Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа [PERSON] про примусове виписання та визнання такими, що втратили право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що 27 лютого 1991 року на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого Іванівською селищною радою йому було надано житловий будинок [ADDRESS]. Житловий будинок складається з трьох жилих кімнат розмірами: 10,7; 15,5; 10,1 кв.м. В 1991 році у вказаний будинок він прописав свою дружину [PERSON], її сина [PERSON] та дочку [PERSON]. На даний час в будинку він проживає один. З 1998 року шлюбні відносини з дружиною погіршилися, вона забрала дітей і виїхала в невідомому напрямку. Після від'їзду відповідачі повністю припинили виконувати свої обов'язки членів сім'ї, пов'язані з утриманням, оплатою приміщення та комунальних послуг. Визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилими приміщенням та їх виписка потрібна йому для того щоб оформити субсидію на комунальні послуги. Просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням та виписати їх в примусовому порядку. [PERSON], [PERSON] звернулися до суду із зустрічним позовом до [PERSON], третя особа [PERSON] про усунення перешкод користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що житловий будинок [ADDRESS] є спільною сумісною власністю подружжя - позивачки [PERSON] та відповідача та спільною сумісною власністю не лише подружжя, а й усіх членів сім'ї. В 1998 році відповідач [PERSON] вигнав їх з дому і по даний час не допускає. З 1998 року по 2008 рік він неодноразово перешкоджав їм у вселенню в будинок, мали місце випадки, коли він бив [PERSON], з цього приводу вона неодноразово зверталася до міліції. В судовому засіданні уточнено прізвище відповідачки по первісному позову та позивачки по зустрічному позову -[PERSON]. В судовому засіданні позивач по первісному позову [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач по первісному позову [PERSON]. позов не визнала, пояснивши суду, що вона також є власницею будинку. З 1986 року вона з дітьми та позивачем мешкала в цьому будинку. Працювала разом [PERSON] в колгоспі «Радянська Україна», в зв'язку з цим вони отримали від колгоспу присадибну ділянку, де до 1991 року працювали всі працездатні члени колгоспного двору та отримували дохід від загального колгоспного господарства. Вважає, що будинок належить всім членам колгоспного двору. В 1999 році виїхала до Росії працювати. В смт. Іванівку приїздила по три рази на рік, але відповідач в будинок її не впускав, ключів від замка вона не мала. З цього приводу зверталася до органів міліції. Мешкала у своїх знайомих або вимушена була знімати квартиру для проживання. Відповідач по первісному позову [PERSON] суду пояснила, що також є членом колгоспного двору та має частку в ньому. В 1999 році виїхала разом з матір'ю до Росії. Коли приїздила до смт.Іванівка, то батько її в будинок не впускав, або був відсутній. Відповідач по первісному позову [PERSON] в судове засідання не з'явився, просив справу розглядати у його відсутність. В судовому засіданні позивачі по зустрічному позову[PERSON]., [PERSON] та їх представник [PERSON] підтримали свої вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та доповнивши їх тим, що позовна давність на правовідносини, що регулюють захист права власності не поширюється. Відповідач по зустрічному позовому [PERSON] та його представник [PERSON] позов не визнали, пояснивши суду, що [PERSON] є єдиним власником будинку [ADDRESS], просили суд їх позовні вимоги задовольнити в повному об'ємі, а в задоволенні зустрічного позову відмовити у зв'язку з пропуском позивачами строку позовної давності без поважних причин. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги [PERSON], та просив первісний позов задовольнити, оскільки відповідачі на протязі останніх десяти років в будинку не мешкали, за будинком не доглядали, тому вони втратили право користування жилим приміщенням. Зустрічний позов залишити без задоволення. Заслухавши пояснення сторін та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що вимоги по первісному позову не підлягають задоволенню, а зустрічний позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 28 лютого 1991 року видано свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок [ADDRESS], в якому зазначено, що будинок належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] (а.с.13); згідно архівного витягу на підставі рішення Іванівської селищної ради № 11 від 27 лютого 1991 року [PERSON] видано свідоцтво на право приватної власності на будинок [ADDRESS] (а.с.31); згідно архівного витягу на підставі рішення засідання правління колгоспу «Радянська Україна» від 30 травня 1985 року [PERSON] надано земельну ділянку [ADDRESS] площею 0,14 га (а.с.109); з 17 лютого 1979 року по 28 лютого 2002 року [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с.7,30); [PERSON] та [PERSON] є спільними дітьми [PERSON] та [PERSON] (а.с.33-34); згідно довідки будинок [ADDRESS] перенумеровано [ADDRESS] (а.с.97); згідно довідки виконкома Іванівської селищної ради [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON]., [PERSON] (а.с.57); [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані [ADDRESS], з 25 липня 1986 року (а.с.9-12,32); згідно довідки Іванівської селищної ради Херсонської області [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не проживають [ADDRESS] (а.с.8); згідно довідки Іванівської ЗОШ №2 [PERSON] відрахована з числа учнів у 1995/96 навчальному році в зв'язку з переїздом разом з матір'ю на постійне місце проживання до Російської Федерації (а.с.61); згідно довідки [PERSON] є абонементом Іванівського РЕЗ і ЕМ, зареєстрований [ADDRESS] ( а.с.40); згідно довідки [PERSON], який проживає [ADDRESS] є споживачем Іванівського міжрайонного управління водного господарства і станом на 01.07.2008 р. заборгованості за подачу питної води немає (а.с.41). Із пояснень свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] видно, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в смт. Іванівка на протязі останніх 10 років не проживають, мешкають в Росії. Декілька разів на рік приїздять до смт.Іванівка. [PERSON] в будинок їх не впускає, були випадки коли він побив [PERSON] З цього приводу вона зверталася до міліції. Декілька разів бачили як[PERSON]. приходила до будинку з працівниками міліції, щоб [PERSON] впустив її до будинку та не чинив їй та дітям перешкод у вселенні в жиле приміщення. Згідно п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до ст.120 Цивільного кодексу УРСР (який був чинним на той момент та регулював власність колгоспного двору) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користування, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Відповідно до ст.58 Земельного кодексу УРСР колгоспний двір визнається як сімейно-трудове об'єднання осіб, які сумісно ведуть сільське господарство на присадибній ділянці, отриманій від колгоспу та отримуючих основний дохід від загального колгоспного господарства. Оскільки сторони по справі з 1986 року були зареєстровані та мешкали в спірному будинку,[PERSON]. та [PERSON] працювали у колгоспі «Радянська Україна» Іванівського району Херсонської області, отримали від колгоспу присадибну ділянку, на якій до 1991 року працювали всі члени сім'ї та отримували дохід від загального колгоспного господарства, тому суд вважає, що сторони по справі є членами колишнього колгоспного двору, а будинок [ADDRESS], що перебував у власності колгоспного двору, належить його членам на праві сумісної власності. Доводи позивача по первісному позову [PERSON], що він з відповідачами по первісному позову перебуває у договірних відносинах в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження, оскільки було встановлено, що спірний будинок належить сторонам на праві сумісної власності. В судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що відповідач за зустрічним позовом [PERSON] чинить перешкоди в здійсненні права користування і розпорядження жилим приміщенням позивачам за зустрічним позовом. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Доводи відповідача по зустрічному позову [PERSON] та його представника, що зустрічний позов не підлягає задоволенню, оскільки позивачами пропущений строк позовної давності без поважних причин, суд вважає безпідставними, оскільки згідно цивільного законодавства позовна давність за негаторним позовом не застосовується. На підставі викладеного та

Outcome: approved