Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-15 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Родинської міської ради про визнання часток у спільній сумісній власності, визнання права власності на частку квартири за спадщиною. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] померла його жінка, [PERSON], яка мешкала разом з ним [ADDRESS]. Після її смерті, залишилося спадкове майно, яке складається з частки квартири, яка розташована на території Родинської міської Ради До­нецької області [ADDRESS]. Ця квартира складається: з трьох жи­лих кімнат, кухні, ванної кімнати, вбиральні, коридору, передпокою, вбудованої шафи, лоджії - загальною площею разом з лоджією 65.І кв.м., загальною площею без лоджії 62,3 кв.м., житловою площею 39,2 кв.м. Квартира знаходилася у спільній сумісній власності, а саме: у померлої і у нього, а також третіх осіб: [PERSON] та [PERSON]. На підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконавчим об'єднанням «Красноармійськвугілля" міста Димитрова, Донецької області 12 лютого 1996 року за № 2-8223, зареєстрованого у Красноармійському бюро технічної інвентаризації Донецької області 14 лютого 1996 року за реєстром № 60. Спадкоємцем на частку квартири, яка залишилася після смерті жінки є він. Спадщину він прийняв бо постійно мешкав, з померлою в одному будинку як до її смерті так і після її смерті. Крім нього спадкоємними є діти: [PERSON] та [PERSON], котрі у встановлений строк спадщину не прийняли і поновлювати пропущений строк у судовому порядку не бажають. Він, як спадкоємець першої черги, звернувся до державної нотаріальної контори з проханням оформити спадщину на частку квартири, та видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом, але у його проханні було відмовлено з причини, що у спільній сумісній власності, а саме у свідоцтві про право власності на житло, не визначені частки учасників спільної сумісної власності. З поради нотаріуса він вирішив звернутися до суду з заявою, для визнання часток квартири та визнання за ним права власності на цю частку. Квартира була передана їм у порядку приватизації житла у спільну сумісну власність, згідно свідоцтва про право власності на житло. Згідно ст. 8 Закону України " Про приватизацію державного житлового Фонду" та Положення "Про порядок передачі квартир/будинків/ згідно Закону України "Про приватизацію державного житлового Фонду" у власність громадянам, така передача здійснюється у рівних частках. Згідно зі ст., 368 ч. І Цивільного кодексу України - спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Таким чином, після смерті жінки залишилася спадщина яка складається з 1/4 частки кварти, а інші частки по ј належать йому та дітям. Виходячи з наведеного позивач просить постановити рішенням яким визначити, що частки учасників спільної сумісної власності: [PERSON], [PERSON]; [PERSON] та [PERSON] у квартирі [ADDRESS], яка була передана їм у спільну сумісну власність, згідно свідоцтва про право власності на житло, є рівними і складають по 1/4 частки кожному і визнати за ним право власності на ј частку вищевказаної квартирі, яка залишилася після смерті його жінки [PERSON], яка померла [INFO]. У судовому засіданні позивач наполягав на своєму позові і просив його задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача позов визнав, про що надав суду письмову заяву (а.с. 28), в якій вказав, що він не заперечує проти задоволення позову у повному обсязі і просить розгляді справу в їх відсутність. 3-і особи: [PERSON] і [PERSON] не заперечують проти задоволення позову їх батька у повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст. 1268 ч.5 Цивільного кодексу України позивач визнається таким, що прийняв спадкове майно оскільки він, як до смерті дружини так і після її смерті мешкав з померлої за одній адресою, тобто він фактично прийняв спадкове майно і за ним можливо визнати право власності на спадкове майно. Крім того, у відповідності до ст. 328 Цивільного кодексу України позивач має право придбати право власності з підстав, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, тому цей позов підлягає задоволенню. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного та,

Outcome: approved