Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-06 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визначення порядку користування земельною ділянкою. Вимоги мотивовано тим, що сторонам на праві власності належить будинок з господарчими та побутовими будівлями й спорудами, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] ( [PERSON] – 63/100 частки зазначеної нерухомості, [PERSON] – 37/100 частки) та розташовані на земельній ділянці площею 1 640 мІ. Оскільки співвласники мають спір щодо порядку користування земельною ділянкою, позивач просить встановити його у відповідності до належних сторонам часток у праві власності на домоволодіння. В судовому засіданні позивач, його представник на задоволенні позову наполягають у повному обсязі; просили визначити порядок користування земельною ділянкою у відповідності до варіанту № 1, запропонованого висновком експерта, та покласти всі судові витрати на відповідача. Відповідач в судовому засіданні із позовом згодна частково – визнала необхідність визначення порядку користування земельною ділянкою, але у відповідності до варіанту № 2, представленого висновком експертизи. Вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що будинок з господарськими надвірними та побутовими будівлями й спорудами, розташовані за адресою: [ADDRESS] , перебувають у спільній частковій власності сторін. [PERSON] є власником 63/100 часток вказаного майна, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим державним нотаріусом Каховської міської нотаріальної контори 23 грудня 2005 року (а.с. № 5). Власником іншої частини (37/100) цієї нерухомості, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Каховської міської нотаріальної контори 13 квітня 2007 року, є [PERSON] (а.с. № 87). Висновком № 38 судової будівельно-технічної експертизи від 14 червня 2008 року, встановлені два можливі варіанти порядку користування земельною ділянкою площею 1 640 мІ, розташованою за адресою: [ADDRESS] : • відповідно до варіанту № 1 власнику 63/100 часток домоволодіння в користування виділяється земельна ділянка площею 1 033 мІ, в тому числі в особисте користування – 984 мІ (позначено на плані варіанту порядку користування земельною ділянкою жовтим кольором), в спільне користування – 49 мІ; власнику 37/100 часток домоволодіння в користування виділяється земельна ділянка, площею 607 мІ, з якої в особисте користування – 579 мІ (позначено на плані синім кольором), в спільне користування – 28 мІ; • згідно варіанту № 2 власнику 63/100 часток домоволодіння в користування виділяється земельна ділянка площею 1 033 мІ (позначено на плані варіанту порядку користування земельною ділянкою синім кольором), при цьому в його користуванні залишається калитка № 6, що забезпечує можливість проходу до його частини житлового будинку; власнику 37/100 часток домоволодіння виділяється земельна ділянка площею 607 мІ, при цьому ворота № 2 залишається в його користуванні, що надає можливість проходу та проїзду до його житлової частини будинку. Як зазначено № 38/1 додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 14 серпня 2008 року питання про перенесення калитки та воріт має для співвласників правовий характер, тому його вирішення можливе за домовленістю між сторонами. У відповідності до наданих квитанції розмір судових витрат, понесених: • позивачем, становить 2 416 грн. 00 коп. (8 грн. 50 коп. судового збору, 7 грн. 50 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, 2 000 грн. 00 коп. витрат, пов’язаних із проведенням судових експертиз, 400 грн. 00 коп. витрат на правову допомогу); • відповідачем, – 811 грн. 75 коп. (4 грн. 25 коп. судового збору, 7 грн. 50 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, 800 грн. 00 коп. витрат, пов’язаних із проведенням судових експертиз). Згідно ч. 2 ст. 377 ЦК України, ч. 2 ст. 120 ЗК України якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Як встановлено ч. 4 ст. 120 ЗК України при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди. Відповідно до вимог чинного земельного законодавства (ч. 2 ст. 152 ЗК України) землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов’язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Майно, що є у спільній частковій, власності може бути поділено в натурі між співвласниками за наявності домовленості між ними шляхом укладення відповідного договору (ч.ч. 1, 3 ст. 367 ЦК України), а при наявності спору – в судовому порядку (ст. 16 ЦК України). Як визначено ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Чинним цивільно-процесуальним законодавством України (ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України) на сторони покладається обов’язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню – ч. 1 ст. 61 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення сторін, представника позивача, дослідивши матеріали справи, оскільки будинок з господарськими надвірними та побутовими будівлями й спорудами належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності (вказане майно в натурі не поділено), вбачає, що обранням порядку користування земельною ділянкою, запропонованого експертом у варіанті № 2, він вийде за межі заявлених вимог, вирішить питання про майнові права сторін (вимоги про захист яких у передбаченому законом порядку заявлені не були), чим порушить принцип диспозитивності судочинства, неправомірно втрутиться у здійснення співвласниками права власності, сприяє у настанні для них негативних наслідків. За вказаних обставин доцільно визначити порядок користування земельною ділянкою у відповідності до запропонованого експертом варіанту № 1, який на думку суду, є єдиним можливим за існуючих між сторонами правовідносин та встановлених у справі обставин. Понесені судові витрати суд вважає справедливим поділити між позивачем та відповідачем пропорційно до розмірів виділених їм у користування земельних ділянок, що відповідає вимогам ст. 88 ЦПК України та вказівкам Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України від 22 квітня 1993 року № 15.

Outcome: approved