overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-13 00:00:00

[PERSON], [PERSON] у серпні 2008 року звернулися до суду з позовною заявою до Ізюмського виконавчого комітету, в якій зазначили, що на підставі свідоцтва про право на спадщину від 20.12.2007 року №2-2466, свідоцтва про право власності від 20.12.2007 року р №2-2464 на 1 /4 частину позивачці [PERSON] належить Ѕ частина житлового будинку [ADDRESS] . Самочинно , без відповідного дозволу виконкому та без оформлення технічної документації померлим чоловіком позивачки [PERSON] - [PERSON] в 1991 році було збудовано : «Б» -сарай 2,40 х 3,30 м «Д» -погріб , «Г» - вбиральня 1,30 х1,33 м. Просили суд визнати право власності за даними будовами за [PERSON]. 09.10.2008 року до суду надійшло доповнення до позовної заяви [PERSON], [PERSON] до відповідача Ізюмського виконавчого комітету про визнання права власності на самочинну забудову , у якому зазначено , що в основному позові не було вказано забудову - жилу пристрой ку « А1-І» та сарай «Е».Просили визнати право власності на забудову - дану жилу прибудову та сарай. Згідно довідки Ізюмської МБТІ вартість забудови становить 20584 гривні . Самочинне будівництво виконано з порушеннями ДБН , а саме ( сарай та вбиральня збудовані по межі земельних ділянок) . Визнання за [PERSON]. права власності на дану самочинну забудову необхідно для подальшого розпорядження нею по своєму наміру . У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала обставини викладені в позовній заяві та в доповненні до позовної заяви, просила суд визнати за нею право власності на збудовані : сарай , погріб , вбиральню, жилу пристрой ку . Позивачка [PERSON] у судове засідання не з*явилася , надала заяву про слухання справи без її участі , проти задоволення позовних вимог , щодо визнання права власності на самочинні забудови за [PERSON]. не заперечувала. Представник відповідача у судове засідання не з'явився , надав до суду заяву про слухання справи без його участі ,позовні вимоги визнав повністю, заперечень не надав. Свідок [PERSON] пояснив, що межі земельних ділянок сусідкою [PERSON] було збудовано вбиральню і сарай. Дані забудови йому не заважають і він не заперечує проти визнання права власності на них за [PERSON] Виходячи з наведеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягає задоволенню. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності ч.5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. | Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-13 00:00:00

26.09.2008 року до Шосткинського міськрайонного суду звернувся Акціонерний комерційний банк Соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі Сумської філії АКБ «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, відсотків та пені за кредитним договором в сумі 18444 грн. 24 коп. Свої позовні вимоги мотивують тим, що між АКБ «Укрсоцбанк» в особі Сумської філії та [PERSON] було укладено кредитний договір від 18.12.2007 р. Відповідач скористалась наданими їй коштами, однак перестала сплачувати гроші згідно кредитного договору і тому у неї виникла зазначена заборгованість. У судовому засіданні представник позивача Петіна І.А. підтримала позовні вимоги. просить стягнути з відповідача 18444 грн. 24 коп. а також сплачені при подачі позову судові витрати. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі та пояснила, що знаходиться у скрутному фінансовому становищі і тому певний час не платила грошей на погашення кредиту. Дослідивши докази по справі суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи із таких підстав: Згідно договору кредиту № 757/7-011 від 18.12.2007 р., між Акціонерним комерційним банком Соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі Петіної І.А. та [PERSON] було укладено договір про те, що банк надає кредит в сумі 20000 грн. зі сплатою 28% річних та комісій а позичальник зобов'язувався повернути заборгованість за цим кредитом не пізніше 17.12.2009 р. ( а. с. 7-8) Банківська установа виконала свої умови, однак позичальник припинила виплачувати кошти і на цей час утворилась заборгованість 18444 грн. 24 коп. ( а. с. 6) Відповідач не заперечує проти вказаної заборгованості та пояснює, що у неї було скрутне матеріальне становище. Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України, обов'язком позичальника за Кредитним договором є повернення кредиту та сплата процентів. Відповідно до ст. 536 ч. 1 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-13 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з заявою про визнання безвісно відсутнього [PERSON], [INFO], мотивуючи свої вимоги тим, що він 2004 року виїхав з дому в невідомому напрямку, місце перебування його невідоме. Факт відсутності його на місці постійного проживання унеможливлює оформлення заявниці державної житлової субсидії та державної допомоги як малозабезпеченій сім'ї. В судовому засіданні представник заявниці [PERSON]. підтримав заявлені вимоги та просив суд їх задовольнити. Заслухавши в судовому засіданні пояснення представника заявниці, свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, суд вважає, що заява підлягає до задоволення. Так в судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], що стверджується довідками про склад сім'ї (а.с. 8, 9) У відповідності з довідкою Романовоселівської сільської ради Збаразького району Тернопільської області від 27.08.2008 року № 493 [PERSON] в даному населеному пункті не проживає з 2004 року і його місцеперебування на теперішній час не відоме (а.с. 10). За обліками відділу ГІРФО УМВС України в Рівненській та Чернівецькій областях по місцю свого можливого проживання [PERSON] не значиться, що стверджується довідкою від 27.08.2008 року, виданою відділом у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Рівненської області та довідкою від 22.08.2008 року, виданою відділом у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Чернівецької області (а.с. 15, 16). Згідно довідки Збаразького РВ УМВСУ Тернопільської області від 21.10.2008 року [PERSON] в розшуку не знаходиться і Збаразьким РВ УМВС України не розшукується (а.с. 34). Відповідно до повідомлення відділу РАЦС Збаразького районного управління юстиції Тернопільської області від 21.10.2008 року № 1299.13, актового запису про смерть [PERSON]. за період з 01.01.2001 року по теперішній час не зареєстровано (а.с. 33). Допитані в суді в якості свідків [PERSON]. та [PERSON]. ствердили, що їм як сусідам відомо, що [PERSON] в 2004 р. вибув з с. Романове Село в невідомому напрямку і по теперішній час за місцем свого проживання не з`явився. Відповідно до ч. 1 ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність визнання [PERSON], [INFO], уродженця с. Романове Село Збаразького району Тернопільської області, безвісно відсутнім. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-13 00:00:00

