Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-09 00:00:00

16 жовтня 2008 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів, які мешкають за адресою[ADDRESS], витрат на обслуговування будинку та прибуткової території в сумі 842,27 гривень, нарахованих їм за період з 01 січня 2006 року по 1 серпня 2008 року включно і не сплачених добровільно. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутність та постановляння заочного рішення, позов підтримав. Відповідачі у судове засідання не з'явились, не повідомили про причини неявки, належним чином повідомлені про час та місце слухання справи. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд, якщо позивач не заперечує, може ухвалити заочне рішення по справі. Судом встановлено, і це підтверджується наданими до суду письмовими доказами, що квартира 7 будинку № 3 по вул. Чапаєва в місті Кіровське Донецької області з 3 квітня 1997 року перебуває у спільній сумісній власності відповідачів[PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]. Квартира приватизована згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Право власності зареєстровано Кіровським БТІ в реєстраційній книзі за № 413. Нарахована позивачем сума боргу - 842,27 гривень - відповідає відомостям особового рахунку на час пред'явлення позову, який долучено до справи. Відповідно до ст.. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передача займаних квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають в даній квартирі (будинку), в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку). Відповідно до ст. 368 ч.1, 372 ч.2 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до ст. 322 ЦК України, п. 17 Правил користування приміщеннями житлових будинків та при будинкової території, затв. Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 8 жовтня 1992 року, кожен з власників зобов'язаний утримувати майно та приймати участь в витратах по утриманню будинку та прибудинкової території, розмір яких дорівнює розміру квартирної плати відповідно займаної площі, зобов'язані щомісяця, якщо інше не передбачено договором, вносити платежі. Таким чином, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що права позивача були порушені з вини відповідачів частково, підлягають судовому захисту шляхом стягненню з кожного з них ј частки загальної суми витрат на обслуговування будинку та прибудинкової території та заборгованості за надання послуг з вивозу твердих побутових відході, відповідно до долі кожного з них в майні, що обслуговується позивачем. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь держави судовий збір в розмірі 51 грн., в рівних долях з кожного, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору рішенням Кіровської міської Ради від 17 грудня 2007 року № 5/28-36. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача понесені ним витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 гривень.

Outcome: partial