Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання права спільної сумісної власності подружжя та розподіл майна подружжя, мотивуючи тим, що 30 грудня 1995 року вона уклала з відповідачем шлюб. Від даного шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO]та [PERSON], [INFO]. Також під час шлюбу [PERSON]. в 1997 році отримав спадщину, а саме житлову квартиру [ADDRESS]. З цього часу сторони мешкали саме в цієї квартирі. Відповідач з дня отримання спадщини казав, що квартира є сумісною власністю, в зв'язку з чим вона вважала, що &frac12; частина зазначеної квартири належала саме їй. Також позивачка зазначає, що за час перебування в шлюбі та проживання в квартирі вони з відповідачем зробили в квартирі капітальний ремонт в зв'язку з чим вартість квартири суттєво збільшилась. Зважаючи на викладене позивачка просить суд визнати квартиру [ADDRESS] об'єктом спільної сумісної власності та визнати за нею право власності на &frac12; частину вищевказаної квартири. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, пояснивши суду, що з відповідачем перебувала в шлюбі та проживала разом в квартирі [ADDRESS] та вважала, що ця квартира належить сторонам в рівних частках. Відповідач позов не визнав, пояснивши суду, що квартира була йому надана за заповітом та він є єдиним спадкоємцем. Перебудови в квартирі не було, було зроблено тільки ремонт. Батько сплачував всі рахунки, а ремонт було зроблено його матір'ю. За період перебування в шлюбі з позивачкою вони дійсно проживали у вказаній квартирі, але позивачка не була там прописана, і не яких значних суттєвих ремонтів вони не робили і вартість квартири не збільшилась. При цьому просить суд відмовити позивачці у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Розглянув матеріали справи, заслухав думку сторін, суд вважає, що у позовних вимогах [PERSON] необхідно відмовити в повному обсязі з наступних підстав: Відповідно до ч.1 ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь - яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Ст. 62 СК України передбачає, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилось в своїй вартості внаслідок загальних трудових або грошових витрат або витрат іншого з подружжя, вони у випадку спору може бути визнано за рішенням суду об'єктом права загальної сумісної власності подружжя. Якщо один із подружжя своєю працею і (або) коштами брав участь в утримання майна, належного другому з подружжя, в управлінні цим майном чи догляді за ним, то дохід, одержаний від цього майна, у разі спору за рішенням суду може бути визнаний об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину відповідач [PERSON]. на підставі заповіту є спадкоємцем однокімнатної квартири житловою площею 18,7 кв.м, загальною площею 39,8 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS], після смерті [PERSON]. Довідка начальника Якимівського ВОЖКГ та ПО свідчить про те, що за адресою: [ADDRESS]зареєстровано лише одного відповідача. Відповідно до реєстраційного свідоцтва, виданого начальником Якимівського ВОЖКГ та ПО 09.07.1996 року квартира [ADDRESS] зареєстрована за відповідачем [PERSON]. на праві приватної власності на підставі свідоцтва на спадщину від 09.07.1996 року. Розгляд матеріалів справи показав, що 30 грудня 1995 року сторони по справі уклали шлюб, від якого мають дітей: [PERSON], [INFO]та [PERSON], [INFO]. Також під час шлюбу [PERSON]. в 1997 році отримав спадщину, а саме житлову квартиру [ADDRESS]. З цього часу сторони мешкали саме в цієї квартирі. З 2007 року сторони проживають окремо. Твердження позивачки про те, що за час перебування в шлюбі та проживання в квартирі вони з відповідачем зробили в квартирі капітальний ремонт в зв'язку з чим вартість квартири суттєво збільшилась не знайшли свого підтвердження в ході судового засідання, через те, що за час сумісного проживання ( 10 років) в квартирі було зроблено лише один невеликий ремонт, з якого вбачається спільний господарський нагляд за збереженням сторонами придатного для проживання стану квартири. Сам по собі факт тривалого спільного користування в інтересах сім'ї майном, яке є власністю одного з подружжя та спільний господарський нагляд за збереженням цього майна не є підставою виникнення права спільної сумісної власності. Крім того, з досліджених в ході судового засідання матеріалів справи, а саме: свідоцтва про право на спадщину, довідки начальника Якимівського ВОЖКГ та ПО, реєстраційного свідоцтва, виданого начальником Якимівського ВОЖКГ та ПО 09.07.1996 року вбачається, що власником квартири квартиру [ADDRESS] та єдиною особою, що зареєстрована за вказаною адресою є відповідач [PERSON]. Виходячи з усього вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання права спільної сумісної власності подружжя та розподіл майна подружжя не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи та повністю спростовуються доказами, наданими відповідачем під час судового засідання.

Outcome: dismissed