Приморське орендне підприємство теплових мереж (далі Приморське ОПТМ) звернулося з позовом до [PERSON]. про стягнення заборгованості за отримані, але не сплачені послуги по теплопостачанню в розмірі 2119грн 66 коп В судовому засіданні представник позивача [PERSON] на позовних вимогах наполягала, просила стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги по теплопостачанню в розмірі 2119грн 66 коп. При цьому пояснила, що відповідачка мешкає в квартирі №1 по [ADDRESS]яка в період з листопада 2007р. по квітень 2008р. опалювалась, будучи під”єднаною до централізованої мережі теплопостачання, а відповідачка, отримуючи послуги по теплопостачанню, не оплачувала їх. В зв”язку з несвоєчасною сплатою послуг, виник борг 2119грн 66 коп, який позивач і просить стягнути у примусовому порядку. Просить також стягнути судові витрати. Відповідачка[PERSON]. проти позовних вимог заперечувала посилаючись на те, що вона не бажала отримувати зазначені послуги. При цому не осопрювала, що є власником означеної квартири, яка була під”єднана до центрального опалення до 05.08.2008р., коли вона була відключена в установленому порядку. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обгрунтованими: копією лицевого рахунку споживача[PERSON]. (а.с.7), копією рішення Приморської міськради (а.с.8,11), тарифом на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення, що надаються Приморським ОПТМ (а.с.9), висновком щодо розрахунку економічно обґрунтованих планових витрат НП виробництво, транспортування, постачання теплової енергії (а.с.10,12), претензією (а.с.13), довідкою про споживання теплової енергії (а.с.15), довідкою про склад родини відповідачки (а.с.16) і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. В зв'язку з задоволенням основної вимоги позивача, підлягає задоволенню і його вимога про відшкодування судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-13 00:00:00

12.03.2008 року [PERSON] . звернулася до суду з позовом до [PERSON] . про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. [INFO] року вона зареєструвала шлюб з відповідачем в Копіївській сільській раді Тульчинського району, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за [NUMBER] . Проте спільне життя з відповідачем не склалося. На протязі спільного подружнього життя в їх сім”ї виникали сварки, непорозуміння та конфліктні ситуації, відповідач почав зловживати спиртними напоями. В даний час позивачка з відповідачем спільно не проживають. Вказані обставини змусили позивачку звернутися до суду з даним позовом. Просить розірвати зареєстрований між нею та відповідачем шлюб. Судові витрати просить покласти на відповідача. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов, в частині розірвання шлюбу, визнав, про що надав суду письмову заяву. Судові витрати платити не згоден. Заслухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовну заяву про розірвання шлюбу слід задоволити, оскільки подальше збереження сім'ї є дійсно не можливим і розірвання шлюбу цілком відповідатиме інтересам сторін. Згідно ст.. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки, понесені нею при зверненні до суду з даним позовом і документально підтверджені судові витрати: судовий збір в розмірі 0,5 неоподаткованого мінімуму доходів громадян (8,50 грн.) та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 7,50 грн.. Суд, також, вважає, що витрати, що сплачуються в дохід держави при реєстрації розірвання шлюбу в розмірі одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, слід розділити порівну між сторонами. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу посилаючись на ті обставини, що перебуває з ним у шлюбі з 14.12.2002 року. Раніше ні вона, ні відповідач у шлюбі не перебували . Від шлюбу мають дочку [PERSON] [INFO] . Шлюбні відносити було припинено у березні 2008 року через те, що відповідач не проявляє про неї та дочку турботу. На примирення вона не згодна, витрати по розірванню шлюбу оплатить сама . Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, просила розірвати шлюб на примирення не згодна. Відповідач у судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечує, на примиренні не наполягає. Суд досліджує надані докази: свідоцтво про шлюб, копія свідоцтва про народження дитини. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 2002 року, Від шлюбу мають дочку [PERSON] [INFO] , батьками якої в свідоцтві про народження вказані позивачка та відповідач. В теперішній час сторони проживають окремо, на примирення сторони не згодні. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову і вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим що вона полягає із відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 25 липня 1997 року Від цього шлюбу вони мають дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач з 1999 року не надає ні якої матеріальної чи іншої допомоги на утримання дитини, зловживає алкогольними напоями, у зв'язку з чим вона просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання сина в розмірі ј частки усіх його доходів щомісячно. В судовому засіданні позивачка зменшила розмір аліментів до 200грн. Відповідач позов в уточненому варіанті визнав. Вислухав сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає , що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони по справі полягають в зареєстрованому шлюбі з 25 липня 1997 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 14 листопада 2001 року, актовий запис № 558 Від сумісного життя вони мають дитину [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає із матерю, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. . У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі викладеного, ст. ст. 180,-183 Сімейного Кодексу України, ст.. ст.. 213, 215 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-13 00:00:00

ВАТ «Укртелеком» звернулося до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі договору[PERSON]. надавалися послуги електрозв'язку за телефоном [NUMBER]. На порушення умов договору відповідач зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку з чим в період з квітня 2006 р. по листопад 2006 р. утворилася заборгованість в розмірі 578 грн. 82 коп. На підставі викладеного просить стягнути з відповідача суму заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочки платежу та 3 % річних від суми заборгованості в розмірі 878 грн. 72 коп. та 81 грн. судових витрат. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, а тому суд на підставі ст. ст. 169, 224 ЦПК України вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечує. Судовим розглядом встановлено, що 18.04.2006 р. між ВАТ «Укртелеком» та відповідачкою укладено договір № 37709 про надання послуг електрозв'язку. Однак відповідачка зобов'язання належним чином не виконала, у зв'язку з чим, відповідно до розрахунку заборгованості, в період з квітня 2006 р. по листопад 2006 р. утворилася заборгованість в розмірі 578 грн. 82 коп. Як вбачається з розрахунку заборгованості за несплачені послуги зв'язку, заборгованість з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочки платежу та 3 % річних від суми заборгованості встановлює 878 грн. 72 коп. (578, 82 +299, 90). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленного індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми. За таких підстав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, та з відповідача належить стягнути суму заборгованості в розмірі 878 грн. 72 коп. На підставі ст.526, 625, 901, 903 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим що вона полягала в зареєстрованому шлюбі із відповідачем з 22 жовтня 2004 року по 08 липня 2008 року. Від цього шлюбу вони мають дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає ні якої матеріальної чи іншої допомоги на утримання дитини, просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання сина в розмірі ј частки усіх його доходів щомісячно. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала. Відповідач позов визнав в повному об'ємі. Вислухав сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає , що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони по справі полягали в зареєстрованому шлюбу з 22 жовтня 2004року по 08 липня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 13 серпня 2008 року, актовий запис № 229. Від сумісного життя вони мають дитину [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає із матерю, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Відповідач має постійне місце мешкання , є лікарем - судовим медичним експертом КРУ «Бюро судово-медичної експертизи» , про що свідчить довідка про його заробіток із зазначеного лікарняного закладу. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі викладеного, ст. ст. 180,-183 Сімейного Кодексу України, ст.. ст.. 213, 215 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, який було зареєстровано Спасівською сільською радою Новгородківського району Кіровоградської області, 20 грудня 1997 року, актовий запис № 07. Свої вимоги мотивувала тим, що сім'я розпалася у зв'язку з різними характерами, відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя. В судовому засіданні позивачка свій позов підтримала повністю, наполягала на його задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами виникли сімейні правовідносини, які регулюються ст.ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України. Встановлено, що від шлюбу у сторін є неповнолітня дитина [PERSON], [INFO]. Через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя у позивачки виробилось стійке негативне відношення до відповідача. З листопада 2001 року сторони проживають окремо, сімейних стосунків не підтримують. З цих підстав суд дійшов висновку, що сім'я існує формально. Виходячи з вищевикладеного суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що має істотне значення для вирішення справи, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-13 00:00:00

Для виготовлення повного рішення по справі суду необхідний певний час, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше ніж п”ять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частини суд повинен проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. А тому

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-13 00:00:00

Позивач звернулася в суд з даною позовною заявою покликаючись на те, що [INFO] помер її батько-[PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно у вигляді : майнового паю в розмірі 4428 грн., що входить до пайового фонду ТзОВ"Стенятинське" с.Стенятин Сокальського р-ну, згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського господарства серії [NUMBER] та земельної ділянки(паю) в розмірі 1.3217га, що розташована на території Стенятинської сільської ради Сокальського району Львівської області відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ №027003. Єдиним спадкоємцем після його смерті, являється позивач, так як її мати-[PERSON]. відмовилась від спадщини згідно заяви від 27.10.2008р., тому з метою прийняття спадщини вона звернулася в державну нотаріальну контору, однак їй в цьому було відмовлено, так як свідоцтво про право власності на майновий пай та державний акт на право приватної власності на земельну ділянку(пай) видані після смерті її батька. Просить суд визнати за нею право власності на майновий пай та земельну ділянку(пай). В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, на їх обґрунтування навела ті ж доводи, що викладені у позовній заяві. Відповідач в судові засідання не з”явився, хоч повідомлявся про час розгляду справи та не повідомив суд про причину своєї неявки, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності та ухвалити заочне рішення. Про таке вирішення справи позивач висловила свою згоду. Заслухавши позивача та оглянувши письмові матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав: Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Як встановлено в судовому засіданні з оглянутої копії свідоцтва про смерть -[INFO] помер батько позивача-[PERSON]. З дослідженого свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ХУІ №262302 та державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ №027003, встановлено, що [PERSON]. належить частка в пайовому фонді ТзОВ"Стенятинське" с.Стенятин Сокальського р-ну в розмірі 1.3217 грн. та земельна ділянка(пай) в розмірі 1.3217га, що розташована на території Стенятинської сільської ради Сокальського району Львівської області. Відповідно до ст..1261 ЦК України позивач є єдиною спадкоємицею першої черги після смерті свого батька, так як її мати- [PERSON]. відмовилась від спадщини згідно заяви від 27.10.2008р. Таким чином, оцінивши всі докази по справі в їх сукупності суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-13 00:00:00

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 31.10.2007 року задоволено позовну заяву АБ «БРОКБІЗНЕСБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 13.03.2008 року до суду надійшла заява директора Одеської філії АБ «БРОКБІЗНЕСБАНК» про ухвалення додаткового рішення по вказаній справі. В обґрунтування цієї заяви директор ОФ АБ «БРОКБІЗНЕСБАНК» вказує, що при ухваленні рішення по даній справі судом не в повній мірі вирішено питання про судові витрати. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судом встановлено, що 31.10.2007 року Приморським районним судом м. Одеси ухвалене рішення по даній цивільній справі. Однак, при ухваленні цього рішення судом не було вирішено питання про стягнення судових витрат, пов'язаних з розглядом цієї справи, а саме витрат в розмірі 50 грн., понесених позивачем, за розміщення в газеті «Чорноморські новини» оголошення про виклик відповідача до суду, що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 05 від 01.10.2007 року. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При таких обставинах, суд вважає, що заява директора Одеської філії АБ «БРОКБІЗНЕСБАНК» про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню.

Outcome: approved