Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок і господарські будівлі в якому зазначає, що його дружина [PERSON] разом зі своєю матір'ю у 1953 році переїхали на проживання до м. Каменя-Каширського. Після одруження з [PERSON] стали проживати в будинку тещі, на земельній ділянці якої пізніше побудував власний будинок, куди перейшли проживати з дружиною та дітьми. Після смерті [PERSON] в шестимісячний термін прийняв спадщину у вигляді Ѕ частини житлового будинку [ADDRESS] шляхом фактичного вступу в управління та володіння цим майном. [INFO] року померла його теща [PERSON], яка до дня смерті проживала окремо в своїй стрій хаті, яка на даний час використовується ним як літня кухня та є непридатною для проживання. на даний час виникло питання про прийняття спадщини за законом, однак із-за відсутності реєстраційного посвідчення про право власності на житловий будинок та господарські будівлі [ADDRESS] в нотконторі не можуть оформити і видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом. Просить визнати його право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, які розташовані [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю з підстав зазначених в позовній заяві, просить їх задовольнити і рішення винести на попередньому судовому засіданні. Представник відповідача проти позову не заперечує. Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе постановити рішення при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ст. 130 ч.4 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу, згідно з якою у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що позивач народився [INFO] року в с. Гарапівка Андрушівського району Житомирської області, що стверджено паспортом серії [NUMBER] від 23.09.2002 року (а.с. 3). 10 квітня 1966 року уклав шлюб з [PERSON], що стверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 10.04.1966 року (а.с. 13). Мати [PERSON] [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 16.05.1949 року (а.с. 4) володіла на праві особистої власності та проживала з дочкою у житловому будинку, що знаходиться [ADDRESS], на даний час, згідно довідки Камінь-Каширської міської ради № 648 від 23.07.2008 року (а.с. 26) вул. Комарова, 21, що стверджується інвентаризаційними відомостями (а.с. а.с. 5-9) та свідоцтвом про право особистої власності на домоволодіння (а.с. а.с. 10-11). На вищевказаній земельній ділянці позивачем був побудований житловий будинок, що стверджено будівельним паспортом (а.с. а.с. 14-17), у якому, як вбачається з будівельної книги (а.с. а.с. 20-23), він проживав із 1979 року разом з дружиною та дітьми. [INFO] року [PERSON] померла, що стверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 24.02.2001 року (а.с. 27), після чого, згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України (в редакції 1963 року) відкрилась спадщина на належну їй Ѕ частину житлового будинку по вул. Комарова, 21, м. Каменя-Каширського. Позивач згідно ст. 549 ч. 1 п. 1 ЦК України в редакції 1963 року, як спадкоємець першої черги за законом (ст. 529 ЦК України 1963 року) шляхом вступу в управління спадковим майном, догляду за будинком, прийняв спадщину після смерті дружини. [INFO] року померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 22.08.2001 року (а.с. 25). Позивач Документи на спадкове будинковолодяння відсутні. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 328 ч. 2 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно довідки КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» № 7875 від 01.08.2008 року (а.с. 27) реєстрація права власності на нерухоме майно яке знаходиться [ADDRESS] не проводилась. Правовстановлюючі документи на дане нерухоме майно відсутні, а тому позивач позбавлений можливості оформити спадщину та набути права власності у встановленому законом порядку. Суд вважає, що позивач після смерті дружини та тещі набув право власності на спадкове майно, шляхом фактичного прийняття спадщини. Відповідно до п. 18 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» від 21 січня 1993 року № 7-93, позивач звільняється від сплати державного мита, як потерпілий внаслідок Чорнобильської катастрофи. Суд не стягує з відповідача судовий збір, оскільки той вимог щодо його права на спадкове майно не заявляв.

Outcome: approved