overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-02 00:00:00

Прокурор в інтересах держави в інтересах держави в особі Харківської сільської ради до [PERSON] про стягнення незаконно нарахованих коштів. На підставу своїх вимог спирається на те, що 18.04.2008 року сільський голова с. Харківка, Маньківського району, Черкаської області звернувся до прокуратури Маньківського району, Черкаської області із заявою про стягнення з гр.[PERSON] незаконно отриманих нею коштів в сумі 5103,22 грн.. Згідно ревізії стану виконання сільського бюджету та збереження грошових коштів і матеріальних цінностей у Харківській сільській раді, Маньківського району, Черкаської області за період з 01.03.2006 року по 31.02.2008 року було виявлено незаконні витрати коштів (нараховану заробітну плату, допомогу, премію, надбавки) на загальну суму 5103,22 грн., які були нараховані собі бухгалтером Харківської сільської ради, Маньківського району, Черкаської област[PERSON]., що і стало підставою для звернення з даним позовом до суду. Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Представник Харківської сільської в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідачка заперечувала проти задоволення позовних вимог. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов прокурора слід задоволити. Як встановлено в суді 18.04.2008 року сільський голова с. Харківка, Маньківського району, Черкаської області звернувся до прокуратури Маньківського району, Черкаської області із заявою про стягнення з гр.[PERSON] незаконно отриманих нею коштів в сумі 5103,22 грн.. Згідно ревізії стану виконання сільського бюджету та збереження грошових коштів і матеріальних цінностей у Харківській сільській раді, Маньківського району, Черкаської області за період з 01.03.2006 року по 31.02.2008 року було виявлено незаконні витрати коштів (нараховану заробітну плату, допомогу, премію, надбавки) на загальну суму 5103,22 грн., які були нараховані собі бухгалтером Харківської сільської ради, Маньківського району, Черкаської област[PERSON].. Голова сільської ради [PERSON]. підписував бухгалтерські документи по виплаті, пояснив суду, що він не має спеціальної бухгалтерської освіти в галузі бухгалтерського обліку і тому не знав порядок їх нарахування. Як пояснив суду в якості спеціаліста [PERSON]. вищеназване порушення допущено з вини колишнього головного бухгалтера[PERSON], яка була відповідальна за нарахування заробітної плати і не забезпечила виконання п.7 ст.8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» про що також зазначено в листі Контрольно-ревізійного відділу у Маньківському районі направленому прокурору Маньківського району(а.с.2-3) Крім того, за даним фактом прокуратурою Маньківського району відмовлено в порушенні кримінальної справи стосовно посадових осіб сільської ради с.Харківка Маньківського району Черкаської області в зв'зку з малозначністю(а.с.4). Проте, на даний час відповідач відмовилась від добровільної сплати незаконно нарахованих коштів в сумі 5103 грн. 22 коп., тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-02 00:00:00

До Носівського районного суду Чернігівської області звернувся прокурор Носівського району з позовною заявою в інтересах [PERSON] до ТОВ АФ «Краєвид» про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки та повернення земельної ділянки. В поданій позовній заяві прокурор зазначив, що відповідач без укладення договору оренди користується земельною ділянкою [PERSON]. У зв'язку з цим прокурор просить суд захистити порушені права [PERSON], стягнувши з ТОВ АФ «Краєвид» збитки, завдані безоплатним користуванням землею та зобов'язати відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку. В судовому засіданні прокурор підтримав позов. Прокурор зазначив, що ТОВ АФ «Краєвид» самовільно зайняла ділянку, яка належить [PERSON], а тому просив суд задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання по невідомій причині не з'явився. Вислухавши пояснення прокурора, дослідивши представлені докази, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що ТОВ АФ «Краєвид» самовільно зайняла земельну ділянку, яка належить [PERSON]. Даний факт підтверджується актом перевірки дотримання земельного законодавства (а.с. 5), протоколом про адміністративне правопорушення (а.с. 6), постановою (а.с. 4), поясненнями директора (а.с. 7) та головного бухгалтера ТОВ АФ «Краєвид» (а.с. 8-9). Відповідно до ст. 156 ЗК України, власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки. Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЗК України, відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють юридичні особи, які використовують земельні ділянки. Відповідно до положень п.п. 3-5 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284, власникам чи орендарям земельної ділянки в повному обсязі відшкодовується неодержаний доход, тобто доход, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її тимчасового зайняття. Відповідно до довідки (а.с. 10), виданої ТОВ АФ «Краєвид», орендна плата згідно договору оренди за 2007 рік складає 272 гривні 15 копійок. Тому суд приходить до висновку, що саме така сума складає упущений доход [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЗК України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам. Тому суд приходить до висновку, що і в цій частині позов потрібно задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-02 00:00:00

До Носівського районного суду Чернігівської області звернулася [PERSON] з позовною заявою, в якій зазначила, що 19 жовтня 2006 року вона уклала шлюб з [PERSON]. Ще до укладення шлюбу, [INFO] позивач народила дочку [PERSON], батьком якої за вказівкою матері записаний відповідач. Подружнє життя сторін не склалося: відповідач зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки, збереження шлюбу неможливе, тому [PERSON] просить розірвати шлюб. На виконання ст. 111 СК України ухвалою суду від 12 серпня 2008 року подружжю було надано термін на примирення. До закінчення зазначеного терміну позивачка направила на адресу суду заяву з проханням скоротити термін для примирення, і розірвати шлюб. В судове засідання сторони не з'явилися. Позивач направила на адресу суду заяву про підтримання позовних вимог з проханням розглядати справу без її участі. Відповідач направив на адресу суду заяву про визнання позову з проханням розглядати справу в його відсутності. Дослідивши представлені докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Оскільки в поданій на адресу суду заяві відповідач визнав позов, суд, оцінивши представлені докази, приходить до висновку, що визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому можливо застосувать наслідки визнання позову, передбачені ч. 4 ст. 174 ЦПК України, і задоволить позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-02 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 01 червня 2002 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, сина [PERSON] , [INFO] року народження. [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя не склалося, в сім”ї відсутні взаємоповага та взаєморозуміння, між ними припинені шлюбні відносини та ведення спільного господарства з грудня 2007 року. Позивач у судовому засіданні позов підтримав. Відповідач проти позову не заперечував та пояснив суду, що дійсно спільне життя з позивачем не склалося із-за невідповідності характерів і життєвих приоритетів. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, вивчиши матеріали справи, встановив, що сім”я фактично перестала існувати, між сторонами відсутня взаємоповага та взаєморозуміння, припинені шлюбні відносини та ведення спільного господарства з грудня 207 року, проживають окремо. Сторони наполягають на розлученні, оскількі вважають, що примирення між ними не можливо. Згідно ст. 112 СК України суд з”ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановленно, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечело б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд прийшов до висновку, що сім”я розпалась і збереження її неможливе, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, свої вимоги мотивує тим, що з 2002 року по 2006 рік вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. [INFO] року від спільного проживання у них народилась донька [PERSON] , батьком якої являється відповідач. Як вказує позивачка в своїй позовній заяві, що попередньо вони з [PERSON]. домовились про надання ним коштів на утримання дитини в твердій грошовій сумі, однак відповідач працюючи приватним підприємцем, має нерегулярний розмір доходів тому з кожним місяцем зменшував розмір коштів на утримання доньки. В зв»язку з підвищенням цін на дитячий одяг та продукти харчування така сума, яку сплачує відповідач її, позивачку по справі не задовольняє, а тому вона змушена була звернутися до суду з даною заявою до суду . В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала на підставі викладених обставин, просила постановити рішення про його задоволення в повному об'ємі. В судовому засіданні відповідач[PERSON]. позовні вимоги, заявлені позивачкою визнав в повному обсязі, не заперечував щодо сплати аліментів на утримання доньки [PERSON]в твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в частині заявленого позивачкою позову. Судом встановлено, що 28.11.2006 рік подружжя [PERSON]зареєструвало розірвання шлюбу в Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького районного управління юстиції Вінницької області, про що в книзі реєстрації актів громадського стану зроблено запис № 226, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу,[NUMBER]від 03.12.2007 року ( а.с.3 ) , від спільного проживання в якому народилася донька [PERSON], [INFO] року народження, що підтверджується копією свідоцтва про народження[NUMBER] (а.с. 4). Відповідно до довідки, виданої комунальним підприємством ЖЕК № 7 м. Вінниці № 648 від 10.07.2008 року у позивачки на повному її утриманні перебуває її неповнолітня донька 2003 року народження ( а.с.8 ),а тому суд вважає за можливе визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню у твердій грошовій сумі. Також суд зауважує, що визначений розмір аліментних платежів не порушує прав відповідача та позивачки, відповідає інтересам їхньої неповнолітньої дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності зі ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивачки суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-02 00:00:00

01 квітня 2008 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила поновити строк позовної давності та розділити спільне набуте у шлюбі з відповідачем майно, а саме: квартиру [ADDRESS], визнавши за нею право власності на &frac12; частину квартири. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що перебувала у шлюбі з відповідачем до 24.12.2004 року. Під час шлюбу на сумісні кошти 28.09.2001р. ними придбана спірна квартира, в якій вона та їх з відповідачем сумісні діти зареєстровані. Внаслідок викладеного вона помилково вважала&cedil; що має право на половину квартирі і дізналась, що квартира в цілому належить відповідачу, побачивши в березні 2006 року договір купівлі-продажу. Розподілити квартиру за взаємною згодою відповідач відмовляється, що змусило її звернутися до суду. Відповідач до судового засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи сповіщений належним чином, причини неявки суду не повідомив. За клопотанням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 169, 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що з 15.02.1986 року по 24.12.2002 року позивач перебувала у шлюбі з відповідачем, під час шлюбу, 28.09.2001 р. за договором купівлі-продажу АЕВ № 740869 відповідач придбав на своє ім'я квартиру [ADDRESS]. З листа КП „Харківське міське бюро технічної інвентаризації” № З-з 23-31425 від 07.07.2008 року, вбачається, що на теперішній час спірна квартира належить відповідачу. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 22.10.2002 року шлюб між [PERSON] та [PERSON]., розірваний (а.с.9), про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 717 від 24.12.2002 року (а.с 6). Суд поновлює строк позовної давності, пропущений позивачем з поважних причин, що відповідає положенням ст.80 ЦК України. У відповідності до ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю, кожен з подружжя має рівні права на володіння, та розпорядження цим майном. При цьому ст. 28 Кодексу про шлюб та сім'ю України встановлено, що в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх долі визнаються рівними. Таким чином, оскільки квартира [ADDRESS] придбана під час перебування позивача у шлюбі з відповідачем, суд задовольняє позов та визнає за позивачем право власності на &frac12; частку вказаної квартири в порядку поділу сумісного майна подружжя. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-02 00:00:00

Позивачка [PERSON]. звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, мотивуючи свій позов тим, що 25.11.1995 року в міському відділі РАЦС м.Лубни Полтавської області вона зареєструвала з Відповідачем шлюб. 25.04.2008 року шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей: сина[PERSON], 1997 року народження та сина [PERSON], 2001 року народження, які проживають з нею і повністю знаходяться на її утриманні. Тривалий час вони проживають окремо, і відповідач матеріальної допомоги добровільно не надає, чим ставить її та дітей в тяжке матеріальне становище, оскільки вона отримує невелику заробітну плату, якої не вистачає на утримання двох дітей. Відповідач здоровий, працездатний, інших стягувачів і непрацездатних батьків немає. Позивачка прохає суд стягнути з Відповідача на її користь на утримання двох неповнолітніх дітей аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно на двох дітей, починаючи стягнення з дня подачі заяви і до повноліття дітей. В судовому засіданні позивачка [PERSON]. свої позовні вимоги підтримала, прохала їх задовольнити. Відповідач [PERSON]. позовні вимоги визнав частково, вважає, що має можливість сплачувати аліменти в сумі 300 гривень щомісячно на утримання 2-х дітей. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, згідно свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.8), від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей: сина[PERSON], [INFO] року народження та сина [PERSON], [INFO] року народження, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с.9), які проживають з позивачкою і повністю знаходяться на її утриманні, згідно акту вуличного комітету (а.с.7). Позивачка проживає разом з дітьми окремо від відповідача, діти знаходяться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги не надає, чим ставить позивачку в тяжке матеріальне становище. Відповідач [PERSON]. здоровий, працездатний, не працює, однак суду доказів про неможливість його працевлаштування або взагалі праці не надав, а тому суд вважає, що з відповідача [PERSON] необхідно стягнути аліменти на користь позивачки [PERSON]. на утримання двох неповнолітніх дітей, але в меншому розмірі, а саме в сумі 450 гривень щомісячно.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-02 00:00:00

Позивач [PERSON] 04.06.2008 року звернувся до суду із заявою до зацікавлених осіб Територіальної громади в особі Засульської сільської ради, Лубенського району, Полтавської області, Другої Лубенської Державної нотаріальної контори, КП “Лубенське МБТІ”,[PERSON] про встановлення факту належності на праві приватної власності житлового будинку з надвірними прибудинковими спорудами спадкодавцю [PERSON], померлому [INFO]року в [ADDRESS] вказуючи в заяві, що він є спадкоємцем за законом після смерті батька[PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними прибудинковими спорудами, які складаються з житлового будинку А-1, погребу Д, гаража Б, вбиральні в, сараю В, сараю Г, огорожі №1, колодязя № 2 Ѕ, які розташовані на не праватизованій земельній ділянці, розміром 0,25 га за адресою вул. [ADDRESS] Однак вступити в спадщину не має можливості так, як не має правоустановчих документів на ці будівлі. В судовому засіданні заявник заяву підтримав, прохає її задовольнити, просить розгляд справи завершити в попередьому судовому засіданні. Заінтересована особа [PERSON] заяву визнала, не заперечує проти її задоволення. Представники зацікавлених осіб - територіальної громади в особі Засульської сільської ради, КП “Лубенське МБТІ”, Другої Лубенської Державної нотаріальної контори, в судове засідання не з'явилися, надіслали листи з проханням розглянути справу без участі представників, проти задоволення позову не заперечують. Враховуючи думку учасників процесу, визнання заяви учасниками процесу, суд вважає за можливе постановити рішення при проведенні попереднього судового засідання, що передбачено ст. 130 ЦПК України. Заслухавши заявника дослідивши надані докази, суд приходить до переконання, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. У судовому засіданні встановлено, що [INFO]року в с. Солониця, Лубенського району, Полтавської області помер батько заявника [PERSON], який мав у своїй власності домоволодіня, яке розташоване на неприватизованій земельній ділянці розміром 0,25 га. по вул.[ADDRESS], яке відповідно до довідки-характеристики, наданої Лубенським МБТІ складається з житлового будинку- А1, погребу Д, гаража Б, вбиральні в, сараю В, сараю Г, огорожі №1, колодязя № 2 Ѕ, вартісю 53595грн. станом на 16.05.2008 року.(а.с. 10-14) [PERSON]. рідна сестра заявника [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини на його користь, таким чином він є єдиним спадкоємцем вище вказаного найна. Оформити спадщину позивач не може через відсутність правоустановчого документу на домоволодіння. Приймаючи до уваги, що по Засульській сільській раді будинок по вул.[ADDRESS] розташований на неприватизованій земельній ділянці розміром 0,25 га, яка перебувала в користуванні і рахується як власність[PERSON] (а.с.8), ніхто не претендує на нього, заяву слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-02 00:00:00

14.11.2007 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що шлюбні відносини припинені з вересня 2007 року через те, що між нею та відповідачем не було досягнуто взаєморозуміння, у зв’язку з чим позивачка звернулася до суду. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з’явився, причину неявки суду не повідомив, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. З відома та згоди позивачки суд ухвалив розглядати справу відповідно до ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16 березня 2007 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] року народження. Шлюбні відносини між ними припинені з вересня 2007 року через те, що між сторонами не було досягнуто взаєморозуміння, що призвело до втрати почуття любові та поваги. 06 березня 2008 року сторонам було надано строк для примирення, але вони не помирилися. Таким чином, суд вважає, що їх сім’я розпалася і зберегти її неможливо, тому згідно ст. ст. 110, 112 СК України позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них і мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-02 00:00:00

В квітні 2008 р. позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору у розмірі 10160,94 грн. В судовому засіданні прокурор та представник позивача, [PERSON] , підтримали заявлений позов й просили суд задовольнити позов в повному обсязі, в зв`язку з відмовою відповідача в добровільному порядку відшкодувати заборгованність. Відповідач в судове засідання не з’явився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За ухвалою суду справа слухалася в заочному порядку у відповідності до правил передбачених ст. ст. 224,225 ЦПК України. Вислухавши пояснення прокурора та представника позивача й вивчивши матеріали справи, судом установлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи 31.08.2007р. між сторонами укладений кредитний договір [NUMBER] за яким відповідачу надано 9280,00 грн. кредиту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,00% на рік, а відповідач зобов’язалась повернути суму кредиту в встановлений договором строк до 31.08.2008 року, але вимоги договору не виконала. Сума заборгованості складається: сума заборгованості за кредитом - 9280,00 грн., сума заборгованності по відсоткам - 466,54 грн., сума пені – 414,40 грн., загальна сума боргу 10160,94 грн. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, на підставі ст.ст. 526, 527, 530, 1050 ЦК України вважає заявлений позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки розмір заборгованості 10160,94 гривень відповідача перед позивачем повністю доведена позивачем, в зв’язку з чим відповідач зобов’язаний сплатити позивачу борг за кредит та процент за їх користування. Згідно ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 116,00 грн. та інформаційно-технічне забезпечення по розгляду цивільної справи у розмірі 30 гривень на користь позивача.

Outcome: approved