Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-25 00:00:00

30 липня 2008 року до Носівського районного суду звернувся [PERSON] із заявою про встановлення факту, що [PERSON] та [PERSON], який записаний у заповідальному розпорядженні [PERSON], є однією і тією ж особою - сином померлого [PERSON], який помер [INFO]. Заявник зазначає, що померлий [PERSON] є його батьком, який за життя у квітні 1986 року зробив заповідальне розпорядження банку на грошовий вклад, що там зберігався. Згідно розпорядження батько заповідав грошовий вклад, який зберігався на особовому рахунку [NUMBER] у Бобровицькому ВОБ № 3258 своїм синам - [PERSON] та [PERSON], тобто йому. [PERSON]. постійно проживав зі своєю сім'єю у м. Києві, у грудні 2006 року помер. Він є спадкоємцем частини вкладу, однак при оформленні спадщини виявилося, що під час укладення заповіту в обліковій картці рахунку у його даних замість імені „[INFO]” вказано „[INFO]”. На його думку, це зумовлено тим, що батько останнім часом після хвороби так його називав і говорив, що йому так простіше говорити. Згідно виданих йому документів він ніколи не був [INFO], його ім'я - [INFO]. Для оформлення спадщини йому необхідно встановити факт, що [PERSON] та [PERSON], який записаний у заповідальному розпорядженні [PERSON], є однією і тією ж особою - сином померлого [PERSON], який помер [INFO]. У судовому засіданні заявник підтримав доводи заяви та пояснив, що батько ймовірніше за все помилково так записав, оскільки інколи його так називав. Він не зміг документально підтвердити наявність родинних відносин і не може оформити спадщину. Крім померлого [PERSON] у нього рідних братів та сестер не було. Просив у судовому порядку встановити вказаний вище факт. У судове засідання представник заінтересованої особи - Бобровицького відділення ощадного банку № 3258 Чернігівської області, не з'явився, проте до суду надійшло письмове повідомлення, яким підтверджено наявність відкритого рахунку [NUMBER] на [PERSON] і наявність заповідального розпорядження останнього від 29.04.1986 року на [PERSON] та [PERSON]. Допитана як свідок [PERSON] пояснила суду, що вона добре знала [PERSON], який помер [INFO] оскільки проживала тривалий час по-сусідству з останнім. Вона підтвердила, що покійний називав свого сина [INFO]а [INFO], але всі його знали як [INFO]. У [INFO] ще був рідний брат [PERSON], який уже помер, інших рідних вона не знала. Аналогічні покази дала суду і допитана як свідок [PERSON], яка знала покійного [PERSON], оскільки була його невісткою. Вона підтвердила, що після перенесеної хвороби останній почав інколи називати свого сина [INFO] [INFO]. На їх запитання чому він так називав його, він пояснював, що йому так простіше вимовляти і в подальшому на це ніхто не звертав уваги, адже всі знали, що його правильне ім'я [INFO]. Вислухавши пояснення заявника, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку може бути встановлено факт родинних відносин між фізичними особами. Згідно копії актового запису про народження № 42 від 15.08.1935 року складеного відділом реєстрації актів цивільного стану Бобровицького районного управління юстиції Чернігівської області батьками [PERSON]записані [PERSON] та [PERSON]. Аналізуючи добуті докази, суд приходить до висновку про те, що факт родинних відносин підтвердився, а саме, що [PERSON] та [PERSON], який записаний у заповідальному розпорядженні [PERSON], є однією і тією ж особою - сином померлого [PERSON], який помер [INFO]. Встановлення даного факту для [PERSON]має юридичне значення, оскільки надає йому можливість оформити спадщину.

Outcome: approved