Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогою до відповідача про визнання ним факту виконання всіх обов”язків страхувальника за договорами страхування, а також стягнення суми страхового відшкодування у розмірі 45370,0 гривень, що складає вартість пошкодженого автомобіля позивача, посилаючись на те, що відповідач всупереч умовам договору страхування не виплатив страхове відшкодування для ремонту пошкоджень, які виникли 14.10.2007 року внаслідок ДТП, що сталося не з вини позивача. Крім того, позивач просив відшкодувати моральну шкоду у розмірі 20000,0 гривень, яка заподіяна невиконанням відповідачем договору страхування, укладеного між сторонами, внаслідок чого позивач позбавлений можливості відремонтувати автомобіль, що має вплив на звичний ритм його життя в зв”язку з неможливістю користування транспортним засобом для власних потреб. Також позивач просив стягнути на його користь судові витрати у вигляді оплати витрат на ІТЗ та судовий збір. Позивач та його представник, з”явившись у судове засідання, підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити, посилаючись на те, що позивачем було вчинено всі дії , які передбачені договором страхування при настанні страхової події, а саме повідомлено аварійного комісара, надано необхідні документи та автомобіль для проведення оцінки розміру заподіяної шкоди. Представники відповідача, з”явившись у судове засідання, проти позову заперечували, посилаючись на те, що відповідно до п.13.1 Договору добровільного страхування від 09.10.2007 року договір вступає в силу з 00 год 00 хвилин дати, що йде наступною за датою надходження страхового платежу або його частини, але в будь-якому випадку не раніше представлення автомобіля на огляд страховику та складання акту огляду транспортного засобу. Згідно даних з банку, де обслуговується ВАТ СК “Гарантія”, страховий платіж, який був сплачений позивачем 10.10.2007 року, з невідомих причин, надійшов на рахунок відповідача лише 27.11.2007 року, тому підстав для виплати страхового відшкодування немає. Суд, вислухавши сторони, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази у сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено , що в результаті ДТП, яке сталося 14.10.2007 року з участю застрахованого автомобіля позивача ВАЗ 21121 ДН [NUMBER] та вантажного автомобіля Камаз ДН [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], автомобіль позивача зазнав значних ушкоджень, розмір заподіяної шкоди, відповідно до звіту про оцінку майна від 15.11.2007 року складає 43466,44 гривень. Позивач своєчасно та належним чином повідомив відповідача про настання страхового випадку, в подальшому тричі направляв заяви про сплату страхового відшкодування, проте йому було повідомлено, що договір добровільного страхуванням від 09.10.2007 року чинності не набув, тому відсутні підстави для виплати страхового відшкодування. Відповідно до ст. 9 Закону України “Про страхування” страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Відповідно до умов страхування автомобіля позивача, викладених в договорі № 5-223-1/07 від 09.10.2007 року всі ризики позивача , що настали без його вини є застрахованими при франшизі 0,5 %. Згідно квитанцій, наданих позивачем, страховий платіж, визначений договором добровільного страхування у розмірі 2268,50 гривень ним сплачено в повному обсязі 10.10.2007 року (а.с. 9), а договір страхування підписаний сторонами. Відповідно до ч.3.п.2.12 та п.2.19 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні, затвердженої Постановою НБУ від 21.01.2004 року № 22 ініціювання переказу вважається завершеним з часу прийняття банком платника розрахункового документу до виконання . Розрахункові документи, що надійшли до банку протягом операційного часу, він виконує в день їх надходження. Розрахункові документи, що надійшли після операційного часу, банк виконує наступного робочого дня. Розрахункові документи на списання коштів з рахунків платника, що надійшли до банку після операційного часу, банк може виконувати в день їх надходження, якщо це визначено договором банківського рахунку. За порушення цих строків банк, що обслуговує платника, несе відповідальність згідно із законодавством України. За наведених обставин та вимог законодавства України, суд вважає, що позивачем було вчасно сплачено страховий платіж за договором і тривалість його проходження від Філії “Розрахунковий центр “ЗАТ КБ Приватбанку” до банку отримувача - АКБ “Укрсоцбанк” не може бути підставою для посилання на не набуття чинності договором з цієї причини, оскільки всі сторони по договору виконали передбачені ним дії щодо його укладення, підписання та сплати належних по нього платежів, відповідач після укладення договору не повідомив про нечинність договору . При вирішенні питання про розмір шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, суд бере до уваги, що вартість заподіяної шкоди майну позивача згідно звіту про оцінку майна складає 43466,44 гривень, тому підстави для стягнення заявленої в позові ринкової вартості автомобіля у розмірі 45370,0 гривень відсутні, оскільки це не передбаченого договором страхування. З урахуванням встановленої п. 10 договору франшизи у розмірі 0,5 % від розміру збитків, на користь позивача підлягає стягненню 43466,44 грн - 0,5% (217,33 грн) = 43249,11 гривень. Відповідно до ч.2 ст.. 22 Закону України “Про захист прав споживачів” при задоволенні вимог споживача суд одночасно приймає рішення про відшкодування моральної шкоди. З огляду на те, що в судовому засіданні позивачем не надано доказів на підтвердження щодо заподіяння йому моральної шкоди у розмірі 20 000 ,0 гривень, суд вважає, що в зв”язку з неправомірними діями відповідача для позивача настали наслідки у виді змін у житті, пов”язаних з побутовими незручностями в зв”язку з відсутністю транспортного засобу, необхідності сплати кредитних платежів за його придбання при об”єктивній неможливості його експлуатації, тому суд вважає, що моральна шкода заподіяна в узагальненому вигляді моральних страждань і оцінюється судом у 1000,0 гривень, яку суд вважає достатньою компенсацією за порушення прав позивача як споживача страхових послуг. Позовні вимоги щодо визнання за позивачем добровільно виконаних всіх обов”язків за всіма договорами страхування не можуть бути задоволені окремо, оскільки судом вирішені позовні вимоги в частині стягнення страхового відшкодування, чим підтверджено виконання умов договору в частині сплати страхового платежу, решта обов”язків по іншим договорам страхування не є предметом судового розгляду і оцінка їх виконання здійснюється сторонами цих договорів в позасудовому порядку. На підставі ст.. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати . На підставі викладеного,

Outcome: partial