Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-18 00:00:00

До Носівського районного суду Чернігівської області звернувся [PERSON] з позовною заявою до Носівської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. У позовній заяві позивач зазначив, що [INFO] помер його дід [PERSON]. [INFO]помер батько позивача [PERSON]. У встановлений 6-місячний строк позивач фактично прийняв спадщину, але зареєструвався в батьківському будинку набагато пізніше - у 2006 році. Оскільки в даний час [PERSON] виявив бажання оформити право власності на батьківський будинок, то просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, пояснив, що позивач одразу після смерті батька почав проживати в батьківському будинку. Не встигнувши отримати документи, які свідчать про фактичне прийняття спадщини, прописатися у батьківському будинку, через деякий час [PERSON] був засуджений судом і направлений для відбування покарання. Коли повернувся з установи по виконанню покарань, всі документи позивача були втрачені. На відновлення документів [PERSON] довелося витратити багато часу. Тому лише зараз позивач може документально оформити спадщину, яка відкрилася в день смерті його діда та батька. Представник відповідача в судове засідання по невідомій причині не з'явився. На адресу суду надійшов лист, в якому голова Носівської міської ради зазначив, що визнає позов та просить справу розглядати за відсутності представника міської ради. Вислухавши пояснення представника позивача, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Правовідносини щодо спадкування позивачем майна виникли в день відкриття спадщини, тобто [INFO] та [INFO]. Отже, застосуванню підлягають акти цивільного законодавства, які були чинними на той час. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України (1963 р.), судом може бути продовжений строк для прийняття спадщини, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. В судовому засіданні встановлено, що позивач тривалий час не міг звернутися до уповноважених державних установ щодо прийняття ним спадщини, оскільки відбував покарання, призначене вироком суду та відновлював втрачені документи. Суд визнає, що позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з причин, які не залежать від його волі. Тому причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини суд визнає поважними. Оскільки питання щодо застосування позовної давності вирішується відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення, то відповідно до змісту ст. 5 ЦК України при вирішенні цього питання необхідно застосувати правила щодо застосування позовної давності, викладені в ЦК України, який чинний в даний час. Суд не застосовує позовну давність до вимоги позивача, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Оскільки такої заяви немає, відповідач визнав позов, то суд приходить до висновку, що визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Оцінивши представлені докази в сукупності, суд приходить до висновку, що можливо застосувати наслідки визнання позову, передбачені ч. 4 ст. 174 ЦПК України, і задовольнити позов.

Outcome: approved