Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ВАТ”СК”Універсальна” в особі Київської філії, третя особа: ВАТ”Родовід-Банк” стягнення заборгованості за договором добровільного страхування наземного транспорту. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що 30.12.2006 року з його автомобілем стався страховий випадок. Розмір матеріального збитку згідно страхового акту становить 444887,22грн. Страховиком було прийнято рішення- здійснити виплату страхового відшкодування в розмірі 291618грн.95коп., з них-192220грн.34коп. виплатити йому, а решту суми в розмірі 99398грн.61коп. виплатити вигодонабувачу страхового відшкодування ВАТ”Родовід-Банк”. Залишок суми страхового відшкодування в розмірі 59220грн.34коп. йому не було виплачено. В зв”язку з чим просить стягнути невиплачену суму страхового відшкодування в розмірі 59220грн.34коп., пеню в сумі 12673грн.15коп., суму інфляції 15791грн.14коп., 3% річних-2081грн.25коп, а також просить стягнути з відповідача судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини, просив позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з”явився, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. В судовому засіданні представник третьої особи ВАТ”Родовід-Банк” не заперечував проти задоволення позову. При цьому підтвердив, що частину суми страхового відшкодування ВАТ “Родовід-Банк” отримав. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи , дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 03.11.2006 року між позивачем [PERSON] та відповідачем ВАТ”СК”Універсальна” в особі Київської філії було укладено договір добровільного страхування автомобіля ВМW Х 5 [NUMBER], який належить [PERSON] (а.с.10-13). 30.12.2006р. з даним автомобілем стався страховий випадок, що підтверджується страховим актом №31/09/1191, згідно якого розмір матеріального збитку складає 444887,22грн. (а.с.25). Також відповідно до зазначено акту страховиком було прийнято рішення-здійснити виплату страхового відшкодування в розмірі 291618,95грн., з них 99398,61грн. виплатити ВАТ “Родовід-Банк”, а [PERSON]-192220,34грн. Частина суми страхового відшкодування в розмірі 99398,61грн. відповідачем ВАТ “СК”Універсальна” в особі Київської філії була перерахована на рахунок ВАТ”Родовід-Банк”, оскільки на підставі кредитного договору вигодонабувачем страхового відшкодування є ВАТ”Родовід-Банк” і представник третьої особи не заперечував проти перерахування вказаної суми. Інша частина суми страхового відшкодування в розмірі 192220,34грн., виплата якої була передбачена страховим актом-позивачеві [PERSON] була перерахована частково в розмірі 133000,00грн., що підтверджується довідкою з ВАТ”Родовід-Банк” про виплату страхового відшкодування №15.2-11-б.б/2293 від 27.02.2007р. Решта суми страхового відшкодування в розмірі 59220,34грн. позивачу [PERSON] не була виплачена. Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов»зується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов»язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. В судовому засіданні позивачем заявлена вимога про стягнення пені за порушення термінів здійснення виплати страхового відшкодування, що передбачено п.12.1.1 зазначеного вище Договору добровільного страхування наземного транспорту. Сума пені в розмірі 0,05% від суми, що підлягає виплаті, за кожен день прострочення становить 12673,15грн. Відповідно до ст. 992 ЦК України встановлено, що у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов”язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Крім того, позивачем заявлена вимога про стягнення суми боргу, спричиненої індексами інфляції. Згідно розрахунку сума боргу становить 15791,21грн. та три проценти річних від простроченої суми за порушення термінів здійснення виплати страхового відшкодування згідно розрахунку становить 2081,25грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов”язання, на вимогу кредитора зобов”язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Отже, в судовому засіданні позивачем доведено, що відповідач не виконав в повному обсязі зобов»язання перед позивачем, передбачені вищевказаним договором добровільного страхування наземного транспорту. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача також необхідно стягнути сплачені позивачем судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Виходячи з вищевикладеного та

Outcome: approved