Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-09 00:00:00

15 травня 2008 року [PERSON]. звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особи без самостійних вимог приватний нотаріус [PERSON]. про визнання договору дарування ј частини будинку [ADDRESS] в мсті Чернігові недійсним. Свої вимоги мотивувала тим, що постановою від 15 березня 2007 року було відкрите виконавче провадження щодо стягнення з [PERSON]. на користь [PERSON]. заборгованості. Дане виконавче провадження було приєднане до інших виконавчих документів, що знаходилися на виконанні та були відкритті щодо [PERSON]. З метою виконання виконавчих документів на майно [PERSON]. було накладено арешт, шляхом складання акту опису та арешту майна від 08 листопада 2006 р. ј частини будинку, яка належить [PERSON]. за адресою м. Чернігів [ADDRESS]. Інша частина будинку за адресою м. Чернігів, [ADDRESS] належить позивачці на праві власності. 04 квітня 2008 року ј частина будинку, що належить на праві власності [PERSON]., була передана за договором дарування [PERSON]. Цей договір дарування був укладений між [PERSON], який діяв на підставі довіреності виданої [PERSON], посвідченої 01 лютого 2008 р. тимчасово виконуючим обов'язки начальника Дергачівської виправної колонії управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Харківській області №109 Яковлєвим І.С., реєстровий № 9/115 та [PERSON]. Позивачка вважає, що даний договір дарування не відповідає вимогам Цивільного кодексу України та є таким, що приховує інший правочин з наступних підстав: 13 березня 2008 року було погашено всю суму боргу за всіма виконавчими документами, що знаходилися на виконанні щодо [PERSON]. Погашення боргу відбувалося шляхом внесення готівки на розрахунковий рахунок ДВС, що підтверджується квитанціями: „№ 142 та № 143 від 13 березня 2008 р., Чернігівська філія АБ „Синтез" відділення № 24 МФО 353326, платник [PERSON]. Хоча, [PERSON]. перебував на цей час і перебуває зараз у місцях позбавлення волі: Харківська обл., Дергачівська виправна колонія № 109, тобто вчинити дану дію по сплаті коштів за виконавчими документами [PERSON]. не міг. Позивачці стало відомо, що до колонії неодноразово приїжджав державний виконавець відділу державної виконавчої служби Новозаводського РУЮ Барило Олександр з пропозицією оплати боргів [PERSON]. та укладення договору дарування ј частини будинку, що знаходиться у м. Чернігів [ADDRESS]. Даний факт підтверджується особисто [PERSON] та записами у журналах зустріч та відвідувань колонії. Після звільнення [PERSON]. було обіцяно виплатити різницю грошових коштів, яка виникла між сумою за реалізоване майно та сумою при погашенні всіх його боргів. Позивачка вважає, що відповідно ст. 235 Цивільного кодексу України цей договір дарування є вдаваним тому, що він приховує договір купівлі-продажу нерухомого майна. У відповідності до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець, ним виступає [PERSON]) передає майно: ј частини будинку, який знаходиться за адресою: м. Чернігів [ADDRESS], у власність другій стороні покупцю (відповідачу), а покупець зобов'язаний прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму. Між сторонами була узгодженість ціни за яку буде продано майно, дане майно було передано у власність відповідачу, та відповідач сплатив [PERSON]. грошові кошти. Звертаючись до суду позивачка просить визнати договір дарування 1/4 частини будинку [ADDRESS] м. Чернігів, укладений між [PERSON], що діяв від імені [PERSON]. на підставі довіреності, посвідченої 01 лютого 2008 року тимчасово виконуючим обов'язки начальника вищезазначеної виправної колонії Яковлєвим І.С. та [PERSON]. недійсним. Визнати право власності 1/4 частини будинку, що знаходиться за адресою: м. Чернігів [ADDRESS] за [PERSON] Ухвалою суду в якості співвідповідача залучено [PERSON] та в якості третьої особи без самостійних вимог [PERSON]. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, пояснила що укладений договір є удаваним, що підтверджується розписками [PERSON] [PERSON]. при видачі довіреності був пригнічений і не усвідомлював що він робить. Представник відповідача [PERSON] та третьої особи [PERSON]. - [PERSON] в судовому засіданні проти задоволеня позову заперечувала, пояснила, що позивач не є власником відчуженої ј частини будинку, довіреність на підставі якої був укладений договір дарування внесена до реєстру довіреностей і припинена виконанням дій на які була видана. Представника відповідача [PERSON]. - [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, просив визнати договір дарування недійсним. Пояснив, що до [PERSON]. приїжджав державний виконавець [PERSON] і завірив, що йому будуть передані кошти. Треті особа без самостійних вимог приватний нотаріус [PERSON]. та [PERSON] в судове засідання не з'явились. Надіслали суду заяви про розгляд справи без їх участі. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність третіх осіб на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 квітня 2008 року було укладено договір дарування за яким [PERSON]., в особі свого представника [PERSON]., який діяв на підставі довіреності, подарував [PERSON]. належну йому на праві власності ј частину будинку за адресою: м. Чернігів [ADDRESS]. Вказаний договір був посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON]. (а.с. 10-11). Довіреність, на підставі якої від імені [PERSON]. діяв [PERSON]. зареєстрована в Єдиному реєстрі довіреностей 01.02.2008 року (а.с.34). Співвласниками частин цього будинку є [PERSON]. та [PERSON]. на підставі свідоцтва про спадщину та договору дарування частини будинку (а.с.6, 7). Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем належними доказами не доведено факт того, що укладений договір дарування є удаваним і що він укладений з метою приховати іншу угоду щодо купівлі-продажу частини будинку. Також позивачем не доведено, що [PERSON]. сплатив [PERSON]. грошові кошти. Дійсність укладеного договору підтверджується нотаріально посвідченим текстом цього договору, особистими підписами повноважного представника дарувальника та обдарованого на тексті цього договору. Надані суду розписки від імені [PERSON] (а.с.67, 68) є неналежними доказами по справі, оскільки з їх змісту не слідує що набувач частини будинку [PERSON]. зобов'язаний сплатити грошову суму [PERSON]. за частину набутого будинку. Крім того на вказаних розписках, складених від імені [PERSON], підпис особи, що їх склала ніяким чином не засвідчений. Суд не приймає визнання позову представником відповідача [PERSON]., оскільки таке визнання порушує права інших осіб, а саме [PERSON] як набувача частини будинку. Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Позивачем не доведено, що укладенням оспорюваного договору дарування, були порушені її права чи інтереси, оскільки позивач по справі не є стороною оспорюваного договору. Враховуючи, що підстав для визнання удаваним оспорюваного договору дарування не має, суд приходить до висновку, що переважне право позивача як співвласника будинку [ADDRESS] в м. Чернігів на купівлю частки у праві спільної часткової власності на будинок порушено не було, а тому захисту не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed