Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-30 00:00:00

Відповідачка [PERSON] викликалася до суду в порядку, встановленому ч.3 ст.76 ЦПК України, а саме повістка вручалася органу місцевого самоврядування за місцем проживання відповідачки. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю. Представник позивача Українець О.П. пояснив суду, що між закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та відповідачкою [PERSON] 01.04.2005 року був укладений кредитний договір , згідно якого відповідачка отримала кредит в розмірі 3050 гривень готівкою зі сплатою відсотків у розмірі 40,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 30.04.2007 року. В порушення умов договору відповідачка не виконала взяті на себе зобов'язання, а саме прострочила заборгованість по кредиту в сумі 1204,22 грн., а також прострочила заборгованість по відсотках в сумі 806,77 грн. Відповідно до умов договору відповідачка повинна сплатити також пеню в розмірі 0,15% від суми непогашеної заборгованості за кожний день прострочення платежу на суму 173,85 грн. Загальна сума заборгованості складає 2184,84 грн. Банк звертався до відповідачки з вимогою про погашення заборгованості по кредиту та відсотків, проте відповідачка не відреагувала на повідомлення банку. За виконання зобов'язання відповідачкою [PERSON] перед банком поручився відповідач [PERSON] і взяв на себе обов'язок нести солідарну відповідальність у випадку невиконання або неналежного виконання [PERSON] своїх грошових зобов'язань, про що був укладений договір поруки, яким встановлено, що Поручитель відповідає перед Кредитором по зобов'язаннях боржника в повному обсязі. Поручителю направлялися повідомлення про невиконання Позичальником своїх зобов'язань з вимогою погасити борг, однак в добровільному порядку Поручитель також не бажає сплачувати заборгованість Позичальника. Судом досліджено такі інші докази: копія кредитного договору № CVKWSK00001187 від 01.04.2005 року, копія договору поруки № CVKWSK00001187 від 01.04.2005 року, копія ордеру розпорядження № CVKWSK00001187 від 01.04.2005 року, копія заяви на видачу готівки №1 від 01.04.2005 року, копія паспорта громадянки України [PERSON] Судом встановлено, що між закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та відповідачкою [PERSON] 01.04.2005 року був укладений кредитний договір №CVKWSK00001187. Згідно даного договору та на підставі ордеру розпорядження на видачу готівки відповідачка отримала кредит в розмірі 3050 гривень готівкою зі сплатою відсотків у розмірі 40,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 30.04.2007 року. Отже, між позивачем та відповідачем відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України склалися зобов'язальні правовідносини з приводу позики грошей, тобто грошові зобов'язання. Згідно п.1.1 зазначеного вище договору кінцевий термін повернення кредиту та процентів був визначений 30.04.2007 року. Пороте станом на цю дату та на вимогу позивача відповідачка [PERSON] не виконала свої зобов'язання за договором та не повернула позивачу борг в сумі 1204,22 грн. та проценти за користування кредитом в сумі 806,77 грн. Відповідно до п.4.1 умов договору та ст. 549 ЦК України відповідачка повинна сплатити також пеню в розмірі 0,15% від суми непогашеної заборгованості за кожний день прострочення платежу на суму 173,85 грн. Загальна сума заборгованості складає 2184,84 грн. Банк звертався до відповідачки з вимогою про погашення заборгованості по кредиту та відсотків, проте відповідачка не відреагувала на повідомлення банку. Згідно ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1050 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Проте, відповідачка в порушення умов договору, який згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим до виконання, в порушення ст. 525 Цивільного кодексу України односторонньо відмовилася від своїх зобов'язань за цим договором, порушила свої зобов'язання по поверненню суми позики за цим договором. Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання якщо він не виконав його у строк встановлений договором. Згідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Статтею 554 ЦК передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. За виконання зобов'язання відповідачкою [PERSON] перед банком поручився відповідач [PERSON] і взяв на себе обов'язок нести солідарну відповідальність у випадку невиконання або неналежного виконання [PERSON] своїх грошових зобов'язань, про що був укладений договір поруки № CVKWSK00001187 від 01.04.2005 року. Пунктом 2 даного договору встановлено, що Поручитель відповідає перед Кредитором по зобов'язаннях боржника в повному обсязі. Поручителю направлялися повідомлення про невиконання Позичальником своїх зобов'язань з вимогою погасити борг, однак в добровільному порядку Поручитель також не сплатив заборгованість Позичальника. Визнання відповідачем Бражуком Г.М. позову не суперечить закону, не порушує права та інтереси інших осіб. Вказані вище обставини стверджується взаємним зв'язком доказів, досліджених судом у їх сукупності. Дані докази є належними та допустимими. Згідно ч.1. ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У справі немає будь-яких фактичних даних про те, що відповідачка [PERSON] своєчасно виконала своє грошове зобов'язання за вказаним вище договором і не порушувала умови договору, а відповідачка не надала відповідно до ст. 60 ЦПК України суду доказів, які б підтвердили ту обставину, що відповідно до ст.1049 Цивільного кодексу України борг в сумі 2184,84 гривні вона повернула позивачу. Враховуючи наведені вище обставини суд вважає, що позовна заява Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню повністю і з відповідачів слід стягнути солідарно на користь позивача 1204,22 грн. основної суми боргу, 806,77 грн. відсотків за користування кредитом, 173,85 грн. пені за прострочення повернення суми кредиту, а всього 2184,84 грн. Суд вважає що з відповідачів в рівних частках необхідно стягнути на користь позивача судові витрати. Враховуючи викладене вище, на підставі ст. ст. 192, 325, 525,526,541-543,549,553, 554,610 - 612,623,625,629,1046 - 1050, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved