Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-28 00:00:00

В позові зазначено, що позивачу на підставі рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 30 січня 2006 року належить ј домоволодіння (житловий будинок), яке розташоване за адресою: [ADDRESS] яка знаходиться в спільній власності з відповідачем. Відповідачу належить ѕ цього домоволодіння. На підставі зазначеного рішення суду, вищевказана ј частина домоволодіння була зареєстрована за ним на праві власності в КП "Якимівське бюро технічної документації" (копія Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно додається до матеріалів справи). Між позивачем та відповідачем виник спір про порядок користування вищевказаним домоволодінням, і я був примушений звернутися до Якимівського районного суду Запорізької області з позовною заявою про виділення моєї частки в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою. 19 серпня 2006 року Якимівський районний суд Запорізької області, розглянув вказану позовну заяву й прийняв рішення, яким відмовив йому в задоволенні позовних вимог. Підставою для прийняття цього рішення було те, що відповідно до висновку судової будівельної технічної експертизи № 432/433 від 02 серпня 2006 року, яка знаходиться в матеріалах справи, розподіл будинку неможливий. Відповідно до ч.2 ст. 364 ЦК України якщо виділ в натурі неможливий ( частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частини. В зв'язку з викладеними обставинами просив суд стягнути з [PERSON] на свою користь суму грошової компенсації у розмірі 26 125 грн., які є компенсацією вартості частки в спільному майні, а саме ј частини домоволодіння (житлового будинку) по [ADDRESS], а також понесені ним судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги просив зазначені позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив суд стягнути з відповідача суму грошової компенсації у розмірі 26 125 грн. та понесені судові витрати. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав пояснивши, що він не згоден з розміром компенсації частки в спільному майні, оскільки домоволодіння п [ADDRESS] знаходиться в аварійному стані, а тому розмір компенсації в розмірі 26 125 грн. значно завищений. Представник відповідача [PERSON] підтримав доводи свого довірителя при цьому пояснив, що він не заперечує той факт, що позивачу належить на праві власності ј частина житлового будинку п [ADDRESS]однак вважає висновок судової будівельної-технічної експертизи є недопустимим доказом, оскільки по справі була призначена судова-товарознавча експертиза, а фактично була виконана судова будівельно-технічна експертиза. Крім того, вважає висновок експерта суперечливим та необгрунтованим в частині визначення вартості частки, оскільки експертом була використана нормативна література, яка застаріла чи втратила чинність, та не було враховано технічний стан будинку. Вказує, що ухвалою суду експертиза була доручена приватній установі ТОВ «Регіональне судове-експертне бюро», яке не є державною спеціалізованою установою і його керівник не має право доручати проведення експертизи експерту. Вислухавши пояснення сторін та представників, дослідивши письмові докази, а саме: - копію договору-купівлі-продажу жилого будинку від 3 вересня 2003 року (а.с.5); - копію заочного рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 30 січня 2006 року (а.с.6-7); - копію рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 19 серпня 2006 року (а.с.8); - висновок судової будівельно-технічної експертизи №757 від 06 лютого 2008 року з додатками (а.с. 41-61); - копію висновку про зовнішній огляд технічного стану будівельних конструкцій житлового будинку [ADDRESS] (а.с.78-96), приходить до наступного. Так, згідно до ч.1, ч.2 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 ЦК України), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 03 вересня 2003 року, [PERSON] купив житловий будинок [ADDRESS], який розташований на земельній ділянці площею 2554 кв.м. Відповідно до заочного рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 30 січня 2006 року, судом було визнано зазначений договір купівлі-продажу житлового будинку частково недійсним та визнано за [PERSON] право власності на ј частину житлового [ADDRESS](колишній будинок [ADDRESS]). Рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 19 серпня 2006 року [PERSON] було відмовлено в задоволенні позовних вимог до [PERSON] про поділ житлового будинку між власниками в натурі та встановлення порядку користування земельною ділянкою з тих підстав, що розподіл будинку в натурі відповідно до розміру часток співвласників з технічної точки зору є неможливим. З дослідженого в судовому засіданні висновку судової будівельно-технічної експертизи №757 від 06 лютого 2008 рок, встановлено, що ринкова вартість ј частини житлового будинку по [ADDRESS], яка належить н а праві власності [PERSON], складає 26 125 грн. Оцінюючи висновок зазначеної експертизи суд виходить з наступного. Ухвалою суду від 17 вересня 2007 року за клопотанням представника позивача по справі була призначена судова товарознавча експертиза на вирішення якої було поставлено питання щодо ринкової вартості ј частини житлового будинку по [ADDRESS]. За ухвалою суду проведення експертизи було доручено ТОВ «Регіональне судово-експертне бюро» м. Запоріжжя. Однак експертом [PERSON]фактично було проведено судову будівельно-технічну експертизу та надано суду висновок №757 зазначеної експертизи. В судовому засіданні експерт надав усні пояснення, про те, що питання яке було поставлено перед експертом не може бути вирішено під час проведення товарознавчої експертизи, а тільки будівельно-технічної, тому він зробив висновок, що суд помилково вказав на проведення товарознавчої експертизи. Вартість будівлі визначалась виходячи з попиту ринку на аналогічні приміщення в даній місцевості. Разом з цим, під час призначення зазначеної експертизи у відповідача [PERSON] не було жодних заперечень, щодо її призначення та додаткових питань. Ухвалою суду від 18 червня 2008 року судом було відмовлено в задоволені клопотання [PERSON] про призначення по справі судової будівельно-технічної експертизи, оскільки вона була фактично проведена, а підстав для проведення додаткової чи повторної експертизи судом не вбачалось. За таких обставин суд вважає висновок судово-будівельної експертизи належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом. Таким чином суд дійшов до висновку про обґрунтованість і законність заявлених вимог у зв'язку з чим вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Outcome: approved