Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-11 00:00:00

11 лютого 2008 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовом до Виконавчого комітету Самарської районної у м.Дніпропетровську ради, треті особи - КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», Головне архітектурно-планувальне управління Дніпропетровської міської ради та Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю, про визнання права власності на самочинне будівництво. У позовних вимогах посилались на те, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 22 травня 1995р. виданого Придніпровською ГРЕС, домоволодіння №12 [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON]. Зазначене домоволодіння належить їх в рівних частках та знаходиться на земельній ділянці площею 996 кв.м 9 жовтня 2007року при проведенні технічної інвентаризації домоволодіння [ADDRESS]було встановлено, що частина будівель була побудована позивачами самовільно. А саме сарай (Г) зі шлакоблоку та з щебневим фундаментом, сарай (Д) зі шлакоблоку з щебневим фундаментом. Крім того, було побудовано гараж (Ж) також зі шлакоблоку з щебневим фундаментом. Вищевказані будівлі використовуються за призначенням з моменту будівництва та відповідають будівельним нормам. Згідно технічного паспорту на будинок від 9.10.2007року вартість сараю (Г) становить 1217грн., вартість сараю (Д) становить 1213 грн., вартість гаражу(Ж) становить відповідно 6849 грн. Загальна вартість самочинно збудованих будівель складає 9279 грн. Вищевказані побудови були зафіксовані техніком КП «ДМБТІ» Дніпропетровської міської ради, про що свідчить відмітка у технічному паспорті. Земельна ділянка, на якій розташовані самовільно побудовані споруди, не знаходиться ні у чиїй власності, так як не була приватизована. Земельна ділянка була відведена в постійне користування. Просили суд визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності на самовільно побудовані споруди домоволодіння [ADDRESS]: сарай «(Г)», сарай «(Д)», та гараж «(Ж)». У судовому засіданні позивачі просили задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник Виконавчого комітету Самарської районної у м. Дніпропетровську ради у судовому засідання проти позову не заперечувала. Представник третіх осіб - Головного архітектурно-планувального управління Дніпропетровської міської ради, інспекції державного архітектурно-будівельного контролю та КП «ДМБТІ», не заперечували проти задоволення позовних вимог. Вислухавши позивача, представника відповідачів, третіх осіб, дослідивши письмові докази та матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 22 травня 1995р., виданого Придніпровською ГРЕС, домоволодіння [ADDRESS]належить [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Зазначене домоволодіння належить їм на праві власності та знаходиться на земельній ділянці площею 996 кв.м, виділеній у постійне користування. 9 жовтня 2007року при проведенні технічної інвентаризації домоволодіння [ADDRESS]було встановлено, що частина будівель була побудована позивачами самовільно: сарай (Г), сарай (Д), гараж (Ж), згідно технічного паспорту (а.с. 7-10). Вищевказані будівлі використовуються за призначенням з моменту будівництва та відповідають будівельним нормам, що підтверджується висновком Придніпровської академії будівництва та архітектури від 23.07.2008 р. (а.с. 21-37). Згідно технічного паспорту на будинок від 9.10.2007року вартість сараю (Г) становить 1217грн., вартість сараю (Д) становить 1213 грн., вартість гаражу(Ж) становить відповідно 6849 грн. Загальна вартість самочинно збудованих будівель складає 9279 грн. (а.с. 10). З боку власника сусіднього домоволодіння по [ADDRESS] [PERSON] заперечень проти визнання за позивачами права власності на самовільні будівлі немає, що підтверджується його письмовою заявою (а.с. 38). Зазначені правовідносини регулюються Цивільним кодексом України. Згідно положеннь ст.15 Цивільно-процесуального кодексу України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Згідно ч.3 ст.376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, що здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Як вказується у технічному паспорті, самовільну побудову зведено на земельній ділянці, яка свого часу була відведена для цієї мети. Тобто, на теперішній час спірні самовільно побудовані споруди знаходяться у володінні та користуванні, відповідають нормам будівельних норм та правил, не порушують прав інших осіб. Таким чином, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved