Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу до своєї дружини - [PERSON] посилаючись на те, що їх сім'я розпалась, оскільки були відсутні взаєморозуміння та мали місце постійні сварки та конфлікти на побутовому рівні. Місяць тому відповідачка в черговий раз пішла з дому і з цього часу вони ніяких стосунків не підтримують. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчить розписка про одержання нею особисто судової повістки (а.с. 28), звернулася до суду з заявою про відкладання розгляду справи в зв'язку з її хворобою. Вислухавши думку позивача, вивчивши матеріали справи, суд не вбачає підстав для визнання причин неявки відповідачки поважними та відкладання розгляду справи, оскільки ніяких підтверджень того, що на час розгляду справи відповідачка за своїм станом здоров'я не може прибути до суду, неї не надано. Та обставина, що відповідачка в теперішній час знаходиться під наглядом лікарів хірурга та онколога в Поліклініці № 18 м. Харкова за місцем її проживання та періодично ходить до них на прийом, ніяким чином не свідчить про її неможливість прибути у встановлений час до суду, про що також свідчить її особиста явка в судове засідання 15 жовтня 2008 року (а.с. 26, 27). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, оцінив надані позивачем докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, який було зареєстровано 20 листопада 1971 року. Шлюб у обох перший. Від спільного життя вони мають повнолітніх дітей - [PERSON], 1972 року народження, та [PERSON], 1979 року народження. Під час спільного життя між подружжям виникали свари з різних питань, що привели до неприязні одне до одного, втрати любові та взаєморозуміння. З 06 квітня 2008 року шлюбні стосунки подружжя не підтримують, разом не проживають, поновлювати їх позивач не вважає за можливе. Відповідачка залишила чоловіка і перейшла жити до своєї сестри, за більше ніж шість місяців відповідачка ніяких заходів для примирення з позивачем та поновлення сімейних відносин не вживала. На а.с. 22 знаходиться заява відповідачки про перегляд заочного рішення суду в якій вона ніяких заперечень проти позовних вимог свого чоловіка не виклала, суттєвих для розгляду справи обставин не навела, тому суд вважає пояснення позивача об'єктивними і такими, що свідчать про остаточне припинення сторонами шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, які мають істотне значення, тому шлюб між подружжям слід розірвати. Обов'язок сплатити державне мито за реєстрацію розірвання шлюбу в органах РАГСу слід покласти на позивача. Відповідно до ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 224 - 226 ЦПК України, ст. ст. 110 - 112, 160, 161 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved