Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], виконавчого комітету Білинської сільської ради про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно Білинської сільської ради від 27.03.2007 року № 44, яким визнано, що [PERSON]належить на праві приватної сумісної власності будинок по[ADDRESS] та визнання права власності на вказаний житловий будинок. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує на те, що в 1992 році звернувся до Білинської сільської ради з проханням виділити земельну ділянку для будівництва індивідуального житлового будинку. Рішенням Білинської с/р від 11.03.1992 року № 8/4 йому було виділено земельну ділянку для будівництва будинку. Після відведення земельної ділянки в натурі із придбаних будівельних матеріалів розпочав будівельні роботи і до серпня 1993 року всі будівельні роботи із спорудження та опорядження будинку були завершені, зокрема було проведено роботи із влаштування фундаментів, зведення стін і простінок в будинку, виконані роботи з влаштування даху, придбані та встановлені вікна і двері, проведені електромонтажні роботи і підключена електроенергія, виконані роботи з штукатурення стін, влаштування підлоги в кімнатах, встановлено систему опалення будинку. Стверджує, що всі матеріали придбані і роботи виконанні за його кошти та кошти його матері [PERSON]. Вказує, що 07.08.1993 року зареєстрував шлюб з відповідачем у справі [PERSON]. Зауважив, що під час шлюбу вони із відповідачем [PERSON] збудували ряд господарських споруд, проте житловий будинок після реєстрації шлюбу не добудовували та ніяких робіт по його перебудові не проводили крім заміни вікон. Пояснив, що 13.12.2006 року [PERSON] звернулась до голови Білинської с/р із заявою про оформлення права спільної сумісної власності на вказаний будинок, при цьому в заяві оформленій як від його імені так і відповідача [PERSON] його підпис був відсутній та на це службові особи виконкому Білинської с/р не звернули уваги і рішенням виконкому від 22.12.2006 року № 44 надано дозвіл [PERSON] та [PERSON] на оформлення права власності на житловий будинок в [ADDRESS] та 27.03.2007 року видано свідоцтво на право власності на нерухоме майно на вищевказаний будинок в [ADDRESS] де власниками вказано [PERSON] та [PERSON]. Вказує, що на якій підставі виконкомом Білинської сільської ради прийнято таке рішення йому невідомо, так як з заявою не звертався, його підпис відсутній, крім того члени виконкому Білинської сільської ради до нього не звертались і не перевіряли викладених у заяві відомостей, хоча вважає, що їм були відомі обставини спорудження будинку і тому в свідоцтві про право власності не вказано частки в спільній сумісній власності, і тим самим порушивши вимоги ст. 24 КпШС України (в редакції 1969 року), якою передбачено, що майно, яке належить кожному з подружжя до одруження є власністю кожного з них, позбавивши його частки власності на належний йому будинок. В зв'язку із наведеним просить визнати частково недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно Білинської сільської ради від 27.03.2007 року № 44, яким визнано, що [PERSON]належить на праві приватної сумісної власності будинок по [ADDRESS] та визнати за ним право власності на будинок [ADDRESS] Ковельського району Волинської області. У відкритому судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали з підстав викладених у позові та прохають його задовольнити. Судові витрати прохають залишити за позивачем. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON]. у відкритому судовому засіданні заперечили проти позову. Вказують, що будинок будувався після 1993 року за спільні сімейні кошти та кошти батьків як позивача так і відповідача. Заслухавши пояснення позивача, доводи відповідача покази свідків та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. З копії мсвідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 16.10.1995 року відділом ЗАГСу Ковельського міськвиконкому Волинської області, вбачається, що [PERSON]померла [INFO] / а.с. 9/. Після смерті [PERSON]. відкрилася спадщина на все належне останній майно, в тому числі й на належну їй частку квартири [ADDRESS] в м. Ковелі. Як стверджено сторонами у справі заповіт [PERSON]. не укладався, а право на спадщину за законом виникло у спадкоємця першої черги - сина померлої, а відповідача по справі [PERSON] та онуки померлої - [PERSON]. Вказані обставини стверджуються письмовими доказами у справі / а.с. 6, 7, 18/ та стороною відповідача не заперечені. З копії свідоцтва про право власності на житло, копії технічного паспорта та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно / а.с. 5, 10-11, 12/ на квартиру [ADDRESS] в м. Ковелі вбачається, що вказана квартира дійсно належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Частки спільної сумісної власності не відображені. Зі змісту ст. ст. 370 ч. 2 та 372 ч. 2 ЦК України вбачається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. З огляду на вище вказану норму закону, слід вважати, що частки кожного із співвласників квартири № 76 будинку [ADDRESS] в м. Ковелі є рівними, тобто, кожному із співвласників належить по 1/5 частині квартири. Таким чином, спадкове майно після померлої [PERSON] складає належна їй за життя частка, а саме - 1/5 частина квартири [ADDRESS] в м. Ковелі. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця ), до інших осіб ( спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом, а з аналізу змісту ст. ст. 1222, 1241 ЦК України вбачається, що спадкування за законом має місце лише тоді і в тому обсязі, в якому воно не змінено заповітом, крім випадків права на обов'язкову частку у спадщині, незалежно від заповіту. Сторонами стверджено, що заповіт [PERSON]. не укладався. Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач [PERSON] має право п'ятої черги спадкування за законом після померлої [PERSON], як її онучка /а.с 6/. Право на спадщину за законом після померлої [PERSON]. також має син останньої, а відповідач по справі - [PERSON] / а.с. 7/. Сторонами стверджено, що інших спадкоємців за законом після померлої немає. За змістом ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини він не заявив про відмову від неї. На момент відкриття спадщини позивач - [PERSON]. проживала разом із спадкодавцем; про відмову від спадщини не заявляла та, напроти - своїми фактичними діями прийняла спадщину після померлої [PERSON].; інший спадкоємець за законом - відповідач по справі [PERSON]. відмовився від прийняття спадщини та не заперечив проти прийняття спадщини в повному обсязі позивачем по справі. Таким чином визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи встановлені факти та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку про підставність вимог позивача про визнання за нею права власності на 1/5 частину квартири [ADDRESS] в м. Ковелі в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] бабусі - [PERSON]. Із врахуванням частки, належної позивачу на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 23.09.1993 року Фондом комунального майна Ковельської міської ради н/д, - за позивачем - [PERSON] слід визнати право власності на 2/5 частки квартири [ADDRESS] в м. Ковелі. Судові витрати віднести за рахунок позивача за його клопотанням. На підставі наведеного,

Outcome: approved