Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-14 00:00:00

[PERSON]. звернувся до суду з позовом до приватного підприємця [PERSON], її уповноваженої особи [PERSON]та відділення виконавчої дирекції Фонду в Н-Сіверському районі районі Чернігівської області про визнання недійсним звільнення та зобов»язання звільнення і внесення у трудову книжку правдивих даних про трудовий стаж, визнання, що працював повний робочий день, стягнення моральної шкоди та судових витрат , мотивуючи позов тим, що він є неповнолітнім і працював у відповідача [PERSON]. в магазині «Лотос» продавцем. Працював під керівництвом [PERSON]. 02.05.2008 року у вихідний день, але він працював і до нього в магазин десь о 16 годині приїхав [PERSON]. і забрав його до своєї оселі де наказав йому різати «болгаркою». Близько 18 години йому у ліве око потрапив кусочок розпеченого металу і він повідомив про це [PERSON]., але він не звернув на це ніякої уваги, медичної допомоги не надав, а навпаки примусив його далі працювати.Із-за цього він перебував на лікарняному з 03.05.2008 року по 16.05.2008 року. Коли він знову вийшов на роботу, то [PERSON]. запропонував йому написати договір про повну матеріальну відповідальність, він відмовився мотивуючи, що є неповнолітнім. Тоді [PERSON]. змусив його написати заяву про звільнення.Він працював у відповідачів повний робочий день та залучався до роботи у у святкові дні. Після отримання травми на виробництві він вимущений був проходити курс лікування і також зазнав моральних фізичних та психологічних страждань. В судовому засіданні позивач підтримав уточнені його представником позовні вимоги і до викладеного в позовній заяві додав, що його батьки працюють, але він теж хотів заробляти кошти на навчання і тому працював. [PERSON]. та [PERSON]. він ні разу не говорив, що та чи інша робота не входить до його обов»язків. Він вважає. що трудовий договір між відповідачем [PERSON]. та ним ще не розірвано. Представник позивача [PERSON]. в судовому засіданні уточнив позовні вимоги і просить суд визнати недійсним звільнення з роботи його сина за п.4 ст. 40 КзпПУ і зобов»язати ПП [PERSON]. звільнити його за ст. 38 п.3 КзпПУ та внести у трудову книжку правдиві дані про його трудовий стаж з 05.09.2007 року по 18.05.2008 року, визнання, що син працював повний робочий день, стягнення моральної шкоди та судових витрат. Також до викладеного в позовній заяві та пояснень позивача пояснив, що син втратив роботу, яка йому подобалася і йому потрібно було приложувать додаткові сили для пошуку нової роботи, проходити ребілітаційний період після отриманої травми. До відділення виконавчої дирекції Фонду в Н-Сіверському районі Чернігівської області вони на даний час претензій не мають, так-як фонд всі необхідні виплати здійснив. Відповідач [PERSON]. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі і вважає, що позов задоволенню не підлягає. Відповідач [PERSON]. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі і пояснив суду, що позивачем та його представником говориться багато неправди. З роботи позивач пішов добровільно, на нього ніхто не тиснув свідки це підтвердять.Тільки зранку позивач сказав, що у око щось попало, а до цього він нічого не говорив. Вранці наступного дня він відвіз позивача до лікарні і дав йому 100 гривень. Після лікарні відвіз позивача до дому і матері пояснив, що сталось. Він не примушував позивача виконувати роботу, яка не входила до його обов»язків, просто позивач хотів навчитись, він проти цього не заперечував, так було і при установці спутникової антени. Якщо і просив, щось допомогти позивача зробити то в добровільному порядку без будь якого примусу і оплачував це окремо, позивач міг відмовитись. Представник відповідачів [PERSON]. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі і пояснив, що сам позивач визнає, що договір трудовий він з ПП [PERSON]. ще не розірвав. [PERSON]. вимушена сплачувати кожного місяця податок за позивача, який на роботу не виходить, а звільнити його не можна, так-як він є неповнолітнім і в центр зайнятості з»являтись не хоче і останній без його присутності не може розірвати трудовий договір. Немає такого звільнення за ст. 38 п.3 КзпПУ. Табелі обліку робочого часу підтверджують який час працював позивач, а не його слова. Дійсно позивач отримав травму на виробництві, але травма незначна, наслідків немає. Взагалі травма сталась через необережність позивача, «болгарка» є побутовим інструментом і ніяких допусків при її роботі не потрібно. Представник відповідача відділення виконавчої дирекції Фонду в Н-Сіверському районі Чернігівської області Бондаренко О.А. в судовому засіданні пояснив, що фонд на даний час всі зобов»зання перед позивачем виконав і сплатив належні йому суми. Заслухавши пояснення сторін показання свідків та дослідивши матеріали справи і розглянувши позов в межах позовних вимог, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних міркувань. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що разом з позивачем працювала і на даний час там працює. На другий день позивач сказав, що око сльозиться і його [PERSON]. відвіз у лікарню. Позивач відмовився підписувати договір матеріальної відповідальності і добровільно без тиску написав заяву про звільнення. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона була присутня коли позивачу щось попало в око, але він сказав, що нічого не попало, а стружка пролетіла мимо. На другий день зранку почав скаржитись на біль у оці і [PERSON]. відвіз його у лікарню. Заяву за власним бажанням написав сам без будь-якого примусу, але перед цим декілька разів телефонував своєму батьку. Позовна вимога про визанання не дійсним звільнення позивача з роботи за п.4 ст. 40 КзпПУ задоволенню не підлягає як безпідставний, так-як трудовий договір між позивачем та відповідачем [PERSON]. на час розгляду справи в суді не розірвано. Що стосується позовної вимоги про зобов»язання ПП [PERSON]. звільнити позивача з роботи за ст. 38 п.3 КзпПУ то дана позовна вимога є безпідставною, так-як ст. 38 п.3 КзпПУ передбачає право працівника звільнитись за власним бажанням за відповідних обставин. Крім того позивач, як було встановлено в судовому засіданні, сам тривалий час фактично не працюючи, але перебуваючи в трудових відносинах з [PERSON]. не бажає з»являтись до районного центру зайнятості для розірвання трудового договору по своїй заяві про звільнення за власним бажанням і у зв»язку з цією обставиною відповідач [PERSON]. вимушена не маючи можливості звільнити найманого працівника, який не бажає з»являтись на роботі і працювати, сплачувати певні необхідні платежі. Таку позицію позивача суд розцінює, як недобросовісну. Позовна вимога в частині визнання судом , що позивач працював у відповідача повний робочий день з одним вихідним також задоволенню не підлягає, так-як не була доведена позивачем в судовому засіданні. Що стосується позовної вимоги щодо моральної шкоди за травму отриману на виробництві, то виходячи з того, що позивач отримав незначну травму, яка не потягла за собою настання негативних наслідків (позивачем це в судовому засіданні доведено не було), виходячи з принципів розумності, справедливості та виваженості суд вважає суму позову зменшити до 300 грн. і стягнути з відповідача [PERSON]., так-як з саме з нею позивач укладав трудовий договір. Так-як під час розгляду справи відповідачем - відділенням виконавчої дирекції Фонду в Н-Сіверському районі Чернігівської області було проведено всі необхідні позивачу витрати, а учасники процесу до зазначено позивача будь-яких претензій не мають, то жодних виплат або стягнень йому здійснювати учасникам процесу або на користь держави не потрібно. Судові витрати по справі необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial