Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-12 00:00:00

[PERSON] та [PERSON]. звернулись до суду з позовом, в якому просять визнати за кожним з них в рівних долях право власності на земельні ділянки площами 3,61 га та 0,87 га, розташовані на території Левковицької сільської ради, Чернігівського району, які належали на праві власності [PERSON], спадкоємцем за заповітом якої був їх батько та чоловік, [PERSON], що помер [INFO]. В судовому засіданні позивачі підтримали заявлені вимоги, просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача Левковицької сільської ради, Чернігівського району та треті особи [PERSON] та [PERSON]., належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились, надавши заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечували. Суд вважає можливим провести розгляд справи без їх участі на підставі наявних доказів, оскільки є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Відповідно до наданої копії свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO], про що Левковицькою сільською радою в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 14. Після її смерті відкрилась спадщина на належні [PERSON] на праві власності (а.с. 18, 19, 23) земельні ділянки площею 0,87 га кормових угідь та 3,61 га ріллі на території Левковицької сільської ради, Чернігівського району. [PERSON] у відповідності до складеного спадкодавицею 5 липня 1994 року заповіту, посвідченого секретарем Левковицької сільської ради, (а.с. 22) був визначений спадкоємцем всього належного їй на час смерті майна. За змістом ст. 1268 Цивільного кодексу України, яка регулює питання прийняття спадщини, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що спадщину прийняв. Разом, з тим, з довідки Левковицької сільської ради, Чернігівського району від 1 вересня 2008 року, № 713 (а.с. 26) вбачається, що [PERSON] на день смерті проживала одна за адресою :[ADDRESS]. Стаття 1269 Цивільного кодексу України визначає, що особа, яка бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини в шестимісячний термін. Як свідчать повідомлення Чернігівської районної, Першої та Другої Чернігівських державних нотаріальних контор, спадкова справа після померлої [PERSON] не відкривалась (а.с.87-89). Таким чином, суд вважає, що спадщину після смерті [PERSON] [PERSON], як спадкоємець за заповітом не прийняв. [PERSON] помер [INFO], про що відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 2368. (а.с. 9) Тобто, спадкодавець помер після закінчення 6-місячного терміну на подачу заяви про прийняття спадщини, тому правила спадкової трансмісії, передбачене ст. 1276 Цивільного кодексу України, суд застосувати не може. Положення ст.ст. 81, 131 Земельного кодексу України вказують, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі, на підставі спадкування. Але зважаючи на те, що [PERSON] своє спадкове право після смерті [PERSON] не реалізував, позивачі, навіть за умови прийняття спадщини після його смерті, прав на належне померлій [PERSON] майно не набули. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed