overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що зареєстрували шлюб з відповідачем 09 листопада 1995 року. В шлюбі знаходиться вдруге. Від шлюбу дітей вони не мають. Одруження виявилося для них невдалим. З весни 2003 року вони не проживають однією сім'єю і з того часу у них шлюбні відносини фактично припинилися. Спільне господарство ними не ведеться, спільного бюджету вони не мають. Вважає, що примирення між ними неможливе. Подальше спільне життя та збереження сім'ї між ними суперечить його інтересам. Просить шлюб укладений між ним та відповідачем [PERSON] розірвати. Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримав в повному обсязі, підтвердивши обставини викладені в ньому. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд до відома не поставила, про час, місце та дату судового засідання була повідомлена належним чином через засоби масової інформації, що відповідає вимогам ч.9 ст. 74 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, вислухавши доводи позивача, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09 листопада 1995 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб. Від сумісного життя у них дітей не має. З весни 2003 року вони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства. Майнового спору вони не мають. Причиною розладу є відмінність характерів та поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння. Враховуючи відсутність у позивача бажання зберегти сім'ю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження сім'ї суперечить його інтересам, а тому шлюб слід розірвати. Сплату державного мита при оформленні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАГСу, слід покласти на позивача, оскільки він їх бажає нести.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-06 00:00:00

[PERSON]. звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала, навівши обставини справи аналогічні, викладеним у позовній заяві. Відповідач позов визнав. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони з 11.06.1994р. перебували у зареєстрованому шлюбі і мають дочку [PERSON],[INFO]., яка проживає з відповідачем і залишиться проживати з ним. З 2006 року сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, відповідач має іншу сім'ю, відновляти сімейні відносини не бажають. Суд вважає, що збереження сім'ї між сторонами стало неможливим, а тому їх шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-06 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до Ковельської міської ради про визнання права власності на самочинно побудовану літню кухню та прибудову до літньої кухні розміром 8,30х10,35 м. за адресою [ADDRESS]. Позов мотивовано тим, що зазначене будівництво здійснено на земельній ділянці, яка належить їй на праві приватної власності, однак без отримання передбаченого законодавством дозволу. На даний час на самочинно збудоване майно виготовлено технічну документацію, а тому просить визнати за нею право власності на зазначене нерухоме майно. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просить його задовольнити, судові витрати по справі залишити за позивачем. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд,заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі , вважає, що позов підставний , визнання позову не порушує прав та свобод інших осіб, а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотнім порушенням будівельних норм і правил. Як вбачається з паспорта забудови та державного акту на право власності серія [NUMBER], літня кухня та добудова до неї побудовані на земельній ділянці, яка належить позивачці на праві приватної власності. Будівництво проведено без належного дозволу та затвердженого проекту, з цих причин воно є самочинним. Відповідно до ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу користувача земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. З матеріалів справи вбачається, що позивач отримав технічний паспорт на об'єкт самочинно збудованого нерухомого майна. Будівництво відповідає чинним будівельним, санітарним, протипожежним нормам і вимогам. Таким чином, суд вважає можливим визнати за позивачем право власності на самочинно побудовану літню кухню та прибудову до літньої кухні розміром 8,30х10,35 м. за адресою [ADDRESS]. Судові витрати по справі слід залишити за позивачем відповідно до його клопотання. На підставі ч.1,5 ст.376 ЦК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-06 00:00:00

Позивач [PERSON] . звернувся в суд із позовною заявою до відповідачки [PERSON] .- про розірвання шлюбу. Свою заяву позивач пояснює тим, що він 28 квітня 2001 року зареєстрував шлюб з відповідачкою по справі у Макіївській сільській раді, Смілянського району, Черкаської області за актовим записом № 04. Від шлюбу вони мають дитину - сина [PERSON], [INFO] ., який проживає з відповідачкою. Причиною припинення шлюбних відносин є те, що з відповідачкою по справі їх сімейне життя не склалося, оскільки у них різного складу характери, між ними часто виникають сварки, вони стали не розуміти одне одного, відповідач не може забезпечити сімейного затишку, що привело до втрати почуттів і поваги один до одного. Вони не ведуть спільного господарства, не мають спільного сімейного бюджету, проживають окремо. Позивач на позовних вимогах наполягав повністю та просив суд справу розглянути у його відсутність. Відповідач позовні вимоги визнала та просила справу розглянути у її відсутність, а про прийняте рішення її повідомити. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сім'я остаточно розпалась, для її відновлення можливостей немає, подальше спільне проживання стало неможливим, шлюб існує формально. Оскільки позов судом задовольняється, але на утриманні відповідача знаходиться неповнолітня дитина, то суд звільняє відповідача від сплати державного мита при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу, стягнувши мито в доход держави з позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-06 00:00:00

[PERSON]. звернулась до суду з вказаним позовом та суду пояснила, що 25.11.2000 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбних відносин вони з відповідачем мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]народження, який проживає з нею. У 2002 році нею разом з чоловіком та сином було придбано квартиру на [ADDRESS], яка була оформлена на відповідача. Рішенням Сватівського районного суду від 10.12.2007 року з відповідача було стягнуто 7125 грн. боргу на користь [PERSON].. На виконання рішення суду 10.06.2008 року державним виконавцем державної виконавчої служби Сватівського районного управління юстиції було описано квартиру по [ADDRESS] та накладено на неї арешт. Відповідно до ч.1 ст.60, ст. 70 СК України, ст.. 18 Закону України „Про охорону дитинства, ст.. 34, 59 Закону України „Про виконавче провадження”, просить суд визнати за нею право власності 2/3 квартири розташованої на [ADDRESS], та виключення з акту опису та арешту від 10.06.2008 року 2/3 квартири розташованої на [ADDRESS]. Відповідач [PERSON]. у письмовому зверненні до суду позов визнав та просить суд розглядати справу без його участі. Суд, вислухавши позивача, осіб які беруть участь у справі та підтримують позовні вимоги [PERSON]., прийнявши письмову заяву відповідача про визнання позову, встановивши, що визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, вважає за необхідне задовольнити позов [PERSON]. в повному об'ємі, оскільки він визнаний відповідачем. Відповідно до ст.ч.1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Як передбачає ст.. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Ч.1 ст. 70 СК України вказує, що у разі поділу майна, що є об”єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Ч.3 ст.70 СК України встановлює, що за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Ч.1 ст.59 Закону України „Про виконавче провадження” передбачає що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-06 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 11 листопада 2005 року, зареєстрований відділом РАЦС Сватівського РУЮ Луганської області. Від шлюбних відносин сторони мають одну неповнолітню дитину, доньку [PERSON], [INFO] . Позивач, наполягаючи на позовних вимогах суду пояснив, що спільне сімейне життя з відповідачкою не склалось з часу укладення шлюбу , разом сімейним життям вони прожили лише 3 місяці, а потім стали проживати окремо і проживають окремо по цей час. Не зійшлись характерами , наміру разом проживати сторони не мають , термін для примирення просить не надавати , просить розірвати шлюб так як подальше спільне життя та збереження сім'ї неможливі. Відповідачка в судове засідання не з”явилась , від неї надійшла суду заява про слухання справи в її відсутність та згоду з позовом. За таких обставин, суд вважає необхідним розірвати шлюб між сторонами, оскільки вони тривалий час разом не мешкають, спільне господарство не ведуть, не мають ніякого наміру зберегти сім'ю, що згідно до ст. 112 СК України, є підставою розірвання шлюбу, так як подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-06 00:00:00

23.03.2008р. о 16 год.30 хв. в с.Торчин Коростишівського району водій автомобіля „АЗЛК-2140” [PERSON] порушив вимоги п.10.1, 10.10 ПДР при здійсненні руху назад вчинив наїзд на стоявший автомобіль „Тойота”, належний [PERSON]. Внаслідок цього було пошкоджено майно позивача. Страхове відшкодування [PERSON] не отримав, [PERSON] збитків не відшкодував, ухилився від участі в оцінці автомобіля в квітні 2008 р. Позивач на час розгляду справи автомобіль відремонтував за власний кошт. 21.05.08р. [PERSON] подав позов в суд і просить стягнути із [PERSON] розмір матеріальної шкоди, встановленої спеціалістом, а також понесені судові витрати. Відповідач не заперечив фактичні обставини заподіяння шкоди 23.03.08р., однак вказав, що не має коштів на відшкодування збитків. Ніяких пояснень із посиланням на конкретні докази - відповідач суду не надав. Вислухавши сторони, вивчивши наявні докази - суд задовольняє позовні вимоги [PERSON] частково. Матеріалами адміністративної справи № 3-1131/08р., постановою судді від 09.04.08р. підтверджено, що 23.03.08р. водій [PERSON] порушив вимоги п.10.1, 10.10 ПДР, скоїв правопорушення по ст.124 КпАП і наслідком того було заподіяння механічних пошкоджень автомобілю позивача. Тех. паспорт авто засвідчує його належність позивачу. Неоспореним висновком спеціаліста від 17.04.08р. встановлено розмір завданої позивачу матеріальної шкоди. [PERSON] ухилився від явки для участі в огляді автомобіля. Первісний опис пошкоджень автомобіля (в матеріалах ДАІ) відповідає змісту висновку спеціаліста. Після ремонту авто - провести автотехнічну експертизу неможливо і відповідних клопотань від сторін не надійшло. На підставі ст.1188 ч.1 п.1 ЦК України встановлений спеціалістом розмір матеріальних збитків стягується з відповідача. Також на підставі ст.88 ЦПК України повністю стягується з [PERSON] на користь [PERSON] понесені витрати по сплаті ІТЗ процесу та судового збору (пропорційно задоволеної ціни позову). В задоволенні вимоги про стягнення оплати послуг спеціаліста суд відмовляє, так як відсутній платіжний документ (замість нього позивачем до заяви приєднані виклики [PERSON] для участі в огляді автомобіля - а.с. 17, 18). Витрати на правову допомогу суд стягує в розмірі 100 гривень (ст.84 ЦПК), так як в заяві не вказано хто її складав, адвокат чи фахівець в галузі права будь-якої участі в судовому розгляді не приймав, текст угоди відсутній, а копія квитанції має неконкретизовангий зміст і містить неіснуючу дату „0.05.2008р.” (а.с.22). Відповідно ст.23, 1167 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди, яка полягає в тому, що із вини відповідача позивач позбавлений був можливості певний час належно користуватись своїм майном, поніс психологічні страждання і затратив час та матеріальні засоби на усунення наслідків ДТП.Враховуючи ступінь страждань, необережну форму вини відповідача в заподіянні моральної шкоди та його сімейний стан (четверо дітей, хвора дружина, родина не є заможною) - тому розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає 500 гривень.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-06 00:00:00

Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] народження, у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу, посилаючись на те, що батько дитини матеріальної допомоги добровільно на утримання сина не надає, також просить стягнути на свою користь витрати за надання юридичної допомоги в сумі 100 гривень. Сторони в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про слухання справи за їхньої відсутності. Позивачка на позовних вимогах наполягає. Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14 жовтня 2005 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього [PERSON], [INFO] народження, батьком якого в свідоцтві про народження записаний відповідач. Дитина проживає разом із позивачкою. Відповідач обов'язку по утримуванню дитини не виконує. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Беручи до уваги, що відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання дитини, суд вважає, що заявлений позов обґрунтований, тому він підлягає задоволенню. З відповідача також підлягає стягненню на користь позивачки витрати за надання юридичної допомоги в сумі 100 гривень. Також з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 51 гривня та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 7.50 грн.. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного ст. ст. 180-183 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-06 00:00:00

23.07.2008 року [PERSON] звернулася до Краматорського міського суду з позовом до [PERSON]про стягнення аліментів на утримання дитини. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги та пояснила, що 10 червня 2003 року вона уклала шлюб з відповідачем по справі [PERSON]., шлюб зареєстровано у Відділі реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції в Донецькій області, актовий запис № 332. Цей шлюб для неї і відповідача є першим. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] народження. З травня 2008 року вони з чоловіком припинили шлюбні стосунки і розривають шлюб в судовому порядку. На теперішній час син проживає разом з нею на перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина в добровільному порядку не надає. Їй самій важко утримувати дитину. Інших аліментів відповідач нікому не сплачує. Ці обставини змушують її звернутися до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів у встановленому законом порядку. Просила стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти в розмірі ј частки всіх видів його заробітку кожного місяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідач в судовому засіданні суду не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі ј частки всіх видів його заробітку кожного місяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Вимоги позивачки підтверджуються свідоцтвом про одруження, свідоцтвом про народження дитини. Суд, вислухавши думку позивачки, відповідача, всебічно та об'єктивно вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, та на користь позивачки з відповідача треба стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі ј частини усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-06 00:00:00

[PERSON]. звернулася в суд з позовом до [PERSON]. про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. У судовому засіданні позивачка [PERSON] . підтримала свої позовні вимоги і пояснила, що її сином являється [PERSON], який помер [INFO]. Його батьком є відповідач [PERSON]. Після смерті сина залишилося спадкове майно у вигляді грошового внеску в Державному ощадному банку України, в Краматорської філії 2865/020, про існування яких вона дізналася лише в теперішній час, коли переглядала всі документи в дома. У зв'язку з тим, що вона вважала, що після смерті сина спадкового майна не залишилося, вона не зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. У зв'язку із пропуском строку на прийняття спадщини просить продовжити його, тому що пропустила строк з поважних причин. Відповідач [PERSON]. в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню і підтверджується письмовими матеріалами справи. Згідно копії свідоцтва про народження вбачається, що сином позивачки являється [PERSON]. (а.с.6). Як вбачається з копії банківських книжок, на ім'я [PERSON] . в ощадному банку було відкрито рахунки (а.с. 10). [INFO] . [PERSON]. помер (а.с.5). Згідно ст. 1272 ЦК України, п.3, по позові спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для надання їм заяви про прийняття спадщини. При таких обставинах, суд вважає, що строк на прийняття спадщини був пропущений з поважної причини і позивачці варто надати додатковий строк для прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-06 00:00:00

22.07.2008 року в Краматорський міський суд звернувся [PERSON] до Краматорської міської ради про визнання права власності на самовільно побудоване нерухоме майно. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та суду пояснив, що він є власником житлового будинку [ADDRESS]. В період часу з 1992 року по 2002 рік за вказаною адресою він самовільно побудував лазню „Е” та зніс сарай „Ж”. В теперішній час виникла необхідність привести технічну документацію на будинок до ладу та узаконити вчинені перебудови. Цей факт змушує його звернутися з позовом до суду. Просить ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на вказане нерухоме майно. Представник відповідача - Краматорської міської ради в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог позивача. Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе ухвалити рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі по наступних підставах. Позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 04.02.1972 року, посвідченого у ІІ ДНК м. Краматорська, зареєстрованого в реєстрі під № 664, та договору купівлі-продажу від 08.09.1969 року, посвідченого у І ДНК м. Краматорська, належить на праві приватної власності житловий будинок з надвірними побудовами, розташований за [ADDRESS]. На підставі державного акту на землю серії ЯД № 128775 від 25.04.2007 року земельна ділянка, загальною площею 0,0660 га за [ADDRESS], належить позивачу на праві приватної власності. Згідно з висновком Управління містобудівництва та архітектури м. Краматорська від 14.07.2008 року вважається за можливе узаконення лазні „Е” та знесеного сараю „Ж”, розташованих за [ADDRESS]. Відповідно до ст. 376 ЦК України „1. Житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом якщо вони збудовані чи будуються <…> без належного дозволу чи належно затвердженого проекту...”, „5. На вимогу власника (користувача) земельний ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб”. Таким чином, судом встановлено за можливе визнати право власності на незаконно побудовані об'єкти нерухомості за [PERSON] . В зв'язку з тим, що [PERSON] . є інвалідом ІІ групи загального захворювання його необхідно звільнити від сплати судового збору на підставі Декрету КМУ України „Про державне мито”. На підставі викладеного та

Outcome: approved