Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-04 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовною заявою до відповідача про визнання права власності на майновий комплекс магазину - закусочної “Каприз”, що складається з двохповерхової нежитлової будівлі, забетонованого майданчика під відкрите кафе-навіс, 2-х металевих контейнерів під склади, 2-х туалетів, металевого вагончика під магазин та загорожі, що знаходяться на орендованій земельній ділянці на території Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області на курорті “Расєйка”, посилаючись на слідуючі обставини. 01 березня 2004 року між позивачами по справі був укладений договір про сумісну діяльність по будівництву торговельного комплексу на земельній ділянці, наданій [PERSON] в оренду відповідно до договору про оренду земельної ділянки загальною площею 0,063 га, що знаходиться на території Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області на курорті “Расєйка”. Відповідно до зазначеного договору оренди земельна ділянка надана строком до 25.09.2056 року з цільовим призначенням - для будівництва, експлуатації та обслуговування магазину - закусочної “Каприз”. За спільні кошти позивачі замість тимчасових будівель побудували двохповерхову нежитлову будівлю, забетонували майданчик під відкрите кафе-навіс, встановили два металевих контейнера під склади, побудували два туалети, встановили металевий вагончик під магазин та встановили загорожу. Зазначена будівля побудована позивачами без дозволу на будівництво державних органів, тому, як вважали, що можливо затвердити проект будівництва будинку при здачі усього майнового комплексу. У 2001 році районним архітектором було видано погодження на будівництво стаціонарної малої архітектурної форми (магазину, закусочної). Але на сьогоднішній час відвідувачі магазину-кафе бажають істетичності інтер'єру, сучасного обладнення. Так як відповідач не визнає за позивачами право власності на майновий комплекс магазину-закусочної “Каприз”, то у позивачів не має письмового дозволу на будівництво та затвердженого проекту будівництва, а відповідно до проведеної будівельної експертизи будівельні роботи виконані відповідно чинних будівельних норм і правил. Тому позивачі бажають визнати за ними право власності по &frac12; частині майнового комплексу магазину - закусочної “Каприз”, що складається з двохповерхової нежитлової будівлі, забетонованого майданчика під відкрите кафе-навіс, 2-х металевих контейнерів під склади, 2-х туалетів, металевого вагончику під магазин, та загорожі що знаходяться на орендованої земельної ділянці на території Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області на курорті “Расєйка” по вул.Курортна, 78. У судовому засіданні позивачка та представник позивачів підтримали позовні вимоги. Представник відповідача у судове засідання двічі не з'явився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, заяви до суду про причину неявки не надіслав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення та доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. З копії договру оренди землі від 28 травня 2007 року /а.с.7-9/ вбачається, що Приморська сільська рада Татарбунарського району Одеської області надала в оренду [PERSON] земельну ділянку площею 0,063 га, з цільовим призначенням для будівництва, експлуатації та обслуговування магазину - закусочної “Каприз” на курорті “Расєйка” по вул.Корортна, 78. З копії проекту розміщення магазину від 23 січня 2001 року /а.с.12/ видно, що районним архітектором було видано погодження на будівництво стаціонарної малої архітектурної форми (магазину-закусочної). Як видно з копії акту №45/Р-98 від 10.10.2000 року щодо вибору земельної ділянки під забудову /а.с.13/ земельна ділянка надана позивачу в оренду, вона придатна для розміщення магазину. На /а.с.18/ міститься дозвіл начальника інспекції держархбудконтролю на виконання будівельних робіт №157 від 21.03.2001 року, що наданий [PERSON] для розміщення продовольчого магазину-закусочної “Каприз” на курорті «Рассєйка» Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області. З копії акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта від 01.06.2001 року /а.с.19/ вбачається, що комісія вирішила прийняти в експлуатацію магазин-закусочну “Каприз” суб'єкта підприємницької діяльності [PERSON], що розташований на курорті «Рассєйка» Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області. На /а.с.20/ міститься попереднє узгодження вибору земельної ділянки №284 від 03.04.2007 року державного управління охорони навколишнього природного середовища в Одеській області для реконструкції об'єкту торгівлі (магазин-закусочної “Каприз) суб'єкта підприємницької діяльності [PERSON] З копії висновку управління охорони об'єктів культурної спадщини Одеської облдержадміністрації №04/07-2199 від 24.07.2007 року /а.с.21/ вбачається, що управління погоджує акт вибору земельної ділянки в оренду фізичній особі - підприємцю [PERSON] загальною площею 0,063 га, розташованої на курорті “Расєйка” Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, ддя будівництва магазину “Каприз” та харчоблоку закусочної “Каприз” і реконструкції торговельної площадки. З копії висновку щодо вибору (відведення) земельної ділянки під забудову, Татарбунарської районної СЕС №2 від 15.01.2007 року /а.с.24/ видно, що дана земельна ділянка придатна під експлуатацію та обслуговування магазину -закусочної “Каприз”. З копії рішення виконавчого комітету Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області від 28.02.2007 року /а.с.25/ видно, що Приморська сільська рада надала дозвіл [PERSON] на реконструкцію об'єкту торгівлі (магазин-закусочна “Каприз) на курорті “Расєйка” Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області. Згідно ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно ( житлові будинки, будівлі, споруди, тощо ) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Згідно ч.4 ст.331 ЦК України за заявою заінтересованої особи суд може визнати її власником недобудованого нерухомого майна, якщо буде встановлено, що частка робіт, яка не виконана відповідно до проекту, є незначною. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорується або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, який засвідчує його право власності. У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що майновий комплекс магазину - закусочної “Каприз”, розташований на земельній ділянці площею 0,063 га на курорті «Рассєйка» по вул.Курортна, 78 Татарбунарського району, наданій в оренду [PERSON], є новоствореним будівництвом. Однак згідно акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта дана будівля може бути прийнята в експлуатацію, тобто вона зведена без порушень будівельних норм і правил, не порушує права інших осіб. За таких обставин, суд вважає, що за [PERSON], [PERSON] має бути визнано право власності по &frac12; частині майнового комплексу магазину - закусочної “Каприз”, розташованого на курорті “Расєйка” Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області на земельній ділянці площею 0,063 га.

Outcome: approved