Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-16 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду із зазначеним позовом до відповідачів. У його обґрунтування вказують, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], позивачка [PERSON] є власником квартири № 3 у вказаному будинку, [PERSON]. власник квартири № 2. Земельна ділянка, що прилягає до будинку не приватизована, знаходиться в загальному користуванні власників трьох вказаних квартир. Далі позивачі посилаються на те, що в лютому 2007 року під час відсутності сім'ї [PERSON] відповідачі [PERSON] зруйнували сарай і навіси, споруджені останнім ([PERSON].), зняли огорожу біля сараю, чим заподіяли матеріальну шкоду на суму 4368,50 грн. Позивачі указують, що відповідачі - подружжя [PERSON] самовільно захопили частину двору загального користування, обгородивши його металевою сіткою. Згодом позивачам стало відомо про те, що [PERSON] купили у [PERSON]. Ѕ частку її квартири № 2. Позивачі вказують, що рахують договір купівлі-продажу частки квартири № 2 незаконним, оскільки він укладений без письмової згоди співвласників загальної дольової власності [PERSON] і [PERSON] Позивачі також вказують на те, що в 1993 році кооперативом у складі мешканців будинків № 5, 7 і 9 провели водопровід по вул. Федотова від будинку № 5 до будинку № 9 з підключенням до водоводу d = 100 мм по вул. 51-й Армії. Сім'я [PERSON] без згоди і дозволу членів кооперативу підключилася до даного водоводу, всі члени кооперативу проти цього підключення. Просять заборонити [PERSON]. і [PERSON]. самочинне підключення до кооперативного водоводу без згоди його членів. Відповідач [PERSON]. звернувся із зустрічним позовом до [PERSON]. В своєму позові він вказує, що є власником Ѕ частки квартири [ADDRESS]. Придбав вказану частку у [PERSON] Позивач посилається на те, що в червні 2007 р. [PERSON] знищив водопровід, підведений до його квартири № 2, чим, за його твердженням, заподіяв йому матеріальну шкоду на суму 1700 грн.. моральну -5000 грн. У судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON] свої вимоги підтримали, проти позову [PERSON] [PERSON] заперечував, вважаючи його необґрунтованим. Відповідачі [PERSON]., [PERSON] позов не визнали, указують, що він не обґрунтований. [PERSON] у судове засідання не з'явилася, сповіщена належно, про причини нез'явлення суд не сповістила. В ході судового розгляду як 3-і особи до участі у справі були притягнуті Сімферопольська міська Рада, ВАТ Сільгосптехніка. Вказані треті особи в судове засідання не з'явилися, представили письмові пояснення, згодні на розгляд справи за їх відсутності. Вислухавши позивачів, відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що будинок [ADDRESS] перебуває на балансі ВАТ «Сільгосптехніка», належить Фонду майна АР Крим. Будинок обслуговується земельною ділянкою загальною площею 817 кв.м. Вказаний будинок складається з трьох квартир. Квартира № 1 належить [PERSON], [PERSON]. в рівних частках згідно свідоцтва про право власності на житло від 20.12.1994 р. (а.с.5), квартира №3 належить [PERSON]., [PERSON], [PERSON]., [PERSON] в рівних частках відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 10.01.1995 р. Квартира № 2 у вказаному будинку належала [PERSON]., [PERSON]. в рівних частках на підставі свідоцтво про право власності на житло, виданого Сімферопольським РТП відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» і розпорядження органу приватизації від 25 грудня 1994 р. за № 215. На підставі договору купівлі-продажу від 15 грудня 2006 р., засвідченого державним нотаріусом Першої Сімферопольської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 2-1212, [PERSON] продала, а [PERSON] купив Ѕ частки квартири [ADDRESS] (а.с.28). 31 липня 2008 року був укладений договір купівлі-продажу другої половини вказаної квартири між [PERSON]. (покупець) і [PERSON]., що діє за дорученням від імені власника Ѕ частки квартири [PERSON] Договір засвідчений приватним нотаріусом Сімферопольського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі № 1590 (а.с. 93). Таким чином, на даний період власником квартири № 2 спірного будинку є [PERSON]. Позивачі просять визнати договір купівлі-продажу Ѕ частки квартири №2, укладений між [PERSON]. і [PERSON] 15 грудня 2006 року недійсним, посилаючись на те, що оспорюваний договір укладений з порушенням ст.362 ЦК України укладений без письмової згоди співвласників загальної часткової власності його, [PERSON]. і [PERSON] Проте, як встановлено матеріалами справи, квартири № 1.2.3 будинку [ADDRESS] не знаходяться в загальній частковій власності їх власників, оскільки придбані в результаті реалізації права на приватизацію відповідно до ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду». Тому згода власників інших квартир на відчуження не потрібна. В ході судового розгляду встановлено, що дійсно на прибутковій території був самовільно зведений позивачем [PERSON]. сарай літ «М», розміром 1,9 х2.10 м. Про це свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення СМБРТІ (а.с.6). Відповідачі [PERSON] в судовому засіданні не заперечували того, що вони вивезли будівельне сміття, що залишився від сараю літер «М», що зруйнувався, що самовільно зведений позивачем. Проте заперечують, що вони навмисно зруйнували даний сарай. Право на самовільно зведену і не узаконену будову не може бути предметом судового захисту, проте матеріальна шкода може бути відшкодована за наявності доказів його спричинення Позивач, вимагаючи відшкодування матеріальної шкоди за зруйнований сарай у розмірі 4368,50 грн., прикладає тільки власний розрахунок без підтвердження його документами або іншими доказами. Вимагаючи заборони [PERSON]. і [PERSON]. самовільного підключення до кооперативного водопроводу, позивач [PERSON] не представив доказів підключення відповідачів до кооперативного водопроводу, а також не підтвердив повноважень виступати з вимогами від імені кооперативу. Вимоги позивачів до відповідачів [PERSON] в частині усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою загального користування підлягають задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, до житлового будинку по [ADDRESS] прилягає прибудинкова територія у вигляді земельної ділянки, включаючи площу під будівлями площею 817 кв. Відповідно до ст. 42 Земельного Кодексу України, земельні ділянки , на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та при будинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам , установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками ( ч.1). Порядок користування земельних ділянок , на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території , визначається співвласниками. Згідно «Правил утримання житлових будинків і прибудинкових територій», прибудинкова територія - це територія навколо багатоквартирного будинку, визначена актом на право власності або користування земельною ділянкою і призначена для обслуговування багатоквартирного будинку. Прибудинкова територія будинку [ADDRESS] надана в користування ВАТ «Сільгосптехніка», яке оплачує податок на дану землю, оскільки сама земля належить Міській Раді. Таким чином, співвласники квартир в спірному будинку повинні спільно користуватися прибудинковою територією. Здійснення будь-яких дій, пов'язаних зі встановленням порядку користування прибудинковою територією, повинно бути узгоджена зі всіма співвласниками, а також власником землі. Виходячи з викладеного, суд вважає такими, що підлягають задоволенню вимоги позивачів в частині усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою до[PERSON]. шляхом зносу самовільно зведеної огорожі з металевої сітки на ділянці загального користування. Факт огорожі частини земельної ділянки прибудинкової території не заперечували відповідачі, підтверджується висновком судової будівельно-технічної експертизи від 05.02.08 р. У даному висновку вказано, що [PERSON] обгороджені частині земельної ділянки в двох місцях, вказаних на схематичному плані коричневим і помаранчевим кольором (а.с.58,60). Позивач [PERSON] також просить стягнути витрати на проїзд 2-х осіб з м. Штутгарту до м. Сімферополя у розмірі 1386 грн. Проте в обґрунтування своїх вимог доказів не представив, навіть проїзних документів. Що стосується вимог по зустрічному позову[PERSON]. до [PERSON]., то дані вимоги не можуть бути задоволені. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази надаються сторонами і іншими особами, що беруть участь в справі. Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін. Всупереч вказаним вимогам процесуального закону, позивач по зустрічному позову не представив суду ніяких доказів, що свідчать про спричинення йому відповідачем матеріальної і моральної шкоди. На підставі викладеного, ст.ст. 361,362, 1166, 1167 ЦК України, 42, 122, 152 Земельного Кодексу України,

Outcome: partial