Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовною заявою про стягнення з [PERSON]. аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Свою заяву [PERSON] пояснює тим, що 24 серпня 2002 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу у них народилася дитина - син [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач проживає окремо, до припинення шлюбних відносин мав заробіток по разових трудових договорах 2-3 тисячі на місяць, однак не надає їй матеріальної допомоги на утримання дитини. В даний час позивачка не має змоги працевлаштуватися бо перебуває в стані вагітності. Оскільки встановити точний розмір доходів відповідача неможливо, то позивач просила суд стягнути з [PERSON]. на її користь на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі 600 грн. щомісячно, починаючи з часу подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка частково відмовилася від позовних вимог, наполягаючи на стягненні з відповідача щомісячно 500 грн. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, мотивуючи свою позицію тим, що не має постійного місця роботи, має мінливий заробіток в середньому 700-800 грн. на місяць, тому згоден сплачувати по 250 грн. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає до часткового задоволення. Так, оскільки від шлюбу [PERSON] та [PERSON]., згідно свідоцтва про народження народилася дитина - син [PERSON]., а відповідач в порушення вимоги ст. 180 СК України - усунувся від свого обов'язку по утриманню дитини до досягнення нею повноліття, то з нього належить стягнути аліменти на користь позивачки на утримання їх неповнолітнього сина до досягнення останнім повноліття. Оскільки ж відповідач отримує доходи, які неможливо встановити, то з відповідача належить стягнути на користь позивача аліменти на утримання їх неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі. Визначаючи ж розмір аліментів суд враховує ту обставину, що позивач не надав жодного доказу який би вказував на те, що його доходи унеможливлюють сплату аліментів більшу за мінімально можливий розмір, який встановлений законодавцем, на чому наполягав відповідач. Водночас позивачка надала суду довідку на підтвердження своєї непрацездатності у зв'язку з вагітністю, підтвердивши свою неспроможність працювати щоб отримувати кошти на утримання дитини в рівних долях з батьком дитини. А тому зважаючи, що на час розгляду справи розмір прожиткового мінімуму для проживання та повноцінного розвитку дітей віком до 6 років відповідно до Закону України “Про бюджет України на 2008 рік” становить з 1 квітня 2007р. - 538грн., з 01.07.2008 року 540 грн., з 1 жовтня 2008р - 557 грн., які в рівних частках мають надавати на утримання дитини обоє батьків, але у зв'язку з вагітністю позивач цього робити не в змозі з поважної причини, тому для забезпечення повноцінного розвитку дитини, враховуючи інтереси останньої, суд визначає до сплати аліменти суму в розмірі 400 грн. щомісячно, й до досягнення [PERSON], [INFO] повноліття. Задовольняючи таким чином позовні вимоги [PERSON] частково, оскільки в разі стягнення з відповідача аліментів в розмірі 600грн. [PERSON]. буде поставлений в скрутне матеріальне становище. Враховуючи вимоги ст. 367 ЦПК України належить допустити негайне виконання рішення суду в межах стягнення платежу за 1 місяць. Задовольняючи позов суд, стягує з відповідача на користь держави державне мито в сумі 51 грн., від якого при подачі заяви була звільнена позивачка та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 7грн.50коп.

Outcome: partial