Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-28 00:00:00

Позивачі звернулись з даним позовом до відповідача, обґрунтувавши його тим, що 26 вересня 2006 року, близько 22 год. 30 хв. відповідач, знаходячись у стані алкогольного сп»яніння, керуючи автомобілем ВАЗ-2105, державний номер [NUMBER], який належить йому на праві власності, рухаючись по вул..Кірова у м.Кіровограді в районі зупинки громадського транспорту на перехресті з пр..Комуністичним, грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху України, в результаті чого допустив наїзд на його матір [PERSON], яка переходила проїжджу частину. В результаті наїзду його мати отримала тілесні ушкодження, в результаті яких померла в лікарні. По даному факту відносно відповідача [PERSON] була порушена кримінальна справа, яка закрита внаслідок амністії. В зв»язку з загибеллю матері позивачі зазнали моральних страждань, які виразились в тому, що [PERSON] втратив рідну матір, на його утриманні залишився дідусь [PERSON]., інвалід війни другої групи, який також страждає від загибелі своєї дочки, так як остання приділяла йому багато уваги, оскільки у нього є тяжкий хронічний розлад і він потребує постійного стороннього нагляду. Просять стягнути з відповідача на користь позивачів спричинену їм моральну шкоду в сумі 50000 грн. кожному та судові витрати по справі. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач та його представник в судове засідання з'явились, позов не визнали, пояснили, що 26.09.2006 року факт ДТП та наїзд на [PERSON]. з участю [PERSON] на вул.Кірова в м.Кіровограді не зафіксовано. Автомобілем ВАЗ-2105, державний номер [NUMBER], відповідач ніколи не керував та не мав у власності. Крім того, спричинення позивачу [PERSON]. моральної шкоди в позовній заяві є необґрунтованим. Просять відмовити позивачам в задоволенні позову повністю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 грудня 2006 року, близько 19 год. 15 хв. відповідач, знаходячись у стані алкогольного сп»яніння, керуючи автомобілем марки ВАЗ-2105, державний номер [NUMBER], який належить йому на праві приватної власності, рухаючись по вул..Кірова у м.Кіровограді зі сторони вул.Єгорова в напрямку вул.Башкірська на перехресті з пр.Комуністичним, грубо порушив п.п. 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України, в результаті чого допустив наїзд на пішохода [PERSON], яка переходила проїжджу частину. В результаті наїзду пішоходу [PERSON]. були заподіяні тілесні ушкодження, які згідно висновку СМЕ № 18 від 25.01.2007 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент заподіяння, в результаті яких [PERSON]. 31 грудня 2006 року померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 03.01.2007 року, актовий запис № 26 (а.с. 7). Згідно постанови Ленінського районного суду м.Кіровограда від 28 серпня 2007 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст.1 п. «б» Закону України «Про амністію» від 19 квітня 2007 року, який набрав чинності з 9 червня 2007 року, а провадження у кримінальній справі за звинуваченням [PERSON] за ч.2 ст.286 КК України закрито. Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об»єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров»я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров"я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. Судом встановлено, що дії відповідача призвели до моральних страждань позивача [PERSON], однак враховуючи характер і обсяг страждань позивача, тривалість заподіяння шкоди та істотність вимушених змін у життєвих стосунках, стан його здоров"я, суд вважає, що відшкодуванню підлягає моральна шкода в розмірі 25000 грн. В частині відшкодування моральної шкоди в сумі 50000 грн. позивачу [PERSON]. позов задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до рішення Ленінського районного суду м.Кіровограда від 20 вересня 2007 року [PERSON] визнано недієздатним, оскільки він страждає хронічним психічним захворюванням у формі шизофренії, за своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій та розумно керувати ними. Крім того, позивачем не надано достатньо доказів заподіяння відповідачем моральних страждань [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: partial