Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернулася до суду з позовом про визнання права власності посилаючись при цьому на те, що згідно свідоцтва про право власності за законом від 26.09.1996 року вона має на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться в [ADDRESS]. будинок знаходиться на приватизованій земельній ділянці площею 0,70 га. Даний будинок А-1 був побудований у 1949 році і був майже не придатним для проживання та належав її мамі [PERSON]. Ще до смерті матері вона розпочала будівництво нового будинку Г-1, який побудувала у 1985 році. Окрім будинку вона побудувала сарай а-1 і вбиральню. Житловий будинок А-1 переведений в літню кухню. Оскільки будівлі були самочинно збудовані при отриманні на той період часу свідоцтва про право на спадщину, бюро технічної інвентаризації не видало їй довідку-характеристику на дані самочинні будівлі. На даний час їй необхідно привести у відповідність правовстановлюючі документи у зв'язку з чим прохала визнати за нею право власності на вказане нерухоме майно разом з господарськими будівлями. У судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала та прохала їх задовольнити, надавши пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Представники відповідачів - Рунівщинської сільської ради Полтавського району та КП «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району» в судове засідання не з'явилися попередньо надавши суду заяви про розгляд справи у відсутності їхніх представників, проти задоволення позову не заперечували. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачами позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом єдиним спадкоємцем майна [PERSON] є її дочка - [PERSON](а.с.9). Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку [PERSON] , яка проживає в с. Сягайли Полтавського району на підставі свідоцтва про право на спадщину від 26.09.1996 року №2-1477 належить земельна ділянка площею 0,70 га, яка розташована на території с. Сягайли Рунівщинської сільської Ради (а.с.12). Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [PERSON] належить житловий будинок в [ADDRESS] . Згідно з архітектурно-будівельним висновком про стан житлового будинку на земельній ділянці по [ADDRESS] він є придатним для подальшої експлуатації. Згідно ст. 376 ч.3 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути визнано судом за особою, яка здійснила самочинне будівництво, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі. На підставі викладеного, враховуючи, що позивачка являється власником земельної ділянки на які розташоване самочинно збудоване нерухоме майно, право власності не порушує права, свободи та охоронювані законом інтереси інших осіб, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] . право власності на житловий будинок Г-1 з господарськими будівлями.

Outcome: approved