Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON]. про захист честі, достоїнства, ділової репутації, спростування поширеної неправдивої інформації та відшкодування завданої моральної шкоди. В позовній заяві позивач просить визнати його права порушеними та зобов'язати [PERSON]. принести вибачення за порушення його конституційних і громадянських прав у судовому засіданні, зобов'язати [PERSON]. у письмовому вигляді зачитати в моїй присутності вибачення на пленумі райкому КПУ та направити до контрольно-ревізійної комісії обласної організації КПУ лист з повідомленням його про вручення такого змісту “Я, голова районної організації КПУ, депутат обласної ради [PERSON]. допустив приниження честі, гідності, ділової, громадської, політичної репутації депутата районної ради [PERSON] допустивши щодо нього неправомірні дії та висловлювання” та принести свої вибачення [PERSON]., а також стягти з відповідача компенсацію завданої йому моральної шкоди у сумі 1700 грн. Крім того просить усі судові витрати покласти на відповідача. Суд, заслухавши пояснення позивача, заперечення відповідача проти позову, свідчення свідків [PERSON]., [PERSON] [PERSON], [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., дослідивши матеріали справи прийшов до наступного наступного. У відповідності до даних позовної заяви та пояснень позивача [PERSON]: Після сесії районної ради Решетилівського району в січні 2008 року, у приміщенні районної ради [PERSON]. почав вимагати від працівників даної установи надати йому проект рішення, яке готував [PERSON] При цьому [PERSON]. сказав він «підвісить того [PERSON] за одне місце». Ці погрози сказані в зневажливому тоні в присутності свідків, але за відсутності позивача. Коли позивач знаходився в центрі селища Решетилівка, зустрів [PERSON] який повідомив йому, що він в районній раді чув про те, що [PERSON] хоче підвісити [PERSON] за одне місце. Після чого позивач в приміщенні районної ради від працівниць вказаної установи дізнався про вказаний факт. Такі висловлювання несуть для позивача глибоко негативний зміст і гостро ображають його, тим більше будучи сказаними при сторонніх людях в державному закладі і органі влади. 23.04.08 року в приміщенні районного комітету КПУ, де проходило засідання контрольно-ревізійної комісії Полтавського обкому партії, [PERSON]. в грубій та агресивні формі чинив на нього тиск, стверджуючи та переконуючи присутніх, що акт судово-медичної експертизи, виконаний за фактом нанесення [PERSON]. тілесних ушкоджень гр-ном [PERSON], він купив за гроші та в цинічній формі питав за скільки. Позивач вважає, що твердження [PERSON] не відповідають дійсності, виставляють його брехуном та підробником офіційних документів. Сама зневажлива поведінка ставить під сумнів його порядність. Крім того, [PERSON]. розмовляв з ним на підвищених тонах, що для позивача також образливо. Відповідачем належним чином не була перевірена поширена ним інформація. 07.06.08 року в приміщенні обкому КПУ, м Полтава [PERSON] знову принижував його честь і гідність, обзивав його «пацаном», вживав займенник «ти». Позивач говорив, що подасть на нього в суд, але відповідач запитував його чи вже він і суд купив. Знову говорив, що він купив акт судово-медичного обстеження. Після цього позивача попросили вийти. В подальшому за словами позивача, [PERSON]. продовжив компанію протидії [PERSON]., а саме націлював членів партії щоб [PERSON] виключили з депутатів, порушуючи чинне законодавство про вибори народних депутатів. Заходів щодо відновлення порушених прав відповідач не вжив. Суму позову 1700 грн. позивач у своєму поясненні суду обґрунтовує погіршенням здоров'я, самопочуття. В судовому засіданні збільшив суму позову до 2500 грн., обґрунтовуючи також вищевикладеними фактами. Відповідач не визнав позов та пояснив суду 11.12.07 року відбулася сесія районної ради Решетилівського району на якій депутат [PERSON] від КПУ без узгодження з районним осередком партії, підготував подання проекту рішення сесії про підтримку звернення райдержадміністрації про перейменування вулиць та знесення пам'ятників історії. 15.12.07 відповідач звернувся до голови районної ради Бережного В.О. з проханням надання копії проекту вищевказаного рішення. 