overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-25 00:00:00

Заявниця [PERSON]. звернулася в суд із заявою, в якій просить встановити факт належності їй атестату [NUMBER]від 15 липня 1972 року про закінчення професійно-технічного училища № 8 в м.Тернополі, так як в атестаті її прізвище вказано [PERSON]. Ця обставина є перешкодою в зарахуванні до її трудового стажу часу навчання в училищі при призначенні пенсії. В судовому засіданні заявниця свою заяву підтримала і пояснила, що їй було видане свідоцтво про народження на прізвище [PERSON], в якому запис про батька був відсутній . ЇЇ батьком був [PERSON], з яким мати проживала без реєстрації шлюбу. В 70-ті роки мати зареєструвала шлюб і були внесені зміни в її свідоцтво про народження, однак в училищі вона продовжувала значитися під прізвищем [PERSON], на яке і був виданий атестат. Представник Пенсійного Фонду пояснила, що в зв'язку з розбіжністю в прізвищі, зазначеному в атестаті, заявниці не може бути зараховано до трудового стажу для призначення пенсії по віку час навчання в училищі. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти. Відповідно до атестата [NUMBER] від 15 липня 1972 року [PERSON] закінчила міське професійно-технічне училище № 8 м.Тернополя строком навчання три роки по спеціальності кравець інд.пошиву жіночого і чоловічого верхнього одягу. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON]народилася [INFO], запис про батька відсутній, мати [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO], батько - [PERSON], мати [PERSON]. Як вбачається з копії актового запису про народження від 28 липня 1953 року № 30 [PERSON], в даному актовому записі її прізвище [PERSON] виправлено на прізвище [PERSON]згідно встановлення шлюбу батьків від 16.11.71 р. В подальшому [PERSON]. після шлюбу поміняла прізвище [PERSON]на [PERSON](свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER]). Таким чином пояснення заявниці про належність їй атестату підтверджуються вищезазначеними документами. З огляду на наведене суд вважає, що факт приналежності правовстановлюючого документа знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і встановлення факту необхідно для призначення пенсії заявниці, тому заяву слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-25 00:00:00

Позивачка [PERSON]. звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON]. про розірвання шлюбу, вказуючи, що сімейне життя з відповідачем не склалося, на протязі семи років зловживає алкогольними напоями, вчиняє вдома скандали, обзиває її нецензурними словами. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та пояснила, що 19 березня 1997 року зареєстрували шлюб з відповідачем у Борщівському відділі РАЦС . Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], яка після розірвання шлюбу буде проживати з нею. На протязі останніх семи років відповідач зловживає спиртними напоями, в нетверезому стані ображає та погрожує їй фізичною розправою. Спільне сімейне життя припинили три місяці тому. Під час наданого судом строк для примирення відповідач не намагався примиритися. А тому просить позов задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON]. позов визнав. Не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти. Сторони уклали шлюб 19 березня 1997 року. Від шлюбу мають одну малолітню дочку [PERSON], [INFO]народження, яка перебуває на утриманні позивачки. Між подружжям немає взаєморозуміння, припинили подружні відносини , проживають окремо. Під час наданого судом строку для примирення сторони не помирилися. За таких обставин суд вважає, що сім»я розпалася і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. При реєстрації розірвання шлюбу державне мито слід стягнути з відповідача, оскільки на утриманні позивачки знаходиться їхня малолітня дочка. На підставі ст. ст. 105, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-25 00:00:00

