Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-24 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить зобов'язати відпові-дачку не створювати їй перешкод у спілкуванні та вихованні її онука [PERSON], [INFO], та надати їй можливість систематично бачитись з онуком за місцем її проживання у квар-тирі [ADDRESS] щотижня в суботу або неділю з 11год. до 18год. без присутності матері [PERSON], а також спільно відпочивати з онуком в оздоровчих закладах на території України протягом 20-ти діб у липні місяці щорічно без присутності матері [PERSON], посилаючись на те, що відповідачка не дозволяє їй спілкуватися з онуком. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка зазначає, що відповідачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з її сином [PERSON] і у 1996р. у них народився син [PERSON], який є її онуком. З 1999р. відповідачка припинила шлюбні стосунки з [PERSON] і разом із сином стала проживати окремо від чоловіка, однак вона мала можливість спілкуватися з онуком, приймати участь у його вихованні та надавати матеріальну допомогу на його утриман-ня. Позивачка стверджує, що влітку 2006р. відповідачка заборонила їй зустрічатися з онуком, посилаючись на те, що вона налаштовує онука проти неї, і почала перешкоджати у її зустрічах та спілкуванні з онуком. Позивачка вказує, що вона намагалася вирішити дане питання через орган опіки та піклування, однак відповідачка продовжує перешкоджати їй у спілкуванні з онуком, чим позбавляє її можливості реалізовувати свої права, передбачені Сімейним кодексом України, що змусило її звернутися до суду за захистом порушених прав. Позивачка та її представник у судовому засіданні позов та його підстави підтримали. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала частково, пояснивши, що вона не заперечує проти зустрічей [PERSON] з бабусею, але тільки у її при-сутності, так як позивачка при зустрічах з онуком дає йому значні кошти, які - 2 - він витрачає на їжу, яку йому заборонено їсти, на гральні автомати, де грає в жорстокі ігри, які погано впливають на його психіку, що позивачка подару-вала йому дорогий мобільний телефон, який також шкодить його навчанню, оскільки він постійно ним грається і не хоче займатися уроками. Також відповідачка вважає, що позивачка балує її сина, погано на нього впливає, пригнічує її авторитет як матері, налаштовує його проти неї, що призводить до того, що син погано вчиться, стає неуважним на уроках, від-мовляється читати книги, не слухається її, тому вона заперечує проти зустрі-чей позивачки з сином без її присутності. Представник органу опіки та піклування Печерської районної у м. Киє-ві державної адміністрації позов підтримала, зазначивши, що позивачка зверталася до органу опіки та піклування із заявою, що відповідачка чинить їй перешкоди у спілкуванні з онуком, у зв'язку з чим вказане питання було передано для вирішення до Печерського районного у м. Києві центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, однак, не дивлячись на всі прий- няті міри, відповідачка продовжувала чинити перешкоди у спілкуванні бабусі та онука. Представник третьої особи вважає, що позивачка має право на спілку-вання з онуком, має всі необхідні умови для зустрічей з дитиною, після спілкування з неповнолітнім, його мамою та бабусею, органом опіки та піклування не було встановлено підстав, з яких можна було б заборонити зустрічатися [PERSON] з [PERSON] без присутності матері, тим більше хлопчик бабусю любить і має бажання з нею бачитися, тому орган опіки та піклування Печерського районної у м. Києві державної адміністрації пропонує визначити час та місце зустрічі позивачки з онуком кожні другу та четверту неділю місяця з 10год. до 17год. за місцем проживання позивачки. Вислухавши сторони, представника третьої особи, малолітнього та свідків, вивчивши надані докази, судом встановлено, що батьками малоліт-нього [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], які перебува-ли у зареєстрованому шлюбі з 1995р. (с.с.75). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 06 червня 2002р. Відділом реєстрації смерті у м. Києві (с.с.51). Позивачка по справі є матір'ю [PERSON] та бабою [PERSON] (с.с.61). Згідно ст. 257 Сімейного Кодексу України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. У судовому засіданні відповідачка визнала, що вона заперечує проти спілкування позивачки з онуком без її присутності, і з червня 2006р. вона заборонила сину відвідувати бабу та зустрічатися з нею, оскільки вважає, що - 3 - позивачка негативно впливає на його розвиток. Таким чином, у судовому засіданні знайшло своє підтвердження поси-лання позивачки на те, що відповідачка чинить їй перешкоди у спілкуванні з онуком. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини. На які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У судовому засіданні відповідачка стверджувала, що позивачка нега-тивно впливає на онука, налаштовує його проти матері, однак належних доказів цьому відповідачкою суду надано не було. З пояснень малолітнього [PERSON] судом встановлено, що мати забороняє йому зустрічатися з бабусею, не дозволяє йому телефонувати бабусі, відвідувати її, при цьому причин такої поведінки малолітній не знає. Малолітній [PERSON] стверджує, що бабуся його проти матері не налаш-товувала, він її любить і бажає з нею зустрічатися. Свідок [PERSON] пояснив, що він декілька разів бачив позивачку, яка приходила до школи, щоб зустрітися з онуком. Однак свідку не відомо, щоб бабуся налаштовувала онука проти матері, і свідок не стверджував, що після відвідин позивачки малолітній змінював своє ставлення до навчання або у нього змінювалася поведінка. Оцінюючи покази свідків [PERSON] та [PERSON] про негатив-ний вплив позивачки на онука, суд вважає, що вони не можуть бути належ-ними доказами у підтвердження даного факту, оскільки вказані свідки не знайомі з позивачкою і не спілкувалися з відповідачкою та її сином до весни 2006р., коли відповідачка заборонила спілкування баби та онука. Вказані свідки не були очевидцями спілкування баби та онука, про негативний вплив позивачки на онука знають тільки зі слів відповідачки та своїх особистих висновків, які вони роблять на підставі спілкування з відповідачкою. Посилання відповідачки на те, що позивачка тиснула на неї, налашто-вувала сина проти навчання, у результаті чого син до 2006р. погано навчався, мав негативну поведінку, не слухався її, що саме дії позивачки призвели до захворювання сина - ожиріння, суд вважає безпідставними, так як належних доказів цим обставинам відповідачкою надано не було. У судовому засіданні встановлено, що позивачка та відповідачка ніколи не проживали разом, з 1999р. відповідачка проживала окремо від чоловіка - сина позивачки, а сама позивачка тільки навідувала онука чи онук навідував її і це не було щоденно. Крім того, відповідачка у судовому засіданні не заз-начила, як саме позивачка тиснула на неї, примушуючи не займатися вихо-ванням сина, і які саме дії позивачки призвели до хвороби її сина. З аналізу результатів психологічного обстеження [PERSON], прове-деного 28 травня 2008р. психологом Печерського районного у м. Києві цен-тру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Леонідовою М.В., встанов-лено, що загальний психоемоційний стан [PERSON] задовільний, рівень емоційної стійкості в межах норми, у [PERSON] встановлено несхиль-ність до агресивної поведінки, їй властиві комунікабельність, енергійність, - 4 - відкритість, чутливість та емоційність. У ставленні до онука вона відчуває емпатію та любов, прийняття та розуміння проблем підлітка, відчуває потребу у спілкуванні з ним (с.с.12,13). 06 червня 2008р. працівниками відділу соціальної роботи Печерського районного у м. Києві центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді було проведено соціальне інспектування родини позивачки, яка проживає у квартирі [ADDRESS] та встановлено, що за місцем проживання позивачки створені всі необхідні умови для перебування там неповнолітнього онука (с.с.11). Відповідно до висновку Печерської районної у м. Києві державної адміністрації від 15 серпня 2008р., враховуючи, що мати та бабуся хлопчика не можуть дійти згоди щодо участі бабусі у вихованні хлопчика, Печерська районна у м. Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, пропонує визначити час зустрічі позивачки з онуком другу та четверту неділю кожного місяця з 10год. до 17год. за місцем проживання позивачки у квартирі [ADDRESS] (с.с.59-60). Згідно ч. 2 п. 2 ст. 159 СК України в окремих випадках, якщо це викли-кано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присут-ністю іншої особи. У судовому засіданні не встановлено, що позивачка негативно впливає на онука та налаштовує його проти матері. Крім того, малолітньому [PERSON] виповнилося 12 років і за своїм роз-витком він не потребує присутності матері при зустрічах з бабусею. Судом встановлено, що між позивачкою та відповідачкою склалися вкрай неприязнені стосунки, тому присутність відповідачки при зустрічах позивачки з онуком буде негативно впливати на психіку дитини і не мати позитивно результату від спілкування баби та онука. Посилання відповідачки на те, що позивачка годує онука не дозво-леною їжею, не знайшло свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки доказів цим фактам відповідачкою суду надано не було. При цьому позивачка у судовому засіданні пояснила, що вона знає про захворювання онука і їй відомо про обмеження продуктів, які може вживати онук, тому у суду не має підстав вважати, що позивачка може зашкодити здоров'ю онука. Твердження відповідачки про те, що позивачка надає онуку значні кош-ти, які він використовує не належним чином, не може бути підставою для заборони спілкування баби та онука, так як у судовому засіданні вста-новлено, що позивачка надавала онуку не значні кошти - 10-15грн., і вказані дії позивачки були результатом заборони відповідачки у спілкуванні з онуком та відмови відповідачки спілкуватися з позивачкою та вирішувати спільно питання утримання малолітнього. При цьому суд вважає необхідним зазначити, що позивачка повинна погоджувати з відповідачкою свої наміри матеріальної допомоги утримання онука, враховуючи схильність малолітнього до комп'ютерних ігор та в силу свого віку бажання малолітнього вживати їжу, яка йому заборонена лікарями. - 5 - Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачка має законні підстави для зустрічей з онуком без присутності матері. Визначаючи дні та часи зустрічей позивачки з онуком, суд враховує уч-бовий розклад малолітнього, те, що він відвідує гуртки, повинен виконувати домашні завдання та готуватися до учбового тижня, і вважає необхідним встановити дні та часи побачень позивачки з онуком кожної другої та четвертої неділі місяця з 11год. до 16 год. за місцем проживання позивачки. Підтримуючи позовні вимоги про надання їй можливості спільно відпо-чивати з онуком в оздоровчих закладах на території України протягом 20-ти діб липня місяця щорічно, позивачка пояснила, що вона ніколи не відпо-чивала разом із онуком у оздоровчих закладах, а мала на увазі, щоб онук проводив з нею літній місяць на її дачі за м. Києвом. Враховуючи захворювання малолітнього і його потребу у перебуванні у певних оздоровчих закладах, не надання позивачкою доказів в яких саме оздоровчих закладах вона має намір відпочивати з онуком, суд вважає вказані позовні вимоги задоволенню не підлягають. Однак у разі надання позивачкою необхідних документів, вона має можливість вирішити вказане питання в окремому провадженні. Оскільки позивачкою не були заявлені вимоги про надання їй можли-вості проводити літні місяці з онуком на її дачі і це не було предметом дослідження органу опіки та піклування відповідно до вимог ст. 19 СК України, на підставі ст. 11 ЦПК України суд не вирішує вказане питання, однак позивачка в разі необхідності має можливість заявити вказані вимоги в окремому провадженні. На підставі викладеного,

Outcome: partial