Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Кам'яно-Костуватської сільської ради Братського району Миколаївської області, Братської районної державної адміністрації Миколаївської області про поновлення строку позовної давності, визнання права власності на земельну частку (пай) та виділення її в натурі, посилаючись на те, що вона постійно проживала в с. Кам'яно-Костувате Братського району Миколаївської області та була прийнята 1970 року в члени колгоспу “Ім. Тобілевича”, яке було переіменовано в СТОВ ім. Тобілевича, та працювала до 01.01.1995 року, тобто до виходу на пенсію (копія трудової книжки). В 1995 році вийшла на пенсію як член колгоспу. Згідно довідки при реформуванні КСП, позивачку на загальних зборах із членів колгоспу не виключали, в пенсійній справі є довідка про стаж роботи до 01 січня 1995 року, тобто до виходу на пенсію. 15 листопада 1995 року було розпаювання земель, КСП “Ім. Тобілевича” було видано державний акт на право колективної власності на землю серії МК № 004 від 15 листопада 1995 року. При розпаювані земель позивачку не було внесено до списку пайовиків та не надано право на земельну частку ( пай) і виділення її в натурі, хоча відповідно до Указу Президента України від 8 серпня 1995р. № 720/95 “Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям” вона мала право на земельну частку (пай) та виділення її в натурі. Згідно довідки відділу земельних ресурсів у Братському районі, розмір паю становить 13,58 ум.кад.од. Відповідно до п.2 Указу Президента України від 8 серпня 1995р. № 720/95 “Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям” позивачка, як член господарства, мала право на земельну частку (пай), але не була занесена помилково до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай). Із заявою про надання їй земельної частки (паю) вона неодноразово зверталася до К-Костуватської сільської ради, але сільська рада нещодавно рекомендувала звернутися до суду для підтвердження права на земельну частку (пай). В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача, сільский голова Зеленська В.А. визнала позовні вимоги повністю. Представник відповідача Братської РДА Меріков О.П., звернувся до початку судового засідання із заявою, в якій визнав позовні вимоги в повному об'ємі та просив слухати справу за його відсутності у зв'язку із зайнятістю. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши надані докази, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що вона постійно проживала в с. Кам'яно-Костувате Братського району Миколаївської області та була прийнята 1970 року в члени колгоспу “Ім. Тобілевича”, яке було переіменовано в СТОВ ім. Тобілевича, та працювала до 01.01.1995 року, тобто до виходу на пенсію (копія трудової книжки). В 1995 році вийшла на пенсію як член колгоспу. Згідно довідки при реформуванні КСП, позивачку на загальних зборах із членів колгоспу не виключали, в пенсійній справі є довідка про стаж роботи до 01 січня 1995 року, тобто до виходу на пенсію. 15 листопада 1995 року було розпаювання земель, КСП “Ім. Тобілевича” було видано державний акт на право колективної власності на землю серії МК № 004 від 15 листопада 1995 року. При розпаювані земель позивачку не було внесено до списку пайовиків та не надано право на земельну частку ( пай) і виділення її в натурі, хоча відповідно до Указу Президента України від 8 серпня 1995р. № 720/95 “Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям” вона мала право на земельну частку (пай) та виділення її в натурі. Згідно довідки відділу земельних ресурсів у Братському районі, розмір паю становить 13,58 ум.кад.од. Відповідно до п.2 Указу Президента України від 8 серпня 1995р. № 720/95 “Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям” позивачка, як член господарства, мала право на земельну частку (пай), але не була занесена помилково до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай). Із заявою про надання їй земельної частки (паю) вона неодноразово зверталася до К-Костуватської сільської ради, але сільська рада нещодавно рекомендувала звернутися до суду для підтвердження права на земельну частку (пай). Враховуючи вказане, суд вважає можливим визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай), розміром 13,58 ум.кад.га, та виділити дану ділянку в натурі на місцевості.

Outcome: approved