overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-18 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про визнання громадянки [PERSON] [INFO]померлою, з тих підстав що в 2005 році [PERSON] . вийшла з будинку [ADDRESS] , в якому проживала, не маючи при собі ані документації, ані грошей та зникла в невідомому напрямку. 01.07.2005 року заявник звернувся до Білозерського РВ УМВС України в Херсонській області із заявою про розшук своєї матері, але відомості про [PERSON] . відсутні на протязі трьох років. Заявник вважає, що якби його матір була жива, вона б неодмінно знайшла можливість повідомити про себе. На теперішній час місце знаходження [PERSON]. не відоме. Оскільки оголошення [PERSON]. померлою необхідно для визначення порядку подальшого користування її майном, заявник змушений був звернутися до суду з даною заявою. Просить визнати [PERSON], [INFO]померлою. У судовому засіданні заявник підтримав заявлені вимоги. Представник зацікавленої особи Широкобалківська сільської ради Білозерського району Херсонської області в судове засідання з'явився, заявлені вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Представник зацікавленої особи відділу РАЦС Білозерського районного управління юстиції не з'явилася в судове засідання, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали, суд вважає заявлені вимоги законними та обґрунтованими з наступних підстав: Згідно ст.46 ЦК України, громадянин може бути у судовому порядку оголошений померлим, якщо на протязі трьох років по місцю його постійного мешкання немає ніяких відомостей про місце його знаходження. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 09.06.1970 року Рассвітською сільською радою Монроусовського району Курганської області Російської Федерації, [PERSON] являється рідним сином [PERSON]. Відповідно до довідки № 39/9067 від 01.07.2008 року виданої Білозерським РВ УМВС України в Херсонській області, 01.07.2005 року [PERSON] . звернувся до Білозерського РВ УМВС України в Херсонській області із заявою про розшук його матері [PERSON]., [INFO], що мешкала за адресою: [ADDRESS] . Місце знаходження [PERSON]. до теперішнього часу не встановлено. Згідно посвідчення серії [NUMBER] від 24.11.2003 року виданого ПФУ управління в Білозерському районі Херсонської області, [PERSON] являється пенсіонером за віком. Відповідно до довідки від 04.02.2008р. №274/05 ПФУ управління в Білозерському районі Херсонської області, [PERSON] [INFO] . мешканці с.Софіївка пенсія виплачена по 30 червня 2005року. Таким чином суд вважає встановленим відсутність відомостей про місце знаходження [PERSON] , [INFO] протягом встановленого законом часу, що дає можливість оголосити її померлою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-18 00:00:00

Позивач звернувся з вказаним позовом до суду, мотивуючи його тим, що від 24.01.2008 року за [PERSON]. та [PERSON] . було визнано право власності в рівних частинах кожному на житлову будівлю з надвірними будівлями, розташовану по [ADDRESS] 03.04.2008 року позивач зареєстрував право спільної часткової власності на &frac12; частину даного житлового будинку. У зв'язку з тим, що будинок не поділений в натурі, [PERSON] . не має можливості розпоряджатися своєю часткою на власний розсуд, у зв'язку з чим був змушений звернутися до суду. Просить розділити в натурі житловий будинок, що знаходиться за адресою:[ADDRESS], виділивши йому приміщення, визначені в технічному паспорті: літ «А» ІІ (сіни), &frac12; частину приміщення літ. «А» 1 (кухня), літ. «А» 2 (житлова кімната), літ. «А» 3 (житлова кімната) та надвірні будівлі і господарські споруди у відповідності до висновків експертів. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала, проти задоволення позову не заперечувала. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, встановив наступне: Відповідно до рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 24.01.2008 року за сторонами визнано право власності в рівних частинах кожному на житлову будівлю з надвірними будівлями, розташовану в [ADDRESS] Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 99/08 від 11.08.2008 року можливі два варіанти поділу домоволодіння [ADDRESS] : перший варіант поділу: І частина - дійсна вартість виділеної частини дорівнює 19709 грн., що становить 53/100 частини домобудівлі, ІІ частина - дійсна вартість виділеної частини дорівнює 17440 грн., що становить 47/100 частини домобудівлі; другий варіант поділу: І частина - дійсна вартість виділеної частини дорівнює 19134 грн., що становить 52/100 частини домобудівлі, ІІ частина - дійсна вартість виділеної частини дорівнює 18015 грн., що становить 48/100 частини домобудівлі. Відповідно до ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ст. 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпоряджатися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Згідно ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Враховуючи вищевказане, суд доходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню за першим варіантом можливого розподілу домоволодіння.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-18 00:00:00

ВАТ «Акціонерна компанія Вінницяобленерго» в особі Чернівецьких електричних мереж (надалі - Позивач) звернулася в районний суд з позовом до [PERSON] (надалі - Відповідач) про відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1997 року №1357 (надалі - Правила) в сумі 2746,36 грн. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що відповідач допустив порушення Правил, внаслідок якого енергопостачальній організації заподіяно збитки в зазначеному розмірі. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач Звірик П.Д., якому роз'яснено правові наслідки відповідної процесуальної дії, позов визнав і не заперечує проти його задоволення. Згідно з ст. 130, 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач є споживачем електричної енергії на підставі договору №709407 та зобов'язаний виконувати Правила користування електричною енергією для населення, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26.07.1999 року. В результаті перевірки, проведеної представниками позивача виявлено порушення споживачем п. 2.7 Правил, вчинене шляхом підключення навантаження поза приладом обліку електроенергії. Таким чином спожита електроенергія не обліковувалась і не оплачувалась. Факт порушення підтверджується актом №013091 від 23 січня 2008 року, пояснення самого відповідача. Сума позову визначена відповідно до Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил, затвердженої постановою НКРЕ від 22 листопада 1999 року (надалі - Методика) та дорівнює 2746 грн. 36 коп. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачені ним судові витрати в розмірі 81 грн. На підставі ст. 526, 610, 611 п. 4, 623, 714 ЦК України, п. 42, 48, 53 Правил, п. 6 Методики,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-18 00:00:00

Ліванська Р.М. звернулася до районного суду з позовом про стягнення аліментів на неповнолітню дитину в твердій грошовій сумі, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем мають дитину - сина[PERSON],[INFO], який перебуває на її утриманні, а відповідач участі у вихованні дитини не бере та не надає матеріальної допомоги на його утримання. В судовому засіданні позивачка змінила позовні вимоги - в письмовій заяві суду зазначає про те, що відповідач згідно з рішенням суду сплачує аліменти на утримання дитини в розмірі 150 грн. на місяць, чого недостатньо у зв'язку з тим, що дитина часто хворіє та ходить у дитячий садок. Далі просить змінити розмір стягуваних з відповідача аліментів шляхом їх стягнення в твердій грошовій сумі, що дорівнює 250 грн. на місяць. Відповідач [PERSON] позов не визнав та суду пояснив, що згідно з рішенням суду він сплачує аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини всіх видів його заробітку, але у зв'язку з відсутністю заробітку фактично сплачував 30% прожиткового мінімуму для дитини. Зараз має намір влаштуватися на роботу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Як встановлено судом, 16 листопада 2003 року в сторін народилася дитина - син Ліванський Олег Григорович. Дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Згідно з постановою Чернівецького районного суду від 24 червня 2004 року з відповідача на користь позивачки стягувались аліменти на утримання дитини в розмірі 50 грн. щомісячно. Рішенням Чернівецького районного суду від 12 липня 2007 року розмір аліментів змінено - постановлено стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Позивачкою не доведено й по справі на встановлено будь-яких обставин, які б відповідно до ст. 192 СК України могли бути підставою для зміни розміру стягуваних з відповідача аліментів - з часу присудження аліментів рішенням суду від 12 липня 2007 року не змінилися ні матеріальний, ні сімейний стан сторін, ані їх стан здоров'я. За таких обставин суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. На підставі ст. 192 СК України,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про стягнення суми недоврахованої електроенергії в розмірі 275,82 грн., посилаючись на те, що він є споживачем електричної енергії [ADDRESS]. 28.05.2006 р. при перевірці приладів обліку, контролерами Ясинуватського РЕМ у нього виявлено порушення Правил користування електроенергією для населення (зрив пломби Держстандарту на розрахунковому приладі обліку), про що складено акт, нарахована сума збитків в розмірі 275 грн. 82 коп. Просить стягнути з відповідача суму збитків за порушення ПКЕЕ для населення в розмірі 275,82 грн., а також відшкодувати 30 грн. сплачених за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Представник позивача в судовому засіданні просила позов задовольнити, винести заочне рішення, крім того, пояснила, що лицевий рахунок відкрито на [PERSON], однак відповідач до РЕСу з заявою про відкриття лицевого рахунку на його ім'я не звертався. Відповідач в судове засідання не з'явився про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. Судом встановлено, що 28.05.2006 р. представниками позивача [ADDRESS] встановлено порушення правил користування електричною енергією у виді зриву пломби Держстандарту на розрахунковому приладі обліку, про що складено акт. На підставі акту про порушення Правил користування електричною енергією для населення від 28.05.2006 р. електропостачальником згідно Правил та Методики, розраховано розмір завданих збитків за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії за кількістю днів до дня виявлення порушення і нараховано розмір збитків, що складають суму 275,82 грн. Відповідач [PERSON] зареєстрований [ADDRESS] (а.с. 21) і доказів, що він проживає [ADDRESS] суду не надано. Житловий будинок [ADDRESS] належить [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO]. Крім того, згідно даних спадкового реєстру після смерті [PERSON], померлої [INFO] до Ясинуватської державної контори з заявою про прийняття та видачу свідоцтва за законом ніхто не звертався, свідоцтво про право на спадщину не видавалось, заповіт від імені [PERSON] Ясинуватської нотаріальною конторою не посвідчувався. Відповідно до п. 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. № 1357 (далі Правил) споживач електричної енергії зобов'язаний дотримуватись вимог договору, забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі, оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору. Відповідно до п. 48 Правил, споживач електричної енергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення правил користування електроенергією, пошкодження приладу обліку. Оскільки доказів, що [PERSON] є споживачем електричної енергії не надано, тому суд вважає що задоволені позову слід відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-18 00:00:00

[INFO] помер [PERSON]. після його смерті відкрилась спадщина на будинковолодіння [ADDRESS] та грошові заощадження на рахунку [NUMBER] в Смілянському філії-відділенні Ощадбанку №3276/035. [PERSON], посилаючись на те, що він після смерті батька прийняв спадщину, але не може оформити на себе спадкове майно оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинковолодіння, звернувся в суд з позовом до Смілянської міської ради про визнання за ним права власності на спадкове майно. Представник відповідача проти позову не заперечує. Судом встановлено, що [PERSON] правомірно володів будинковолодінням [ADDRESS]. Після його смерті спадщину успадкував позивач, так як постійно проживав з спадкодавцем на час відкриття спадщини, проте у встановлений законом строк в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини не подав, оскільки був відсутній правовстановлюючий документ. Приймаючи до уваги, що [PERSON]. прийняв спадщину, тому за ним повинно бути визнано право власності на це спадкове майно. На підставі наведеного, ст.ст.1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-18 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач від позову не відмовилась, підтримала і пояснила, що шлюб розпався тому, вона і чоловік перестали розуміти один одного, шлюбні відносини не підтримуються. Неповнолітня дочка [PERSON] [INFO] проживає з позивачем. Примирення між ними неможливе. У зв'язку з неявкою відповідача просить суд провести заочний розгляд справи і винести рішення. Відповідач по справі про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, в засідання не з'явився . Відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Заслухавши пояснення позивача, та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Як встановлено в ході судового засідання, сторони зареєстрували шлюб 02.11.2002 року у виконкомі Сеньківської сільради Городнянського району, Чернігівської області за актовим записом [NUMBER]про що свідчить свідоцтво про одруження . ) Сімейні відносини подружжя фактично припинило, відновлювати стосунки позивач немає наміру. Примирення між сторонами неможливе. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до свого чоловіка - [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання в розмірі ј усіх видів його доходу посилаючись на те, що з квітня 2008 року вона з відповідачем разом не живе, їх дитина - [PERSON], [INFO] року проживає з нею, вона не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча має для цього можливість, так як працює і отримує стабільну заробітну платню. Відповідач позов не визнав і пояснив, що зараз судом також розглядається справа за позовом [PERSON] до нього про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, і в разі задоволення обох позовів та стягнення з нього аліментів в загальному розмірі Ѕ частини його доходу, в нього майже не залишиться коштів на життя. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 01 вересня 2006 року і мають від шлюбу неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] року народження. З квітня 2008 року сторони припинили шлюбні відносини, мешкають окремо, сумісного господарства не ведуть. Дитина мешкає з позивачкою і повністю знаходиться на її утриманні. Позивачка не працює, знаходиться в відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років. Відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги на її утримання, хоча працює, і має для цього матеріальну можливість, оскільки отримує заробітну плату в середньому розмірі 1000 грн. на місяць. Виходячи з того, що за умови стягнення з відповідача аліментів на утримання також неповнолітньої дитини в розмірі ј частини його доходу, що становитиме 250 грн. на місяць, і в зв'язку з необхідністю забезпечення відповідачу прожиткового мінімуму, суд вважає за можливе стягнути з нього на користь позивачки аліменти на дружину в розмірі 185 грн. на місяць до досягнення дитиною віку 3 - х років. Також, на відповідача слід покласти і обов'язок сплатити судові витрати по справі, а також стягнути з нього на користь позивачки понесені нею витрати на правову допомогу в розмірі 200 грн., що підтверджуються квитанцією про їх сплату. Відповідно до ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 224 - 226 ЦПК України, ст. 75 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до своєї дружини - [PERSON] про оспорювання його батьківства стосовно дитини - [PERSON], [INFO] року народження, посилаючись на те, що з січня 2004 року він фактично припинив шлюбні стосунки з відповідачкою, з цього часу вони мешкають окремо, статевих стосунків між ними до припинення шлюбу тривалий час не було. Йому відомо, що в той час, коли відповідачка завагітніла, вона підтримувала стосунки з іншим чоловіком, тому позивач вважає, що він не може бути батьком народженої дитини. В судовому засіданні позивач позов підтримав. В судове засідання 19 серпня 2008 року позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений судовою повісткою, яку йому було надіслано поштою рекомендованим листом, та телефонограмою. Заяви про відкладення розгляду справи від позивача до суду не надходило. За наведених обставин суд вважає за можливе розглянути справу в його відсутність. Відповідачка позов не визнала і пояснила, що батьком їх дитини є саме позивач, оскільки в лютому 2004 року вона хоч і не жила разом з позивачем, але періодично мала з ним статеві стосунки і завагітніла, а потім і народила дитину саме від позивача. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, оцінив надані сторонами докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 08 липня 2000 року (а.с. 5) і від спільного життя мають сина - [PERSON], [INFO] року народження (а.с.6). Та обставина, що позивач є батьком дитини - [PERSON], [INFO] року, підтверджується висновком судово - молекулярно - генетичної експертизи № 1 від 12 березня 2008 року, відповідно до якого вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] становить не менше 99,99% (а.с. 92 - 95). Відповідно до ч. 2 ст. 136 СК України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. За наведених обставин суд вважає, що матеріалами справи повністю доведене кровне споріднення позивач та його сина - [PERSON], [INFO] року, і тому в задоволенні заявленого позову слід відмовити. Відповідно до ст. ст. 10, 15, 88, 209, 212, 215 ЦПК України, ст. 136 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-18 00:00:00

Позивачка [PERSON], звернувшись до суду з даним позовом до Бранепільської сільської ради, просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS], посилаючись на те, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON], якому спільно з нею на праві спільної сумісної власності належав вказаний будинок. При житті чоловік не оформив документи про право власності на будинок. Коли вона звернулась до Богуславської районної державної нотаріальної контори із заявою про оформлення спадщини, щоб отримати документи про право власності, то їй було відмовлено з тих підстав, що відсутній факт належності померлому правовстановлюючого документу на нерухоме майно. Так як вона позбавлена можливості в адміністративному порядку встановити за собою право власності на будинок, то просить постановити судове рішення про її право на вищевказане нерухоме майно. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала обґрунтувавши свої вимоги вищенаведеними обставинами. Відповідач свого представника в судове засідання не направив, однак надіслав до суду заяву в якій позов визнав і просив його задовольнити. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Із доданих до позовної заяви доказів вбачається, що позивачка [PERSON] є спадкоємцем на спадщину за законом після смерті її чоловіка [PERSON], який помер [INFO] року. Спадкодавець [PERSON] до дня смерті проживав в житловому будинку [ADDRESS] та був головою двору, що підтверджується довідкою Бранепільської сільської ради № 412 від 17.06.2008 року. Зазначено також в довідці, що позивачка [PERSON] являється спадкоємцем за законом на майно померлого [PERSON] Спадкоємці [PERSON] та [PERSON], відмовились від належних їм часток в спадковому майні на користь позивачки [PERSON], що підтверджується їх заявами посвідченими секретарем Бранепільської сільської ради 18 червня 2008 року. За даними технічного паспорта на житловий будинок по [ADDRESS] у господарстві спадкодавця знаходяться житловий будинок площею 69,2 кв.м., погріб з шийкою, два сараї, літня кухня, убиральня, огорожа, ворота з хвірткою та колодязь питний, загальна інвентаризаційна вартість яких становить 43609 грн. Відповідно до ст. 60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Частки подружжя у спільному майні є рівними у відповідності до ч. 1 ст. 70 СК України. Тому позивачка має право власності на половину житлового будинку по [ADDRESS], як один з подружжя. На другу половину будинку вона набуває право власності у відповідності до ст. 1261 ЦК України як спадкоємець за законом після смерті [PERSON] Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є підстави для постановлення рішення про задоволення позову. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved