Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-17 00:00:00

Позивачка [PERSON]. звернулася до суду із позовом , в якому просила постановити рішення і стягнути з відповідача суму не виплаченої компенсації при звільнені за невикористану відпустку у розмірі 1354 грн. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що із відповідачем [PERSON]. перебувала у трудових стосунках з жовтня 2003 року до 28 листопада 2005 року та працювала на посаді продавця товарів. Під час звільнення відповідач [PERSON]. не провів повного розрахунку з нею, а саме не сплатив компенсацію за невикористану відпустку. Крім того, не видав при звільненні [PERSON]. трудову книжку, у зв'язку із чим вона була позбавлена можливості приступити до іншої роботи, а тому просить стягнути з відповідача 11326,16 грн. за час змушеного прогулу у зв'язку із затримкою видачі трудової книжки та зобов'язати відповідача видати трудову книжку. Також, позивачка вважає, що діями відповідача їй завдано моральну шкоду, яку вона оцінює у сумі 10000 грн. та також просить стягнути з відповідача. Протягом розгляду цивільної справи позивачка неодноразово уточнювала і змінювала свої позовні вимоги, та остаточно в своїй позовній заяві від 20.10.2008 року просила постановити рішення , яким стягнути з відповідача грошову компенсацію за невикористану щорічну відпустку за період з 2003 року по 2005 рік у сумі 960 грн. Та просила стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку та несвоєчасну видачу трудової книжки станом 01.10.008 року 20400 грн., та в подальшому за кожний календарний день прострочки 20 грн. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON]. підтримав позовні вимоги довірительки в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON]. позовні вимоги не визнав, пояснив, що розрахунок з [PERSON]. був проведений у повному обсязі при звільнені, та підстав для задоволення вимог, щодо стягнення середнього заробітку він не вбачає, вважає їх не обґрунтованими. Крім того, пояснив, що майже з наступного дня після звільнення [PERSON]. працювала у сусідньому магазині продавцем. Щодо несвоєчасної видачі трудової книжки пояснив, що йому не було відомо, що трудова книжка [PERSON]. перебувала в його магазині, а тому він не мав наміру утримувати її умисно. Просив в задоволені позову відмовити. Суд, вислухавши сторони, представників, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного… Судом встановлено, що фізична особа - підприємець [PERSON] здійснює свою діяльність згідно свідоцтва про державну реєстрацію, виданого виконкомом Ленінської районної ради м. Харкова від 17.01.2001 року №[NUMBER]. В судовому засіданні було встановлено також, що з жовтня 2003 року по 28 листопада 2005 року [PERSON] працювала реалізатором у фізичної особи - підприємця [PERSON]. на торгових місцях [NUMBER] та [NUMBER] на території Центрального ринку. Даний факт не оспорювали сторони. Також судом встановлено, що [PERSON]. працювала у [PERSON]. без відповідного оформлення, а саме будь - який трудовий договір між сторонами не укладався, відповідний запис до трудової книжки не вносився. Крім того, [PERSON]. пояснив, що протягом всього часу роботи [PERSON]. він вписував її у патент та до інших даних, а саме до податкових розрахунків сум доходу, нарахованого на користь платників податку і сум утриманого з них податку. Також , [PERSON]. пояснив, що він своєчасно сплачував всі необхідні витрати, а саме подоходні збори на реалізаторів, про що надав відповідні квитанції до суду (а.с. 53-108). Представник позивачки [PERSON]. пояснив суду, що зверненням до суду сталося те, що під час звільнення [PERSON]. 28.11.2005 року [PERSON]. не провів повного розрахунку з останньою. У зв'язку із тим, що вона працювала без відпустки [PERSON]. не сплатив суму компенсації за невикористану відпустку, та не повернув їй трудову книжку в день звільнення. Як пояснив в судовому засіданні представник [PERSON]. - [PERSON]. його довірителька протягом тривалого часу зверталася до відповідача із проханням провести з нею повний розрахунок, та повернути трудову книжку, на що [PERSON]. відповідав, що не має печатки, та йому необхідно сходити до центру займаності для проведення відповідного запису. В подальшому [PERSON]. змінив місце свого проживання та [PERSON]. була змушена прикладати зусилля для його розшуку. Трудову книжку [PERSON]. отримала вже після втручання правоохоронних органів, а саме 28.08.2008 року у приміщенні Ленінського районного суду м. Харкова. [PERSON]. спростовував в судовому засіданні викладені обставини, посилаючись на те, що з [PERSON]. він розрахувався при звільненні. Пояснив, що дійсно її заробітна плата складала 600 грн. на місяць, та при звільненні 28.11.2005 року їй була виплачена заробітна плата в повному обсязі, а крім того, виплачені гроші за невикористану відпустку. При цьому, в якому розмірі були сплачені гроші [PERSON]. назвати не зміг. Також не надав суду жодного письмового доказу того факту, що [PERSON]. отримала від нього вказані гроші під час розрахунку. В обґрунтування заперечень [PERSON]. посилався на Закон України Про внесення змін до Декрету Кабінету міністрів України «Про прибутковий податок з громадян» де в п.1 ст. 14 передбачено , що у разі сплати фіксованого податку платник такого податку звільняється від ведення обов'язкового обліку доходів і витрат. Також, [PERSON]. пояснив, що [PERSON]. працювала у нього без оформлення, т.я. сама не мала бажання відвідати центр зайнятості для проведення відповідної реєстрації, пояснювала це тим, що постійно була зайнята. Щодо не видачі трудової книжки [PERSON]. пояснив, що не знав, про її перебування у контейнері, та знайшов трудову книжку [PERSON]. випадково, під час інвентаризації, та відразу віддав робітника прокуратури. Суд критично ставиться до пояснень відповідача. Відповідно до ст. 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені встатті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Пояснення відповідача, щодо сплати [PERSON]. повного розрахунку під час звільнення були підкріплені в суді поясненнями свідків, а саме , свідок [PERSON]., опитана в судовому засіданні пояснила, що разом із [PERSON]. працювала у [PERSON]. Та бачила, що в день звільнення [PERSON]. в 2005 році дружина власника - [PERSON]. передавала [PERSON]. суму грошей, більшу , ніж завжди проводилися виплати. Яка це була сума, та що за виплати пояснити суду не змогла. Крім того, [PERSON]. пояснила, що під час інвентаризації у контейнері вона знайшла трудову книжку [PERSON]., звідки вона там з'явилася пояснити не може, вважає, що під час ремонту вдома [PERSON]. перенесла до роботи для зберігання свої речі. Крім того, свідок [PERSON]. теж підтвердила в судовому засіданні факт проведення розрахунку з [PERSON]. в день звільнення, пояснила, що гроші їй передала особисто, та не змогла назвати суми, та що це були за виплати. Суд критично ставиться до вищевказаних пояснень свідків, т.я. вони будуються на припущеннях, що є недопустимим. Будь - які інші письмові докази відповідачем суду не були надані, а тому суд задовольняє вимоги позивачки, щодо стягнення з відповідача 960 грн. компенсацію за невикористану відпустку. При цьому суд виходить із того, що відповідно до діючого законодавства щорічна відпустка складає не менш ніж 24 календарних дні за відпрацьований рік. Згідно ч.1 ст. 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки. Т.я. [PERSON]. працювала у [PERSON]. два роки з урахуванням оплати 20 грн. на день (24 дні +24= 48х20 грн. = 960 грн.). Щодо стягнення середнього заробітку, за час затримки розрахунку при звільненні та несвоєчасної видачі трудової книжки [PERSON]. суд задовольняє дані вимоги, та стягує суму середнього заробітку з дати звільнення з 28.11.2005 року по день постановлення рішення, із урахуванням , що середній заробіток позивачки складав 600 грн. При цьому суд не погоджується з доводами відповідача, щодо відсутності його вини у несвоєчасній видачі трудової книжки. Судом встановлено, що постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 28.08.2008 року було закрито кримінальну справу за обвинуваченням [PERSON]. за ч.1 ст. 172 КК України, у зв'язку із спливом строку давності притягнення його до кримінальної відповідальності. (а.с.144). Як видно із даної постановити судом було встановлено, що [PERSON]. навмисно, протягом тривалого проміжку часу, з жовтня 2003 по 28 листопада 2005 року не укладав в письмовій формі трудовий договір з працівником [PERSON]., чим порушив конституційні права [PERSON]., а також грубо порушив законодавство про труд , а саме ст.ст. 24, 24-1 КЗпП України, не зробив відповідний запис у трудовій книжці [PERSON]. про прийняття її на роботу, що потягло втрату її безперервного стажу. Вищевказана постанова набрала законної сили, та не оскаржувалася зацікавленими особами у встановленому законом порядку. Також , в постанові прокурора Ленінського району м. Харкова про порушення кримінальної справи від 24.12.2007 року за ст. 172 ч.1 КК України відносно фізичної особи - підприємця [PERSON]. було встановлено, що останній з 28 листопада 2005 року до часу порушення кримінальної справи не повернув [PERSON]. її трудову книжку (а.с.113). Згідно ч.4 ст. 61 вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно - правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Крім того, в судовому засіданні не знайшло своє підтвердження заперечення [PERSON]., який пояснив, що наступного дня після звільнення від нього [PERSON]. працювала у фізичної особи - підприємця [PERSON]. Дані факти спростовуються доказами, а саме даними податкової інспекції у Київському районі м. Харкова, відповідно яких у заявах на одержання патенту [PERSON]. прізвище [PERSON]. не значиться (а.с. 154-177). Також, відповідно копії трудової книжки [PERSON]. останній запис під №4 від 12.09.2002 року, інші записи відсутні (а.с.143). Сума середнього заробітку , що підлягає стягненню з відповідача на користь судом рахується наступним чином 35 місяців 20 днів х на 600 грн. середнього заробітку = 21400 грн. яка і підлягає стягненню із відповідача. На підставі викладено,

Outcome: approved