overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про встановлення належності правовстановлюючого документу, а саме сертифікату на право на земельну частку (пай). Заява мотивована тим, що 22 липня 1994 року Чумаківської сільською радою був отриманий державний акт на право колективної власності на землю колективного сільськогосподарського підприємства ім. Гагаріна, в якому позивачка на той час працювала дояркою. При розпаюванні землі в колективному сільськогосподарському підприємстві ім. Гагаріна вона була внесена в список членів колгоспу і нарівні з іншими повинна була отримати сертифікат на право власності на земельну частку(пай), але у відділі земельних ресурсів Томаківського району їй було повідомлено, що на її ім'я сертифікат не виготовлено тому, що її прізвище не внесено в список членів колгоспу , які мають право на отримання сертифікату на право на земельну частку (пай). На даний час позивачці стало відомо, що при складанні списку членів колективного сільськогосподарського підприємства, які мають право на отримання сертифікату на земельну частку (пай) в список помилково було внесено [PERSON], а не [PERSON] про що свідчить довідка, видана Чумаківською сільською радою Томаківського району Дніпропетровської області. У відділі земельних ресурсів Томаківського району Дніпропетровської області серед не витребуваних сертифікатів на земельну частку (пай) знаходиться і сертифікат виготовлений на [PERSON], але така особа в колективному сільськогосподарському підприємстві імені Гагаріна не працювала і взагалі на території Чумаківської сільської ради не проживала, про що свідчать довідки ТОВ «Лан» і Чумаківської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області. Відповідно п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Факт належності позивачу правовстановлюючого документу підтверджується збігом відомостей про дату народження та паспортних відомостей. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить суд встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме сертифікату про право на земельну частку (пай). Представник відповідача позовні вимоги визнає у повному обсязі та у своїй письмовій заяві просить справу слухати у його відсутність. Вивчивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд вважає, що сертифікат на право на земельну частку (пай) виготовлений на [PERSON] дійсно належать [PERSON] При видачі зазначеного правовстановлюючого документу була допущена помилка у написанні по-батькові позивача замість правильного [PERSON], записано - [PERSON] Факт належності такого правовстановлюючого документу підтверджується збігом зазначених у ньому відомостей з паспортними відомостями щодо дати народження, прізвища та по-батькові. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-10 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся з заявою до суду, в якій просить встановити, що орденська книжка СРСР про нагородження [PERSON] орденом Трудової Слави 3 степені за [NUMBER] у відповідності до Указу Президії Верховної Ради СРСР від 07 липня 1986 року та трудова книжка на прізвище [PERSON] , [INFO] року народження від 21 січня 1976 року, належить йому, [PERSON] , [INFO] року народження, уродженцю с. Високе Томашпільського району Вінницької області. Мотивуючи свої вимоги [PERSON] вказує, що в орденській книзі його прізвище на російській мові визначене як « [PERSON] », а у відповідності до правовстановлюючих документів, його прізвище повинно бути вказано на російській мові « [PERSON] », а на українській мові « [PERSON] », що відповідає записам у паспорті. Крім того аналогічна помилка вкралася при визначенні його прізвища у трудовій книжці, а саме: в трудовій книжці його прізвище записано як « [PERSON] ». Відповідно до паспорту його прізвище вказані на українській мові як « [PERSON] ». Таким чином прізвище, що записане в орденській книзі та трудовій книжці, не співпадають з прізвищем, зазначеним у паспорті. Неправильне оформлення записів не дає можливості заявнику оформити пенсію за вислугу років та визначити її розмір з урахуванням його особливих заслуг. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім’я по-батькові, місце і час народження якої, зазначені в документах, не збігаються з ім’ям, по батькові прізвищем місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або паспорті. Судом встановлено, що дійсно в орденській книжці та трудовій книжці прізвище заявника вказано « [PERSON] », а у відповідності до правовстановлюючих документів його прізвище повинно бути записано на російській мові « [PERSON] », що відповідатеме записам прізвища в паспорті на українській мові « [PERSON] ». Суд вважає, що заява підлягає задоволенню про належність заявнику орденської книжки та трудової книжки з слідуючих підстав. Факт того, що [PERSON] дійсно отримав зазначений орден підтверджується його наявністю у заявника та номером цієї нагороди, що співпадає з номером вказаним в орденській книжці. Факт належності [PERSON] трудової книжки теж підтверджується, оскільки всі інші дані, зазначені в трудовій книжці співпадають з даними паспорту, крім того зазначений правовстановлюючий документ видано йому.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-10 00:00:00

21.08.2008 року позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом. У заяві позивачі вказали, що у спірній квартирі, крім них зареєстрований також і відповідач, але останній більше року в квартирі не проживає та не сплачує комунальні послуги. У позові вказали, враховуючи те, що [PERSON] тимчасово не працює за станом здоров*я, а [PERSON] отримує невелику заробітну плату, для них є матеріально дуже складно сплачувати квартплату та всі затрати по утриманню квартири, тому просили визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме [ADDRESS] в м.Миколаєві. У судовому засіданні позивачка [PERSON] , представник [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримали. Позивачка [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явися, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. З відома позивачів суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивачів, свідків [PERSON] , [PERSON] , які підтвердили факт не проживання відповідача у спірній квартирі більше року, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими, підлягаючими задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на підставі рішення виконкому міської ради №1103 від 25.05.2007 року був відкритий особовий рахунок на гр-ку [PERSON] на житлову площу - [ADDRESS] в м.Миколаєві. Згідно довідки №4013 від 12.08.2008 року на зазначеній житловій площі зареєстровано 3 особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Також встановлено, що відповідач [PERSON] у спірній квартирі не проживає на протязі року, що підтверджується актом про непроживання від 08.08.2008р., не сплачує комунальні послуги та квартплату, не бере участі в ремонті квартири, не зберігає свого особистого майна, зв'язок з квартирою втратив. Таким чином, у зв'язку з тим, що відповідач не проживає у вищевказаній квартирі більше шести місяців без поважних причин, на підставі ст.ст.71,72 ЖК України, суд вважає його таким, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] в м.Миколаєві. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Кіровоградської міської ради - про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та участі у її вихованні. Вказав, що 22.06.2005 року уклав з відповідачем шлюб. Мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. З липня 2007 року фактичні шлюбні відносини припинили, а 26.12.2007 року шлюб було офіційно розірвано. На даний час дитина проживає з матір”ю. [PERSON] чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною, не дає можливості вільно бачитися з сином. Просить суд зобов”язати відповідача надати йому можливість спілкуватися з дитиною, встановивши наступний порядок зустрічей: середа, п”ятниця з 15 до 18 години; субота з 15 до 19 години. В ході судового розгляду позивач вимоги змінив. Просить суд усунути перешкоди у спілкуванні з дитиною та участі у вихованні, встановивши наступний порядок зустрічей: середа, четвер з 14 до 19 години; субота з 15 години до неділі 15 години. У судовому засідання позивач підтримав змінені позовні вимоги. Відповідач та її адвокат у судовому засіданні позовні вимоги не визнали. Відповідач пояснила суду, що позивач допомоги в утриманні та вихованні дитини ніякої не приймав. Без її згоди позивач самовільно забирав дитину. Дитина відвідує дитячий заклад № 69, перебуває під медичним наглядом в амбулаторії загальної практики сімейної медицини. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, її адвоката та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з матір”ю [PERSON]. Між сторонами склалися неприязні стосунки. Відповідно до ст. 157 СК України той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. У судовому засіданні з”ясовано, що [PERSON] сумісно з батьками та братом проживає за адресою: [ADDRESS]. Сім”я позивача має необхідні умови для виховання та утримання малолітнього [PERSON], може забезпечити повноцінний розвиток. Матеріальний стан позивача дозволяє утримувати дитину, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов. Позивач позитивно характеризується за місцем роботи ТОВ “Укрбудінвест”. Доказів, які б вказували на негативний вплив батька на [PERSON], судом не встановлено. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що спілкування сина з батьком за місцем його проживання не суперечить інтересам дитини. При визначенні порядку зустрічей позивача з сином, суд враховує розпорядок дня дітей у дитячому закладі, який відвідує малолітній [PERSON], а також інтереси матері у вихованні та спілкуванні з сином, а тому вважає за можливе встановити наступний порядок зустрічей за місцем проживання батька: середа, четвер з 16.00 год. до 19.00 год.; субота з 15.00 год. до 19.00 год.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-10 00:00:00

25.04 2008 року [PERSON]. подав до суду позовну заяву, в якій просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON]. Сторони від шлюбних відношень мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] року народження. [PERSON]. в судовому засіданні в обґрунтування доцільності розірвання шлюбу в судовому засіданні пояснив, що у них з відповідачем під час шлюбу виникали сварки та конфлікти з приводу того, що у них з відповідачем різні погляди на життя. В наслідок чого вони втратили почуття взаємопорозуміння, стали чужими людьми. Родина розпалась в серпні 2007 року. З того ж часу шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведуть. Вважає, що сім'я розпалась остаточно і не може бути відновлена. Відповідач в судове засідання не з'явилась. Про час та місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, про що свідчать повідомлення, які знаходяться в матеріалах справи. Про причини неявки суд не повідомила. При таких обставинах, суд вважає можливим розглядати справу у відсутність відповідача. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, встановив, що [PERSON]. та [PERSON]. перебувають у шлюбі з [INFO] року, який зареєстрований Московським відділом ЗАГС м. Харкова (актовий запис № [NUMBER]). серпня 2007 року сторони шлюбно-сімейні стосунки припинили, спільне господарство з того часу не ведуть, мешкають окремо. Миритись позивач не бажає, вважає збереження шлюбу недоцільним та таким, що суперечить його інтересам. За таких обставинах, суд приходить до висновку, що сім'я існує формально, примирення між подружжям неможливе і є всі підстави для розірвання шлюбу. Враховуючи, що подальше сімейне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх дитини, згідно до ст. 112 СК України прохання позивача про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Витрати, які пов'язані з оформленням розірвання шлюбу в органах РАГС, суд покладає на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-10 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду із заявою, вказавши що [INFO] в смт.Добрянка Ріпкинського району Чернігівської області, помер її племінник - [PERSON], [INFO]народження. У зв»язку зі скрутним матеріальним становищем труп померлого до моргу для судово-медичного дослідження не доставлявся, що унеможливлює реєстрацію смерті органами державної реєстрації актів цивільного стану. Таким чином, заявниця просить винести рішення про встановлення факту смерті [PERSON]., оскільки це дає їй можливість реалізувати право отримати допомогу на поховання. В судовому засіданні заявниця підтримала свої вимоги, зазначивши, що смерть її племінника була не насильницькою, сталася внаслідок хвороби в Добрянскій дільничній лікарні, похорон померлого вона з родичами здійснила за власний рахунок на громадському кладовищі в смт.Добрянка. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явилась, надіславши клопотання про розгляд справи в її відсутність, проти задоволення заяви [PERSON]. не заперечує. Заслухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що заявниця є тіткою [PERSON] та після його смерті поховала на громадському кладовищі в смт.Добрянка. Відповідно п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Встановлення даного факту має юридичне значення для заявниці, оскільки дає можливість реалізувати право на отримання допомоги на поховання. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-10 00:00:00

Позивачка звернулася до відповідача з позовом про стягнення аліментів, при цьому позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO] року народження на користь позивачки у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку відповідача, щомісячно, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до повноліття доньки, починаючи з дня звернення до суду. При цьому позивачка посилалася на той факт, що відповідач не здійснює матеріального утримання дитини, чим ставить її у важке матеріальне становище, що і вимусило її звернутися до суду. Позивачка в судовому засіданні уточнила свої позовні вимоги, які підтримала та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO] року народження на користь позивачки у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, щомісячно, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до повноліття доньки, починаючи з дня звернення до суду. Відповідач проти позову не заперечував, пояснив, що не виділяв коштів на утримання доньки, у зв'язку відсутністю фінансової можливості. Згідно ст. 180 СК Украины батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Як встановлено судом сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до вересня 2007 року. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не здійснює, у зв'язку із чим необхідно стягнути аліменти в судовому порядку. Також, з відповідача необхідно стягнути державне мито на користь держави на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-10 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду до відповідачки і просив розірвати їх шлюб, зареєстрований [INFO] року в міському відділі РАГС м. Харкова, з посиланням на те, що сім'я фактично розпалася. Суд, вислухавши позивача, який підтримав свої позовні вимоги вважає, що шлюб необхідно розірвати, так як з листопада 2003 року шлюбні стосунки між сторонами не підтримуються, спільне господарство не ведеться, фактично, сторони проживають за різними адресами. Головною причиною в розпаді сім'ї є той факт, що сторони втратили один до одного почуття довіри, в сім'ї виникали сварки з різних побутових причин, що привело до непорозуміння та не бажання позивача підтримувати в подальшому сімейні відносини. Відповідачка в судовому засіданні, проти розірвання шлюбу не заперечувала, посилалася на те, що між нею та позивачем шлюбні відносини припинено з причин не збіжності характерів, та не можливості в подальшому зберігання їх сім'ї. Від даного шлюбу є неповнолітня донька [PERSON], [INFO] року народження, яка після розірвання шлюбу, за домовленістю сторін, залишається проживати з матір'ю - [PERSON]. Спір про розподіл майна між сторонами відсутній. Так як подальше сумісне проживання сторін і збереження їх шлюбу буде суперечить інтересам сторін та їх неповнолітній дитині, суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. З урахуванням матеріального становища сторін, та за згодою позивача подальші трати при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу суд покладає на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить визнати її дочку [PERSON] [INFO] недієздатною, встановлення над нею опіки. Представник заінтересованої особи - органу опіки та піклування Хортицької райадміністрації м.Запоріжжя в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою, в якій вказує, що [PERSON] може бути опікуном над донькою. Судом встановлено, що [PERSON] [INFO], є інвалідом з дитинства та потребує постійного стороннього догляду. Згідно з актом судово-псіхіатрічної експертизи від 30.09.2008 року за № 641 [PERSON] виявляє ознаки тяжкої розумової відсталості в ступені нерізко вираженої імбецільності. Внаслідок чого вона не може розуміти значення своїх дій та керувати ними та, відповідно, потребує опіки. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно з поданням опікунської ради при Хортицькій районній адміністрації Запорізької міської ради від 05.11.2008 року [PERSON] може виконувати обов'язки опікуна над [PERSON]. Таким чином, суд вважає, що заява законна, обгрунтована та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] в своїй позовній заяві просить суд визначити їй додатковий двохмісячний строк для подачі заяви до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті її тітки - [PERSON], яка померла [INFO] посилаючись на те, що пропустила шестимісячний строк на подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позов підтримав обгрунтувавши його вищенаведеними обставинами і просив визначити позивачці додатковий двохмісячний строк для подання заяви до державної нотаріальної контори для прийняття спадщини за заповітом, оскільки позивачка хворіла, тому пропустила шестимісячний строк з поважних причин. З листа Мисайлівської сільської Ради за № 280 від 11.11.2008 року вбачається, що сільська Рада позов [PERSON] визнає, і просить суд розглянути справу без їхнього представника. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши письмові докази, вважає за необхідне позов задовольнити з таких підстав: Між сторонами виникли правовідносини з приводу здійснення права на спадкування. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, «якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її». «За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини», (ч.3 ст. 1272 ЦК України.) Із свідоцтва про смерть вбачається, що у віці 78 років в с. Мисайлівка Богуславського району Київської області померла [PERSON]. Із заповіту [PERSON], складеного 14 липня 1984 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Мисайлівської сільської Ради Богуславського району Київської області вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті заповідала усе своє майно позивачці [PERSON]. Із листа державного нотаріуса на ім'я позивачки за № 2-27/1929 від 07.10.2008 року вбачається, що державна нотаріальна контора відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] з посиланням на те, що пропущений строк для прийняття спадщини, передбачений ст.1270 ЦК України. Також з іншого листа державного нотаріуса від 08.11.2008 року за № 2-27/2116 вбачається, що після смерті [PERSON], яка проживала на день смерті в с. Мисайлівка Богуславського району ніхто із спадкоємців із заявами про прийняття чи відмову від спадщини не звертався. Відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України, «у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.» Оскільки позов визнається Мисайлівською сільською Радою, тому він підлягає задоволенню, так як шестимісячний строк для прийняття спадщини спадкоємець [PERSON] пропустила з поважних причин, через хворобу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-10 00:00:00

Позивачка у позовній заяві обґрунтувала свої вимоги наступним. Вони з відповідачем одружилися 16.03.2002 року. На цей час вони припинили сумісне сімейне життя. Відповідач добровільно розірвати шлюб не бажає. Від шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON] [INFO]р.н. Сімейні стосунки припинили через те, що немає взаєморозуміння між ними, відповідач неодноразово наносив позивачці побої. Вважає, що шлюб розпався остаточно й родину зберегти неможливо. Просила постановити рішення, яким розірвати шлюб та всі витрати покласти на неї. Позивачка у судовому засіданні підтримала позов і просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву з проханням позов розглянути за його відсутності, та вказав, що визнає вимоги позивачки. Суд, вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, та інші обставини життя подружжя, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, сторони зареєстрували шлюб 16.03.2002 року. Суд вважає, що доводи позивачки про розпад родини і неможливість надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Подальше спільне життя чоловіка і жінки та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. При розподілі витрат, пов'язаних з розірванням шлюбу, суд бере до уваги думку позивачки, яка просила всі витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved