON]є батьками[PERSON], але сім'ю створили вже після народження цієї дитини. Влітку минулого року від дитини дізнався, що [PERSON]. двічі лайливо обізвала його позашлюбною дитиною. Мав намір з'ясувати стосунки з [PERSON]., але подружжя його відмовила. Зі слів [PERSON]. дізнався що її побила [PERSON]. наносячи удари палкою по голові та душила. Він стверджує, що на його думку, яка склалася внаслідок особистого спостереження, мати дитини та баба в обох випадках, про які він розповів, душею хвилювалися. Свідок стверджує, що йому відомо про те, що ще у 2007 році випадків погроз з боку [PERSON]. побити[PERSON] або замахування на нього палкою, - не було. Малолітній свідок[PERSON], що допитаний судом у присутності педагога у відсутність позивачів заінтересованих у розгляді справи, показав, що у віч на віч, в період відносно якого висунуті позовні вимоги, [PERSON]. двічі лайливо обізвала його позашлюбною дитиною та один раз замахнулася палкою. На його звернення матір розповіла що це погане слово та плакала, батько на це відреагував спокійно, а бабуся, на його думку, хвилювалася. Зі слів баби дізнався, що влітку [PERSON]. її побила, але подробиць вона не розповідала. Тілесних ушкоджень у бабусі він не бачив. Свідок [PERSON] суду показала, що через вікно своєї квартири з подвір'я багатоквартирного будинку, де вона мешкає, влітку 2007 року двічі чула, як [PERSON]. двічі лайливо називала[PERSON] позашлюбною дитиною. Свідок стверджує, що зі слів [PERSON], яку зустріла на подвір'ї, дізналася, що її палкою по спині побила [PERSON]., але коли це було, не пам'ятає. Як свідок на суді [PERSON] показала, що проживає в м. Чернігів, а відповідач є її тіткою. Оскільки тітка похилого віку, то турбується про неї. Вони мають довірчі стосунки, але жодного разу від тітки не чула про ті обставини, відносно яких розглядається справа в суді, через що, на її думку, в дійсності цих подій не було. З цього приводу зверталася до міліції, але наслідки розгляду заяви отримані не були. Матеріали про відмову у порушенні кримінальної справи Ріпкинського РВ УМВС № 748 за 2008 рік, постанова по якому ніким не оскаржувалася, свідчать, що дослідчою перевіркою встановлено факт порушення відповідачем права на особисту недоторканість Позивача 1 03 вересня 2007 року за обставин встановлених судом (а.с. б/н). Відповідно особистих паспортних документів та довідок виконкому селищної ради позивач 1 є особою похилою віку та проживає самотньо. До складу сім'ї позивача 2, що є дочкою Позивача 1, віднесено дитину[PERSON] (а.с. 14; 17 - 22; 31 - 32). Згідно свідоцтв про народження та розірвання шлюбу[PERSON] народився під час шлюбу Позивача 2 з [PERSON]., але його батьком є свідок по справі [PERSON]. (а.с. 15 - 16). Досліджені дані медичної документації відносно позивачів та[PERSON] свідчать про послаблений на протязі тривалого часу стан здоров'я вказаних осіб внаслідок певних захворювань, що не пов'язані зі справою, яка розглянута судом і на час розгляду якої Позивач 1 визнана особою, яка потребує постійного стороннього догляду за станом здоров'я безтерміново через нездатність до самообслуговування (а.с. 23 - 30; 67). У відповідності до «Нового тлумачного словника української мови» (а.с.33 - 34) слово «байстрюк» має дореволюційне походження, є зневажливим та лайливим та тлумачиться як позашлюбний син. Згідно з вироком Ріпкинського районного суду від 08. 09. 2008 р. у кримінальній справі № 1-54/2008 про обвинувачення [PERSON]. у вчиненні злочину передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України, за скаргою від 02. 04. 2008 р. відповідача у порядку приватного обвинувачення, та за якою постановою судді від 02. 06. 2008 р. відкрите кримінальне переслідування Позивача 2, остання визнана винною у вчиненні злочину передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України за обставин що мали місце станом приблизно на 13 год. 03 вересня 2007 року. Засудженій призначене покарання, яке вона повинна відбути, оскільки вирок набрав законної сили 24. 09. 2008 року (а.с. 70 - 72; б/н). Оцінивши сукупність вищевикладених доказів суд дійшов висновку що встановлені наступні факти: 1. На протязі літа 2007 року двічі з боку відповідача мало місце повідомлення нею в лайливій формі дитині[PERSON] про її походження й це завдало певних душевних страждань обом позивачам; 2. 03 вересня 2007 року, приблизно об 11 год., перебуваючи на подвір'ї будинку [ADDRESS] відповідач порушила право Позивача 1 на особисту недоторканість, що було наслідком їх обопільної лайки з уживанням нецензурних і образливих висловів. За встановленими фактами позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. 60 ЦПК України, інші заявлені сторонами докази, окрім тих що покладені в основу судового рішення, суд відхиляє як неспроможні бути належними і допустимими. Суд зважає на те, що решта позовних вимог позивачами не доведена а заявлені розміри відшкодування завданої моральної шкоди не мають обґрунтованого їх розрахунку. Приймаючи рішення про розміри відшкодування суд виходить із засад розумності та справедливості, враховує глибину моральних страждань перенесених позивачами, відсутність негативних вимушених змін в їх житті та бере до уваги те, що особисті немайнові права на можуть бути відокремлені від фізичної особи і вимоги компенсації на користь дитини позивачами не заявлялися. За дослідженими у справі доказами для Позивача 2 перенесені душевні страждання повністю є похідними та такими ж є й для Позивача 1 у відношенні онука. Судові витрати за ст. 88 ЦПК України належить покласти на відповідача пропорційно частині задоволених вимог, зважаючи на те що витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду цивільної справи у суді сплатив позивач - 2 (а.с. 3). Суд бере до уваги те, що представник позивачів не заявляв вимоги про повернення понесених ним судових витрат, підтверджених документально (а.с. 1 - 2). На підставі ст. ст. 23; 275; 280; 289; 301; 1167 ЦК України,

Outcome: partial