Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-19 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом 18.09.2008 р., мотивуючи свої вимоги тим, що між ним та відповідачем 22 вересня 2005 року було укладено кредитний договір №013/061/9844/К/37286, згідно якому позичальнику було відкрито ліміт дозволеного овердрафту за програмою споживчого кредитування "Кредит до зарплати" 110 грн. строком на 24 місяці із процентною ставкою за користування кредитом - 0,1% річних. Відповідно до п. 2.4 кредитного договору в разі непогашення заборгованості за дозволеним/недозволеним овердрафтом з моменту білінгу по 15 число наступного після білінгу місяця, відсоткова ставка з 15 числа до моменту погашення даної заборгованості встановлюється в розмірі 24,1 %. Відповідно до п. 5.1 кредитного договору погашення заборгованості по дозволеному/недозволеному овердрафту здійснюється позичальником щомісячно в повному розмірі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Кінцевий строк повернення кредиту по договору 21 вересня 2007 року. Проте позичальник свої зобов'язання по кредитному договору не виконав і не погасив заборгованості. З 6.12.2006 р. по 21.07.2008 р. проводилася робота щодо погашення заборгованості, направлялися неодноразово листи боржнику та претензії, проте вони задоволені не були. Станом на 15.09.2008 р. заборгованість відповідача склала перед банком: сума основного боргу - 110 грн., сума відсотків - 189 грн. 27 коп., всього 299 грн. 27 коп. Відповідач в судове засідання не з'явився, пояснень по суті позову не надала. Про час і місце розгляду справи вона належним чином повідомлена; про причини неявки вона суд не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи від неї не надійшло. Беручи до уваги, що представник позивача згоден на заочний розгляд справи, суд відповідно до ст. 224 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи і розглянути спір на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши представника позивача, дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: 22 вересня 2005 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком "Аваль", правонаступником якого є ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" (а.с.10) та [PERSON] укладено кредитний договір №013/061/9844/К/37286, згідно якого позичальнику відкрито ліміт дозволеного овердрафту за програмою споживчого кредитування "Кредит до зарплати" 110 грн. строком на 24 місяці із процентною ставкою за користування кредитом - 0,1 % річних. Згідно п. 2.4 договору в разі непогашення заборгованості за дозволеним/недозволеним овердрафтом з моменту білінгу по 15 число наступного після білінгу місяця відсоткова ставка з 15 числа до моменту погашення даної заборгованості встановлюється в розмірі 24,1%. Відповідно до п. 5.1 кредитного договору погашення заборгованості по дозволеному/недозволеному овердрафту здійснюється позичальником щомісячно, в повному обсязі (а.с. 2). Кінцевий строк повернення кредиту 21 вересня 2007 року. Однак позичальник свої зобов'язання перед банком не виконав і не погасив заборгованості, що підтверджується наданим позивачем розрахунком (а.с.5-6). З часу звільнення з роботи, як вбачається з розрахунку, [PERSON] не погасила заборгованості по кредитному договору, хоча позичальником приймалися міри до цього як до закінчення строку договору, так і після (а.с. 3, 4). Крім того, як пояснив представник позивача, працівники банку особисто спілкувалися з позичальником з приводу необхідності погашення заборгованості, однак [PERSON], обіцяючи погасити борг, посилаючись на тимчасову відсутність коштів, цього не зробила. Ст. 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Ст. 530 ч. 1 ЦК України передбачає, що, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Ст. 625 ЦК України зазначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов'язання. Відносини між сторонами також регулюються гл. 71 ЦК України, зокрема щодо процентів за договором позики, змісту самого договору, обов'язку позичальника повернути позику та наслідків порушення договору позичальником. Виходячи з вищезазначеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обгрунтовані як в частині стягнення суми боргу по кредиту - 110 грн. (ст. 1046, 1049, 1050 ЦК України) так і в частині стягнення процентів по договору (ст. 1048 ЦК України). Обгрунтовані вимоги позивача в частині стягнення судових витрат по справі - 51 грн. судового збору та 30 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, що відповідає положенням ст. 88 ЦПК України. Відповідно до ст. 526, ст. 530 ч. 1, ст. 625, ст. 1046-1050, ст. 1054 ЦК України,

Outcome: approved