[PERSON] просить визнати за ним право власності на самочинно реконструйований житловий будинок з надбудовою мансардного поверху на [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, та пояснив, що без належної документації провів реконструкцію власного житлового будинку, збільшивши його житлову площу. Представник відповідача Католик Ю.В. позов визнала. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Як стверджується договором дарування, технічним паспортом позивач є власником жотлового будинку по [ADDRESS]. Відповідно до державного акту серії ЯД №285708 позивач є власником земельної ділянки площею 1000 кв.м., виділеної йому для обслуговування житлового будинку та господарських споруд. Дозвіл на реконструкцію житлового будинку з надбудовою мансардного поверху із збільшенням житлової площі до 135,0 кв.м. загальної до 215,0 та побудову гаража з літньою кухнею та проектна документація на зазначене будівництво була надана попередньому власнику [PERSON] на підставі рішення міськвиконкому №50 від 17.02.2005 року. Як свідчить комплексний висновок при проведенні реконструкції житлового будинку на власній земельній ділянці по [ADDRESS] не вчинено порушень будівельних норм і прав, суспільних інтересів та прав інших осіб. А тому суд визнає за позивачем право власності на самочинно реконструйоване ним нерухоме майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-25 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів на її користь на утримання сина [PERSON] [INFO] народження, який поступив на перший курс в Волинський національний університет імені Л. Українки за денною формою навчання, у розмірі 300 грн., щомісячно, починаючи з 01.09.2008 року і до досягнення ним 23 років. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, який поступив на навчання у вищий навчальний заклад. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просить його задовольнити. Відповідач заявлений позов визнав. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про підставність позову. У відповідності до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син, продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом має той з батьків з ким проживає дитина. Матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] [INFO] народження, з 01.09.2008 року зарахований студентом І курсу Волинського національного університету імені Л. Українки за денною формою навчання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При цьому, відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки сина, та інші обставини, що мають істотне значення. З матеріалів справи встановлено, що матеріальне становище відповідача задовільне, він не є платником аліментів на утримання інших членів сім'ї. Враховуючи, що [PERSON]. став студентом і потребує матеріальної допомоги, яку відповідач може надати, а тому заявлений позов підлягає до задоволення. Судові витрати в справі, у розмірі 81 грн. 00 коп., пов'язані із сплатою судового збору, в сумі 51 грн., оплатою витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн., від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову в суд, на підставі ч.3 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в доход держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]народження до досягнення нею повноліття, у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця. Відповідач повністю визнав заявлений до нього позов. В попередньому судовому засіданні позивачка підтримувала свої позовні вимоги по викладеним в позовній заяві підставам. Виходячи з наведеного, суд вважає, що відповідно ч.4 ст.130, ст.174 ЦПК України рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує свобод і інтересів інших осіб. В попередньому судовому засіданні позивачка пояснила, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з[INFO]. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] народження. Відповідач, являється батьком дитини. Сімейно-шлюбні відносини між ними припинені з червня 2008 року. Вони сумісне господарство не ведуть, загального бюджету не мають. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини надає нерегулярно. Відповідач в попередньому судовому засіданні дав пояснення, аналогічні поясненням позивачки, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дочки, у зазначеному в позові розмірі. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що[INFO] між сторонами був зареєстрований шлюб, про що Дніпровським відділом РАЦС м.Дніпродзержинська видане свідоцтво про шлюб та зроблено актовий запис № 682. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]що підтверджується свідоцтвом про її народження. Сторони припинили спільне проживання з червня 2008 року, з того часу вони сумісне господарство не ведуть, загального бюджету не мають. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надає нерегулярно. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Згідно ст. 183 ч.1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд вважає, що відповідач повинен надавати матеріальну допомогу своїй неповнолітній дочці до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач не заперечує проти заявленого позивачкою розміру аліментів, то позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) на її утримання до досягнення їх дочкою [PERSON], [INFO] народження, трьохрічного віку. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. В судовому засіданні позивачка підтримувала свої позовні вимоги, пояснила, що вона з відповідачем переб4уває в зареєстрованому шлюбі з [INFO] Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] народження. Відповідач, являється батьком дитини. Сімейно-шлюбні відносини між ними припинені з червня 2008 року. Сумісне господарство не ведуть, загального бюджету не мають. Відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає. з нею. Зараз вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, отримує допомогу в розмірі 130 грн., щомісяця. Інших доходів вона не має, знаходиться у скрутному матеріальному становищі, відповідач добровільно не надає допомогу на її утримання. Відповідач пояснив, що згоден платити аліменти на дочку, але утримувати дружину не бажає. Так як він не хотів розпаду сім'ї, хотів жити разом. Але позивачка його не кохає, не хоче жити з ним однією сім'єю. Він живе з батьками, мати є інвалідом 2-ї групи, отримує пенсію. Він оплачує кредит. Вислухавши учасників процесу, дослідивши письмові докази справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] знаходиться в зареєстрованому шлюбі з позивачкою, що підтверджується копією свідоцтва про одруження зареєстрованого 15 липня 2006 року в Дніпровському відділі реєстрації актів громадянського стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 461 /а.с.5/. Вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] народження, що підтверджується копією свідоцтва про народження сина / а.с.6/. Неповнолітня донька проживає з позивачкою, що підтверджується довідкою квартального комітету №3 Дніпровського району м.Дніпродзержинська /а.с.3/. Добровільно матеріальну допомогу відповідач на утримання дружини не надавав. Згідно ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років... якщо чоловік може надати матеріальну допомогу. Згідно ст.80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у часті від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Відповідач є працездатним, працює на ДнЕС НЕК «Укренерго», про що свідчить довідка з місця роботи. Суд вважає, що відповідач має матеріальну можливість надавати допомогу позивачці до досягнення їх неповнолітньою дочкою трьохрічного віку, і враховуючи те, що з нього уже стягуються аліменти на утримання їх дитини, розмір присуджуваних аліментів повинен бути встановлено менше ніж просить позивачка.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що він перебуває у шлюбі з відповідачкою з 06.06.1997 року. Від шлюбу є діти: дочки [PERSON], [INFO] народження, та [PERSON], [INFO] народження. З січня 2004 року сторони однією родиною не проживають, через те, що вони не змогли примиритися характерами й тому не склалися відношення між ними. Позивач вважає примирення неможливе та просить суд шлюб розірвати. Позивач у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов у повному обсязі. Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги визнала. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, вислухавши сторони, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Сторони однією родиною не проживають тривалий час, обоє згодні на розірвання шлюбу, миритися не мають наміру. За наявності таких обставин збереження даного шлюбу надалі є недоцільним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-25 00:00:00

19 червня 2008 року заявник звернулась до суду із вказаною заявою, посилаючись на розбіжності в документах, які посвідчують особу заявника та померлої матері, [PERSON]. Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов до висновку про те, що заява підлягає задоволенню. Факт родинних відносин між заявником та [PERSON], яка померла [INFO], сумніву не викликає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-25 00:00:00

Позивач просить визнати за ним право власності на самочинно реконструйоване домоволодіння [ADDRESS], що належить їй на підставі договору купівлі-продажу та біржового контракту. В позовній заяві указав, що реконструював домоволодіння, в наслідок чого загальна площа будинку „А-1” змінилась з 74.28 м2 на 45.60м2, жила - з 36.18 на 22.90 м2. Реконструкцію будинку здійснював без належного узгодження, що перешкоджає у реєстрації за нею права власності на реконструйоване домоволодіння. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Представник відповідача - Макіївської міської ради - в судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність. Позов визнає. Представник третьої особи - КП „БТІ м.Макіївки” надіслав листа з проханням слухати справу у відсутність свого представника. Покладаються на рішення суду. Суд вислухав позивача, дослідив матеріали справи і дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач є власником домоволодіння [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу 3/5 часток домоволодіння, посвідченого нотаріально 14.05.1996 року, біржового контракту № 38 про купівлю-продаж 2/5 часток домоволодіння, посвідченого 31.03.1999 року „Універсальною біржею „Юна”, право власності зареєстроване у БТІ (а.с.7-8, 28). Відповідно технічного паспорту домоволодіння та акту від 20.05.2008 року, в жилому будинку „А-1” проведена реконструкція - знесений колишній будинок „А-1” і сіні „а3”, залишилась жила прибудова „А1-1” „АП-1”, в зв'язку з чим загальна площа жилого будинку літ. „А-1” змінилась з 74.28 м2 на 45.60 м2, жила - з 36.18 м2 на 22.90 м2, інвентаризаційна вартість домоволодіння становить 23547 грн (а.с.7-14). Згідно технічного звіту КП „ГрадАРпроект” про технічний стан домоволодіння виявив задовільний стан його конструкцій, який допускає нормальну подальшу експлуатацію будівель при дотриманні діючих норм та правил та проведенні регулярного поточного ремонту(а.с.15-21). Згідно ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані без належного дозволу чи належно затвердженого проекту. Згідно ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Судом встановлено, що позивач є власником домоволодіння, яке розташоване на відповідній земельній ділянці, якою він користується з моменту придбання домоволодіння, а тому є її належним користувачем, реконструкція жилого будинку здійснені без належного дозволу та затвердженого проекту, тому така є самочинною. Реконструкція домоволодіння, як вбачається з технічної документації, не впливає на призначення, або технічний стан будинку, земельна ділянка у встановленому порядку не виділена, але відповідач, або інші особи не оспорюють право позивача на дане домоволодіння, в зв'язку з чим суд вважає за можливе визнати за ним право власності на реконструйоване домоволодіння в тому числі реконструйований жилий будинок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-25 00:00:00

Позивач просить визнати за нею право власності на самочинно реконструйоване домоволодіння [ADDRESS], що належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. В позовній заяві указала, що реконструювала жилий будинок, змінивши призначення кімнат, переобладнала сарай у сіні, а також добудувала сіні, в зв'язку з чим загальна площа змінилась з 151.70 м2 на 162.20 м2, , жила - з 67.30 м2 на 83.90 м2. Реконструкцію будинку здійснювала без належного узгодження і затвердженого проекту, що перешкоджає у реєстрації за нею права власності на реконструйоване домоволодіння. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Представник відповідача - Макіївської міської ради - в судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність. Позов визнає. Представник третьої особи - КП „БТІ м.Макіївки” надіслав листа з проханням слухати справу у відсутність свого представника. Покладаються на рішення суду. Суд вислухав позивача, дослідив матеріали справи і дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач є власником домоволодіння [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, яке видане 18.06.1997 року Першою Макіївською державною нотаріальною конторою(а.с.6). Відповідно технічного паспорту домоволодіння та акту від 09.11.2007 року, в жилому будинку „А-1” проведена реконструкція - змінилось цільове призначення кімнат, самочинно добудовані сіні а2-1, сарай „К-1” переобладнаний в сіні а3-1, в зв'язку з чим загальна площа будинку змінилась з 151.70 м2 на 162.20 м2, жила - з 67.30 м2 на 83.90 м2, інвентаризаційна вартість домоволодіння становить 127248 грн (а.с.7-14). Згідно технічного звіту КП „ГрадАРпроект” про технічний стан домоволодіння виявив задовільний стан конструкцій, в тому числі прибудов „а2-1”, „а3-1”, який допускає нормальну подальшу експлуатацію будівель при дотриманні діючих норм та правил та проведенні регулярного поточного ремонту(а.с.15-21). Згідно ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані без належного дозволу чи належно затвердженого проекту. Згідно ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Судом встановлено, що позивач є власником домоволодіння, яке розташоване на відповідній земельній ділянці, якою вона користується з моменту придбання домоволодіння, а тому вона є її належним користувачем, реконструкція жилого будинку здійснені без належного дозволу та затвердженого проекту, тому така є самочинною. Реконструкція домоволодіння, як вбачається з технічної документації, не впливає на призначення, або технічний стан будинку, земельна ділянка у встановленому порядку не виділена, але відповідач, або інші особи не оспорюють право позивача на дане домоволодіння, в зв'язку з чим суд вважає за можливе визнати за ним право власності на реконструйоване домоволодіння в тому числі реконструйований жилий будинок.

Outcome: approved