08.06.08 року [PERSON] було виключено з членів КПУ за зраду інтересів партії. Пропозицію вносив відповідач. Крім того, з членів партії було виключено [PERSON]., яка в даному судовому процесі є свідком. Вважає, що мотиви звернення до нього з позовом є компрометацією КПУ. Про те чи купував [PERSON] акт судово-медичної експертизи йому не відомо, але цих висловлювань він не здійснював, проте вважає, що за видачу вказаних документів можливо сплачують гроші кошти в державу. Крім того, він ніколи не зустрічався з [PERSON]. в районній раді та ніколи нікому не говорив, що підвісить [PERSON] за одне місце. Також ніколи не висловлювався негативно про судові органи. На сесії обкому партії вживав щодо [PERSON] займенник «ти», що не заборонено та передбачено діловою українською мовою. Своєї вини в звинуваченнях [PERSON] щодо себе не визнає. Представник відповідача вважав, що позов не підлягає задоволенню, оскільки позовні вимоги не доведені позивачем та сума позову 1700 грн. не обґрунтована. Свідок [PERSON]. пояснила суду, що [PERSON] та [PERSON]. знає давно, відносини між вказаними особами були нормальні, але погіршились після останніх виборів, причин не знає. Чула інформацію про те, що [PERSON]. підвісить [PERSON] «за одне місце», але джерел не повідомляє, після чого пояснила, що у телефонній розмові запитала в [PERSON]. чи говорив він таке, на що він відповів, що так, але точної дати та часу коли відбулась ця розмова вона не пам'ятає. Окрім того, на бюро обкому КПУ, коли розглядалося питання про[PERSON] вона, сидячи в коридорі чула як [PERSON]. ображав[PERSON] а саме вживав щодо нього висловлювання «ти пацан», говорив, що [PERSON] купив акт судово-медичної експертизи. Свідок [PERSON]. пояснив суду, що він являється депутатом районної ради та після сесії районної ради, у ході якої розглядалося питання зміни пам'ятників, в приміщенні районної ради, працівники даної установи повідомили йому про візит до них [PERSON]., який просив у них проекти рішень [PERSON] та сказав, що підвісить [PERSON] «за чоловіче достоїнство». Це йому стало відомо зі слів працівників виконкому райради, прізвищ яких не повідомляє. Про даний факт він повідомив [PERSON] при зустрічі з ним. Про те, що [PERSON]. ображав [PERSON] він особисто ніколи не чув. Свідок [PERSON]. пояснила, що вона була присутня на засіданні райкому партії цього року, але з боку [PERSON]. на адресу [PERSON] ніяких образ не чула, в тому числі не чула щоб [PERSON]. говорив, що [PERSON] купив акт судово-медичної експертизи. І взагалі ніколи не чула щоб [PERSON]. ображав[PERSON] у них завжди були ділові розмови. Крім того, вона працює бухгалтером-касиром райкому партії, бувала на роботі щодня, але ніколи не чула про те щоб [PERSON]. говорив, що підвісить [PERSON] за “якесь місце”, також не чула цього від інших осіб. Свідок [PERSON]. пояснила суду, що вона була на засіданнях райкому компартії цього року та не чула щоб [PERSON]. говорив, що [PERSON] купив акт судово-медичної експертизи. І взагалі ніколи не чула щоб [PERSON]. завдав [PERSON]. порушень честі, гідності, ділової репутації. Свідок [PERSON]. пояснила, що працює на посаді секретаря райкому партії Решетилівського району і ніколи не бачила і не чула щоб [PERSON]. ображав [PERSON] Крім того, ніколи не чула щоб [PERSON]. говорив, що [PERSON] купив акт судово-медичної експертизи. Свідок [PERSON]. пояснив суду що він є депутатом районної ради та постійно буває в районній раді та районній державній адміністрації і ніколи не бачив і не чув щоб [PERSON]. ображав [PERSON] Відповідно до ст. 10 ЦПК України закріплено принцип змагальності сторін, яким передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень..” Згідно ст.63 ЦПК України: “..Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини.” Враховуючи, що позивач [PERSON] та свідок [PERSON].не назвали осіб, яким про нього було розповсюджено та від яких дізнались про ці дані, що «[PERSON]. підвісить [PERSON] за чоловіче достоїнство», які принижують честь, гідність та ділову репутацію позивача, відповідач заперечує вказані факти, отже джерело їх отримання суду невідоме, тому свідчення [PERSON] в цій частині суд вважає не допустимими та не визнає як доказ. Разом з тим, суд приймає до уваги як доказ свідчення [PERSON]. в частині, що він, будучи депутатом районної ради, ніколи образ з боку [PERSON]. на адресу [PERSON] не чув, а також аналогічні вказаним, свідчення [PERSON]. та [PERSON]. Викладене також підтвердили викликані самим позивачем свідки [PERSON]. і [PERSON]., які працюючи в райкомі КПУ ніколи не чули жодних відомостей про образи [PERSON]. позивача [PERSON] При цьому не підтвердили і фактів, викладених позивачем, зокрема про висловлювань [PERSON]. на адресу[PERSON] що останній начебто купив акт судово-медичної експертизи. Також, дані у справі свідчення [PERSON]. про телефонну розмову з [PERSON] в ході якої останній на її запитання чи говорив, що «підвісить [PERSON] за одне місце», повідомив, що таке говорив, повністю спростовується поясненнями відповідача [PERSON]. і за відсутності інших доказів, суд вважає недостатніми для доведення фактів, викладених позивачем. Окрім того, зважаючи, що згідно регламенту обкому компартії України, [PERSON]. не могла бути та не була присутня на бюро вказаної партійної організації 08.06.08 року, де розглядалося питання щодо[PERSON] а також те, що позивачем не було надано суду інших доказів, зокрема джерелами яких були б свідчення осіб, що були безпосередньо там присутні і могли б підтвердити чи спростувати факти, викладені позивачем, щодо приниження його честі, гідності, ділової репутації та розповсюдження неправдивої інформації, суд вважає недостатнім доказом для доведення позовних вимог. За ст. 47-1 ЗУ “Про інформацію”: “Ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема вживання гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Також, згідно пояснень позивача[PERSON] враховуючи положення ЗУ «Про інформацію», висловлювання [PERSON]. на адресу [PERSON] «ти», «пацан», є оціночним судженням, які не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості, то відповідач не підлягає за них відповідальності. Також в судовому засіданні не доведено розмов між позивачем та відповідачем на підвищених тонах та завдання образ, внаслідок цього позивачеві. Досліджений в судовому засіданні протокол засідання райкому компартії від 08.06.08 містить дані про виключення [PERSON] з партії одноголосно. При цьому, даючи оцінку поясненням позивача щодо націлювань з боку [PERSON]. членів партій про виключення позивача з партії, судом вважається оціночними судженнями, передбаченими ст.47-1 ЗУ “Про інформацію”, за які виключається відповідальність. Згідно з п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України “Про застосування законодавства, що регулює захист честі, гідності і ділової репутації громадян та організацій” від 28.09.1990 року № 7, під час розгляд цивільних справ, суди повинні з'ясовувати, чи поширені відомості про спростування яких пред'явлено позов, чи порочать вони честь, гідність або ділову репутацію позивача та чи відповідають вони дійсності. Під поширенням відомостей слід розуміти опублікування їх у пресі, передача по радіо, телебаченню з використанням інших засобів масової інформації, викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам, повідомлення в публічних виступах, а також в іншій формі невизначеному колу осіб або хоча б одній людині. З огляду на це позивач мав вказати в позовній заяві та надати суду дані про осіб, яким було розповсюджено неправдиву інформацію про нього, а також дані, що принижують його честь, гідність, ділову репутації. За відсутності таких даних, в судовому засіданні не доведено факт поширення відповідачем відомостей, які порочать честь, гідність, ділову репутацію позивача, а також неправдивої інформації про нього. За ч.1 ст.1167 ЦК України: “Моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини...” Виходячи з принципу змагальності сторін моральна шкода також має бути доведена стороною, якій вона завдана, а також вину в цьому особи, яка її завдала. Позивачем на підтвердження завданої йому моральної шкоди було вказано, що внаслідок вказаних дій [PERSON]. у позивача погіршилось здоров'я та самопочуття, але не надав суду, жодного медичного документу та не представив суду інших доказів, які б свідчили про це. Таким чином, оцінюючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку що в судовому засіданні не знайшов свого об'єктивного підтвердження факт приниження честі, гідності, ділової репутації розповсюдження завідомо неправдивої інформації відносно позивача [PERSON] з боку відповідача [PERSON]., у зв'язку з чим відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди та зобов'язань поновлення порушених прав, тому позов [PERSON] до [PERSON]. не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed