Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-24 00:00:00

Борщівська станція технічного обслуговування відкритого акціонерного товариства «Тернопільавто» звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення 2888,20 грн., як оплату за виконану роботу, а саме, встановлення додаткового обладнання на автомобіль ВАЗ 2107, що належить відповідачу, посилаючись на те, що з 29 грудня 2007 року відповідач обіцяє розрахуватися, однак гроші не повертає. Представник позивача Мандзюк В.Б. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив, що автомобіль ВАЗ 2107 реєстраційний [NUMBER] відповідач придбав через менеджера Борщівської станції технічного обслуговування і відразу уклав угоду про встановлення на автомобіль додаткового обладнання. Угода була оформлена наказом-нарядом 25 грудня 2007 року. 29 грудня відповідач вніс аванс у сумі 1010 грн. і того ж дня, забравши автомобіль, зобов»язався письмово до 1 лютого 2008 року оплатити суму вартості виконаних робіт, що залишилася. З 1 лютого 2008 року керівництво станції неодноразово телефонували, писали СМС, надсилали поштою повідомлення відповідачу. З»явившись на станцію 29 лютого, [PERSON] пообіцяв внести кошти до 3 березня 2008 року, але так і не прийшов, і гроші не приніс. Відповідач [PERSON], будучи належно повідомленим про час та місце слухання справи, в зал судового засідання не з”явився. Про причини неявки суд не повідомив. Представник позивача не заперечує проти вирішення справи у відсутності відповідача. А тому суд ухвалив слухання справи проводити у відсутності відповідача, провівши заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, докази, надані позивачем, вважає, що вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Борщівська станція технічного обслуговування відкритого акціонерного товариства «Тернопільавто» у відповідності до Статуту, зареєстрованого 27 червня 2001 року, створена і діє відповідно до рішення загальних зборів акціонерного товариства «Тернопільавто» (протокол № 1) і є правонаступником структурного підрозділу АТ «Тернопільавто». Предметом діяльності підприємства є сервісне обслуговування та ремонт транспортних засобів, торгівля транспортними засобами, обладнанням, запасними частинами до них, автоприладдям, матеріалами, товарами народного споживання та інше. Згідно наряду-заказу № 856 від 25 грудня 2007 року Борщівською станцією технічного обслуговування надано послуги, а саме, на автомобіль ВАЗ 2107, що належить відповідачу [PERSON], встановлено додаткове обладнання на суму 3898,20 грн. 29 грудня 2007 року, що слідує з того ж наказу наряду, відповідач провів часткову оплату - вніс аванс в сумі 1010 грн. Суму 2888,20 грн., що залишилася, відповідач зобов»язався оплатити до 1 лютого 2008 року, про що написав розписку в тому ж таки наказі-наряді в графі «отримано в кінцевий розрахунок» Відповідно до ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов”язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов»язується прийняти та оплатити виконану роботу. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що саме через неї, як менеджера з продажу автомобілів, відповідач [PERSON] придбав автомобіль ВАЗ 2107 реєстраційний [NUMBER]. Відразу, не забираючи автомобіля, відповідач уклав угоду з позивачем про встановлення на автомобіль додаткового обладнання. Роботу працівники станції технічного обслуговування виколали у передбачені угодою строку. Так як закінчувався рік і відповідач завірив, написавши розписку, що поверне кошти по оплаті роботи, керівництво СТО віддало автомобіль відповідачу. Однак останній виявився недобросовісним громадянином. Свідок [PERSON] підтвердив в судовому засіданні свідчення свідка [PERSON] та додатково вказав, що особисто не раз розмовляв із відповідачем, той обіцяв повернути кошти, але все залишалася на рівні обіцянки. Відповідачем [PERSON] не виконуються зобов”язання по оплаті виконаної роботи. 17 березня 2008 року позивачем надіслана відповідачу письмово претензія про повернення боргу до 25 березня 2008 року. Згідно ст.ст.526,530 ЦК України зобов”язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства і в установлений строк відповідно до умов договору. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що право позивача порушене і підлягяє захисту, а тому позовні вимоги слід задовольнити повністю, стягнути з відповідача [PERSON] в користь позивача заборгованість по оплаті виконаних робіт за договором підряду у сумі 2888,20 грн. Судові витрати, понесені позивачем, слід стягнути з відповідача. На підставі ст.ст.526,530,837,843,854,865 ЦК України,

Outcome: approved