Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-29 00:00:00

позивач [PERSON]. звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON]. про визнання заповіту недійсним. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що у 1982 році вона уклала шлюб зі [PERSON], який помер [INFO]. З моменту укладення шлюбу вона постійно проживала з чоловіком та своєю донькою інвалідом І групи [PERSON]. у будинку [ADDRESS] у м. Корсунь-Шевченківський. У 1996 році померлий надав заповіт, про що знали багато людей та [PERSON], який є рідним сином померлого від першого шлюбу. За десять днів до смерті її чоловік, в присутності свідків, повідомив, що все майно, що залишиться після його смерті, повинно перейти до неї, що він намагався оформити нотаріально, але його тяжкий стан здоров'я не дав це зробити. Після смерті чоловіка відкрилась спадщина. Після похорон чоловіка їй стало відомо від брата покійного - [PERSON] та сусідів самого [PERSON]., що є заповіт, складений пізніше, яким померлий [PERSON]. заповідав усе майно [PERSON]. При з'ясуванні цих обставин, їй стало відомо від громадян, що заповіт померлий склав під тиском відповідача, проти своєї волі, про що сказати їй він не міг, оскільки боявся виконання погроз з боку відповідача. Частина 2 ст. 1257 ЦК України визначено, що суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Слід зазначити і те, що за весь час спільного проживання її зі [PERSON], відповідач ніколи не допомагав своєму батькові, який потребував сторонньої допомоги. Враховуючи викладене, звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним заповіт [NUMBER], складений [PERSON]. на користь свого сина [PERSON]., посвідчений приватним нотаріусом [PERSON]. у 2006 році. В ході судового засідання представники позивача змінили підставу позову, а саме: просили визнати заповіт недійсним з тих причин, що померлий [PERSON]., який внаслідок хронічного захворювання очей, мав дуже поганий зір, за станом свого здоров'я не міг сам, без сторонньої допомоги дістатися нотаріальної контори та прочитати і підписати складений заповіт. В судовому засіданні представник позивача вимоги позивача [PERSON] підтримав повністю. Прокурор Корсунь-Шевченківського району підтримав позицію представника позивача та просив суд задоволити позов. Відповідач [PERSON] та його представник, по причині неявки яких судові засідання неодноразово відкладались, про час і місце судового засідання 30 жовтня 2008 року були повідомлені завчасно та належним чином, як того вимагає п. 5 ст. 74 ЦПК України, про що свідчать поштові повідомлення про отримання ними судових повісток, приєднаних до матеріалів справи, в судове засідання не з'явилися і причину своєї неявки суду не повідомили. Враховуючи те, що вони два рази поспіль не з'явилися в судове засідання, причин своєї неявки не повідомили, заяв про слухання справи у їх відсутність суду не надіслали, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] та його представник зловживають своїм процесуальним правом, вважає, в судове засідання не з'явилися без поважних причин, а тому їх неявка не є перешкодою для розгляду даної справи. Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - приватний нотаріус [PERSON]. в судове засідання не з'явилася по невідомій суду причині, хоча про день, час та місце слухання справи була повідомлена завчасно та належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про отримання нею судової повістки. Суд вважає за можливе розглянути справу по суті у її відсутність. З огляду на вищенаведене, зі згоди представника позивача, суд, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Розглянувши позов в межах заявлених вимог, вислухавши представника позивача [PERSON]., прокурора, свідків, дослідивши та оцінивши всі наявні докази у справі в їх сукупності, суд вважає, що позов не обґрунтований, а тому до задоволення не підлягає. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 57 та ст. 60 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено матеріалами справи, [INFO] помер [PERSON]., що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 25.11.2006 року відділом РАЦС Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції Черкаської області. 23.04.2004 року, померлий на випадок своєї смерті, склав заповіт, відповідно до якого все своє майно заповів своєму синові від першого шлюбу [PERSON]. Підтвердженням цього є копія заповіту, завірена приватним нотаріусом [PERSON]., Серії [NUMBER], який зареєстровано в реєстрі за № 643. В січні 2007 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання зазначеного заповіту недійсним з тих причин, що померлий [PERSON]., внаслідок тиску на нього сином [PERSON], склав на користь останнього заповіт. В ході судового розгляду підстава позову представниками позивача була змінена, а саме: заповіт просили визнати недійсним так як [PERSON]., який внаслідок хронічного захворювання очей, мав дуже поганий зір, за станом свого здоров'я не міг сам, без сторонньої допомоги дістатися нотаріальної контори і тим більше прочитати і підписати складений заповіт. Будучи допитаною в ході судового засідання, третя особа - приватний нотаріус [PERSON]. зазначила, що померлий [PERSON]. для оформлення заповіту та доручення прийшов до неї в контору, прочитав та підписав складені нею зазначені вище документи без всілякої допомоги. При цьому, вона роз'яснила [PERSON], що його дружина буде мати обов'язкову частину у спадщині, на що він відповів, що будинок будував він зі своєю першою дружиною і хоче, щоб все це належало його сину. Якихось скарг на поганий зір та прохань в зв'язку з цим не заявляв, а його поведінка та орієнтування в приміщенні контори не давали підстав вважати чи припустити, що він не бачить куди йде, що читає та підписує. Відповідно до висновку проведеної за матеріалами справи комісійної судово-медичної експертизи № 05к від 15.01.2008 року, померлий [PERSON]. на протязі тривалого часу страждав на хронічне захворювання - центральну дисплазію - дегенерацію сітківки обох очей з гостротою зору 0,05 правого і 0,2 лівого ока. При вказаному захворюванні очей корекція гостроти зору за допомогою окулярів до покращення зору не приводить. Можливість ознайомлення (читання) текстів написаних, або надрукованих стандартним шрифтом малоймовірна. Керування автомобілем взагалі, а тим більше в умовах міста з вказаними захворюваннями очей і також головного мозку у [PERSON]. виключається. Факт хвороби очей у [PERSON]. підтвердив також допитаний в якості свідка лікар-окуліст Корсунь-Шевченківської ЦРЛ [PERSON] Який в своїх поясненнях також підтвердив те, що дане захворювання не позбавляло [PERSON]. можливості самостійно пересуватись в знайомій йому обстановці. Зазначену обставину, а саме: те що [PERSON]. мав достатній зір для того щоб вільно, без сторонньої допомоги вести спосіб життя зрячої людини, а саме: вдома виконувати всю роботу по господарству, чого не заперечувала і позивач, майструвати, ходити до лікарні та в місто на ринок, лагодити та керувати автомобілем, підтвердили також свідки [PERSON], [PERSON]. та [PERSON]. Окрім цього вказані свідки зазначили, що померлий мав намір на випадок своєї смерті скласти заповіт на користь свого сина від першого шлюбу - відповідача по справі [PERSON]. В ході судового розгляду справи, позивач та її представники не надали суду доказів, які б підтверджували їхні пояснення про те, що померлий [PERSON]. мав намір скласти заповіт саме на позивача [PERSON]., а не на сина - відповідача [PERSON]. Позивач та її представники також не надали доказів, які б переконали суд в тому, що [PERSON]. за станом свого здоров'я був позбавлений можливості самостійно дістатися нотаріальної контори та виконати всі дії по оформленню заповіту. Чого також не спростовують висновки комісійної судово-медичної експертизи, відповідно до яких можливість ознайомлення (читання) текстів написаних, або надрукованих стандартним шрифтом малоймовірна, тобто експерти не дали однозначного висновку про те, що померлий взагалі не міг читати та писати. Щодо надання інших доказів, як то допит експерта, проведення інших експертиз, виклик свідків, які б підтвердили позовні вимоги, представник позивача [PERSON] заявив, що в справі достатньо доказів для вирішення її по суті на користь позивача. З огляду на вище викладене, суд, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши всі наявні у справі докази та оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, прийшов до висновку, що позивач та її представники не довели в судовому засіданні ті обставини, що заповіт складений 23.04.2004 року [PERSON] та посвідчений приватним нотаріусом [PERSON]. не відповідає вимогам чинного законодавства та не міг бути оформленим померлим [PERSON] через незадовільний стан свого здоров'я. Таким чином, позивач та її представники не усунули суперечності між своїми твердженнями щодо предмета спору та доказами, добутими в судовому засіданні, тобто не довели та не переконали суд у достовірності обставин справи та обґрунтованості своїх вимог. Враховуючи вищевикладене та те, що відповідно до ч. 4 ст. 60 доказування обставин, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір не може ґрунтуватися на припущеннях, суд вважає, що в позовних вимогах позивача слід відмовити повністю. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed