Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-21 00:00:00

Позивач[PERSON]. звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON]. про стягнення боргу та процентів. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що 12.09.2001року він надав відповідачеві [PERSON]у борг грошові кошти в сумі 242400грн., про що відповідач надав йому розписку про їх отримання. Оскільки строк повернення позики договором встановлений не був, він 05.10.2006р. направив відповідачу [PERSON]претензію з вимогою повернути йому позику, але в добровільному порядку вимога не була виконана, що змусило його звернутись за захистом своїх прав до суду. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Уточнили позовні вимоги, просили стягнути з відповідача [PERSON]. на користь [PERSON]грошові кошти у сумі 242400грн., а також проценти за користування позикою у сумі 106754,46грн. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з”явився, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомив. Таким чином, суд визнає причину його неявки неповажною. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач, представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 12.09.2001року позивач[PERSON]. надав відповідачеві [PERSON]у борг грошові кошти в сумі 242400грн., що підтверджується розпискою відповідача про їх отримання (а.с.5). 05.10.2006р. позивачем на адресу відповідача була направлена претензія з вимогою повернути позику, але в добровільному порядку відповідач її не повернув (а.с.5). Відповідно до ст.4 Прикінцевих та Перехідних положень, оскільки цивільні відносини сторін виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, права і обов”язки продовжують існувати після набрання ним чинності, суд вважає за необхідним застосовувати положення цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.1047ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов”язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред”явлення вимоги, позика має буде повернута позичальником протягом тридцяти днів від дня пред”явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Доводи відповідача [PERSON]. про те, що гроші у позивача він не позичав, розписку написав у 2006р., і що він навмисно написав текст розписки на аркуші паперу, на якому ним ще у 2001р. був поставлений його підпис та дата, не знайшли свого підтвердження, оскільки повідомленням №4342 від 29.08.2008р. КНДІСЕ про неможливість надання висновку по експертизі не підтверджено встановлення абсолютного часу написання основного тексту розписки. В судовому засіданні свідки [PERSON].,[PERSON]. дали покази, що на початку жовтня 2006 року в приміщенні офісу на вул. А. Іванова у них відбулась розмова, під час якої [PERSON]. повідомив, що[PERSON]. запропонував йому написати розписку про взяття в борг грошей, щоб повернути цех по виготовленню біметалу, який знаходився в судовому спорі і в їх присутності [PERSON]. писав розписку про отримання грошей в борг. Разом з тим, суд не може брати до уваги в якості доказів зазначені покази свідків, оскільки ст. 1051 ЦК України, передбачено, якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. В судовому засіданні позивачем заявлена вимога про стягнення процентів за користування позикою в сумі 106754,46грн. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлено розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно листа НБУ з 04.12.2003р. встановлена облікова ставка на рівні 7%, тобто з 01.01 по 08.06.2004р. розмір процентів складає 7391грн.54коп. Згідно листа НБУ з 09.06.2004р. встановлена облікова ставка на рівні 7,5%, тобто з 09.06 по 06.10.2004р. розмір процентів складає 5976грн.99коп. Згідно листа НБУ з 07.10.2004р. встановлена облікова ставка на рівні 8%, тобто з 07.10 по 08.11.2004р. розмір процентів складає 1753грн.25коп. Згідно листа НБУ з 09.11.2004р. встановлена облікова ставка на рівні 9%, тобто з 09.11.2004р. по 09.08.2005р. розмір процентів складає 16376грн.94коп. Згідно листа НБУ з 10.08.2005р. встановлена облікова ставка на рівні 9,5%, тобто з 10.08.2005р. по 09.06.2006р. розмір процентів складає 19179грн.48коп. Згідно листа НБУ з 10.06.2006р. встановлена облікова ставка на рівні 8,5%, тобто з 10.06.2006р. по 31.05.2007р. розмір процентів складає 22711грн.53коп. Згідно листа НБУ з 01.06.2007р. встановлена облікова ставка на рівні 8%, тобто з 01.06.2007р. по 31.12.2007р. розмір процентів складає 11369грн.56коп. Згідно листа НБУ з 01.01.2008р. встановлена облікова ставка на рівні 10%, тобто з 01.01.2008р. по 29.04.2008р. розмір процентів складає 7969грн.32коп. Згідно листа НБУ з 30.04.2008р. встановлена облікова ставка на рівні 12%, тобто з 30.04.2008р. по 22.10.2008р. розмір процентів складає 14025грн.99коп. Отже, в судовому засіданні позивачем доведено, що відповідач не виконав в повному обсязі зобов»язання перед позивачем, передбачені договором позики. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача також необхідно стягнути сплачені позивачем судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Виходячи з вищевикладеного та

Outcome: approved