Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за її покійним чоловіком право власності на однокімнатну квартиру [NUMBER] по [ADDRESS] купленої ним у гр. [PERSON] на підставі договору купівлі – продажу, який був зареєстрований [INFO] року на Скадовській товарній біржі за реєстровим номером [NUMBER] . Мотивуючи свої вимоги, позивачка вказує, що її нині покійний чоловік [PERSON] за їх спільні кошти купив у відповідачки спірний житловий будинок 10 лютого 1997 року, при цьому уклавши договір - купівлі продажу на Скадовській товарній біржі за реєстровим [NUMBER] . На підставі вищезазначеного договору Херсонським бюро технічної інвентаризації був виданий технічний паспорт на квартиру на ім’я чоловіка. 15 лютого 2008 року [PERSON] помер. Після смерті чоловіка при зверненні до Державної нотаріальної кантори стало відомо, що договір купівлі - продажу укладений 10 лютого 1997 року між [PERSON] та покійним чоловіком, який зареєстрований на Складовській товарній біржі за [NUMBER] , є нікчемним, в зв’язку з недотриманням нотаріальної форми посвідчення договору купівлі - продажу нерухомого майна. Відповідач претензій майнового характеру з приводу будинку до позивачки не має. З моменту укладення договору сторони виконали всі його умови, позивач [PERSON] володіє та користується майном покійного чоловіка, однак вона не має можливості розпорядитися ним, оскільки сторонами при укладенні договору не була дотримана нотаріальна форма посвідчення. Відповідач позов визнає. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що дійсно між покійним чоловіком позивача та відповідачем відбулася угода купівлі-продажу, згідно якої відповідач передав йому належний її будинок, а він в свою чергу сплатив останній обумовлену суму грошей. Угода купівлі-продажу не посвідчувалася нотаріально, в зв’язку з юридичною необізнаністю з порядком укладення правочину, що стосується нерухомого майна. Позивачка як співвласник будинку має намір розпорядитися ним, однак зробити цього не має можливості з тих причин, що договір купівлі - продажу, який був укладений на Складовській товарній біржі є нікчемним. Відповідно до ст.224 ЦК України /в редакції 1960 р./ за договором купівлі-продажу продавець зобов”язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов”язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст.47 ЦК України /в редакції 1960 р./, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Суд вважає, що в даному випадку відбулася угода купівлі-продажу, будинок передано відповідачем позивачці та її покійному чоловікові, а вони в свою чергу повністю розрахувалися за нього. Претензій матеріального характеру у відповідача до позивачки за будинок не має. Крім того, суд вважає, що при укладенні договору купівлі-продажу дійсно було допущено порушення цивільного законодавства, однак незаконність набуття в такий спосіб цього нерухомого майна ніким не оспорювалось у судовому порядку, що у відповідності до ч. 2 ст. 328 ЦК України є підставою для набуття права власності на будинок. Таким чином, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved