Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-17 00:00:00

Позивач звернувся 02.04.2008 р. до суду з позовом до ВЗЗДП ДАІ(підпорядковане УДАІ) при УМВС України в Чернігівській області про відшкодування моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 21.01.2007 року сталась ДТП з його участю. Бабич О.М. склав протокол «огляду місяця дорожньо-транспортної пригоди, дії щодо складання протоколу вважає такими, що не відповідають законодавству. Вважає, що діяльність Бабича О.М. щодо складання протоколу є такою, що не відповідає процесуальному законодавству внаслідок застосування норм КПК до провадження в адміністративних справах. Дії щодо складання протоколу не відповідають також Інструкції з організації провадження та діловодства у справах про адміністративні порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, що полягала у частковому застосуванні даних інструкцій на стадії складання протоколу. Внаслідок чого було порушено його права, не дотримано вимог інструкцій та не залучено очевидців правопорушення для надання свідчень, що істотно вплинуло на провадження в адміністративній справі. Просив стягнути 20 000 грн. з ВЗЗДП ДАІ (підпорядковане УДАІ) при УМВС України в Чернігівській області. Ухвалою суду замінено неналежного відповідача ВЗЗДП ДАІ при УМВС України в Чернігівській області на належного відповідача - Управління ДАІ УМВС України в Чернігівській області, залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - [PERSON]. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити в повному обсязі. Позивач пояснив, що щодо неправомірності дій працівників ДАІ він звертався до начальника УДАЇ, та звертався зі скаргою до прокуратури, із заявою про відшкодування моральної шкоди до органів ДАЇ він не звертався. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, просила в його задоволенні відмовити повністю. Обставини ДТП досліджувались при проведені перевірки, правомірність складання протоколу працівниками ДАЇ досліджувалась судом при розгляді справи про адміністративне правопорушення і зауважень до складання протоколу у суду не було. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - [PERSON]. заперечував проти задоволення позову. Свідок [PERSON]. суду показав, що був очевидцем ДТП 21.01.07 р. з участю автомобілів «Вольво» та «Жигулі», про що повідомив працівників ДАЇ, але пояснення у нього не відбирали. Допитаний в якості свідка [PERSON]. суду показав, що в органах ДАЇ працює з 1994 року, на місце ДТП 21.01.07 р. він особисто не виїжджав. Матеріали складені за фактом ДТП інспекторами ДАЇ знаходились у нього в провадженні. [PERSON]. написав заяву начальнику УДАЇ, щоб його відсторонили, тому розгляд матеріалів був доручений інспектору Чайці М.М. За заявою учасників ДТП матеріали були направлені в КНДІСЕ, після повернення матеріалів з КНДІСЕ був складений адміністративний протокол відносно [PERSON]. Вислухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи, матеріали адміністративної справи № 3-10935, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, [PERSON]. 21.01.2007 р. близько 08 год. 50 хв. по вул. 50 років ВЛКСМ в м. Чернігові, біля АЗС «Едланд», керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2107» д.н.з. [NUMBER], при виконанні маневру повороту праворуч, не зайняв відповідного крайнього положення на проїзній частині та при зміні напрямку руху не переконався, що цей маневр буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху, внаслідок якого трапилось зіткнення з автомобілем «Вольво - 940» д.н.з. [NUMBER], який рухався в попутному напрямку. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, постраждалих немає. Своїми діями [PERSON] порушив п.10.1,10.4 Правил дорожнього руху, чим скоїв правопорушення , передбачене ст. 124 КУпАП. Згідно постанови Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12 червня 2007 р. провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП [PERSON]. закрито, у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.( справа № 3-10935, а.с. 41). Постановою Голови апеляційного сул дуд Чернігівської області Ярошенко М.П. від 09 липня 2007 року цю постанову залишено без змін. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до сит. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Позивачем належним чином не доведено вини чи неправомірності дій органів дізнання. Відповідно до ст.1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: 1) незаконного засудження, незаконного притягнення як обвинуваченого, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході розслідування чи судового розгляду кримінальної справи обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян; 2) незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу. У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду. Відповідно до ст.2 вказаного Закону право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках закриття справи про адміністративне правопорушення. В судовому засіданні не було встановлено факт вчинення відносно відповідача органами дізнання незаконних дій, передбачених ч.1 вказаного Закону, а також в даному випадку відсутні підстави, передбачені законом, для відшкодування шкоди незалежно від наявності вини осадових осіб органів дізнання. Таким чином, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні позивачем не доведено факт завдання йому відповідачем моральної шкоди, не зазначено в чому саме полягає завдана йому моральна шкода та з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір відшкодування завданої шкоди, тому оцінюючи подані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає в повному обсязі. Виходячи з наведеного,

Outcome: dismissed