Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач в порушення вимог, передбачених ст.ст. 130,132 КЗпП України видав наказ №834 від 23 травня 2008 року, яким утримав із його заробітної плати за травень 2008 року 300 грн. за недостачу дизельного палива, а наказом №1048 від 12 червня 2008 року безпідставно притягнув до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани. Дані накази просив визнати незаконними та скасувати в частині що стосуються його, просив стягнути з відповідача на його користь 300 грн. незаконно утриманих з його заробітної плати, а також моральну шкоду в сумі 1000 грн., витрати по наданню правової допомоги в сумі 400 грн., також судові витрати. У судовому засіданні позивач змінив позовні вимоги в частині стягнення на його користь незаконно утриманих з його заробітної плати коштів, просив стягнути з відповідача на його користь відповідно 1500 грн. незаконно утриманих з його заробітної плати, в іншій частині позов підтримав. Представник позивача [PERSON]. позов [PERSON]. зі змінами підтримав. Представник відповідача Панова Л.П. позов не визнала, суду пояснила, що позивач правомірно притягнутий спірними наказами як до дисциплінарної, так і до матеріальної відповідальності, оскільки допустив недостачу дизельного пального в закріпленій за ним автотранспортній техніці. Заслухавши учасників процесу, дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач працює у відповідача машиністом бульдозера автоколони №5 Цеху технологічного транспорту Нафтогазововидобувного управління “Охтирканафтогаз” ВАТ “Укрнафта” з 8 листопада 2000 року. За ним закріплений трактор Т-170М, державний номер ТО623 СУ. Цю обставину сторони визнали в судовому засіданні. Робочою інструкцією машиніста бульдозера 6 розряду АК-5 ЦТТ НГВУ “Охтирканафтогаз” від 26 лютого 2008 р., з якою позивач ознайомлений під розпис, визначені його права та обов'язки (а. с. 35-36). Середньомісячна заробітна плата [PERSON]. становить 2629 грн. коп. (а. с. 67). Постійно діюча інвентаризаційна комісія відповідача 22 травня 2008 р. визначила недостачу дизельного палива в баках автотранспортної техніки по машиністам, шляхові листи по яких перевірені 5 травня 2008 р., зокрема по позивачеві 199,4 л. (а. с.26-27). Свідки [PERSON]. та [PERSON]. підтвердили що недостача дизельного пального 199,4 л. була визначена шляхом проведеного розрахунку надлишків та недостачі по шляховим листам позивача за період з 1 жовтня 2007 р. по 29 лютого 2008 р. Наказом від 23 травня 2008 р. № 894 «Про затвердження результатів інвентаризації згідно наказу від 16.05.2008 р. № 831» позивач притягнутий до матеріальної відповідальності за недостачу 199,4 л. дизельного палива і станом на день розгляду справи з його заробітної плати утримано 1500 грн. коп. Наказом від 12 червня 2008 р. № 1048 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» за недостовірний облік дизельного пального, що привело до недостачі позивачеві оголошена догана (а. с. 29). Наведені факти свідчать, що між сторонами склалися трудові правовідносини з приводу притягнення до матеріальної та дисциплінарної відповідальності, відшкодування моральної шкоди. Ці правовідносини регулюються ст. ст. 130-134, 135-3-138, 139, 142, 147, 151, 237-1 КЗпП України. Згідно ч. 1 ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. Ст. 138 КЗпП України покладає обов'язок доказування наявності умов для покладення матеріальної відповідальності на працівника, передбачених ст. 130 КЗпП України на відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 130 КЗпП України, п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» від 29 грудня 1992 р. № 14 (з послідуючими змінами), умовами для покладення на працівника матеріальної відповідальності є наявність прямої дійсної шкоди, протиправної поведінки працівника, причинного зв'язку між протиправною поведінкою працівника і спричиненою шкодою, вини працівника. Однак, доказів, які б підтвердили наявність умов для покладення матеріальної відповідальності на позивача за недостачу дизельного палива відповідач суду не надав. Судом встановлено, що в спірному наказі від 12 червня 2008 р. № 1048 не зазначено який саме трудовий обов'язок порушив позивач, в чому полягає його протиправна поведінка та вина. Більше того, робоча інструкція машиніста бульдозера 6 розряду АК-5 ЦТТ НГВУ “Охтирканафтогаз” взагалі не покладає на позивача обов'язку вести облік дизельного палива, який призвів до недостачі, про що записано в спірному наказі від 12 червня 2008 р. № 1048 (а. с. 29-30). Також не покладає обов'язок по заповненню шляхових листів на машиністів Положення «Про використання автотранспортної техніки ЦТТ НГВУ «Охтирканафтогаз» як від 19 квітня 2004 р. так і від 10 грудня 2007 р. , з послідуючими доповненнями (а. с. 37-52). Шляхові листи, відповідно до вищевказаного Положення повинен заповнювати замовник. Перевірку шляхових листів здійснює майстер, про що свідчить його підпис. З огляду на зазначене, суд визнає незаконними та такими, що підлягають скасуванню спірні накази в частині, що стосуються позивача, а незаконно утримана із заробітної плати сума - поверненню. Посилання представника відповідача на дострокове зняття дисциплінарного стягнення наказом від 29 серпня 2008 р. № 1556 на думку суду є безпідставним, оскільки наказом “Про дострокове зняття дисциплінарного стягнення” не скасовано спірний наказ від 12.06.2008 року №1048 (а.с.71-72) . Суд вважає, що незаконне притягнення позивача до матеріальної, дисциплінарної відповідальності та утримання із заробітної плати призвели до моральних страждань позивача, втрати нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. А тому, вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в сумі, яка за переконанням суду становить 400 грн. при визначенні розміру відшкодування суд враховує вимоги розумності, виваженості і справедливості. Підлягають також задоволенню вимоги позивача в частині стягнення на його користь витрат по наданню правової допомоги в сумі 400 грн відповідно до положень ст. 85 ЦПК України, оскільки при підготовці позовної заяви ,при розгляді справи у суді приймав участь представник, що підтверджується копією угоди про надання правової допомоги, квитанцією про оплату за надання правової допомоги . Сума оплати за надання правової допомоги не перевищує граничних розмірів компенсації, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 року №590. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн., а також на користь держави судовий збір в розмірі 8 грн. 50 коп. На основі викладеного та

Outcome: partial