Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-10 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернувся до Крюківського районного суду з позовною заявою та прохав винести рішення про відновлення його права на приватизацію в складі родини та зобов'язати УЖКГ виконкому міської ради внести зміни у свідоцтво з виділенням його частини. В обґрунтування заявлених вимог пояснив, що влітку 2008 р. йому стало відомо, що в 1997 р. його родина приватизувала квартиру [ADDRESS] на склад сім'ї дві особи. Починаючи з 1979 р. він був постійно прописаний за даною адресою, але участі в приватизації не приймав. В судовому засіданні позивач змінив позовні вимоги та прохав ухвалити рішення, яким визнати приватизацію недійсною та скасувати свідоцтво про приватизацію. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 03 листопада 2008 року до участі в справі в якості співвідповідача залучені [PERSON]. та [PERSON]. Позивач [PERSON]. в судовому засіданні підтримав змінені позовні вимоги та прохав ухвалити рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача УЖКГ Кременчуцького міськвиконкому проти задоволення позовних вимог не заперечує, вважає, що помилки УЖКГ не було тому що в приватизації могли прийняти участь тільки громадяни України. Співвідповідач [PERSON]. в судовому засіданні не заперечує проти задоволення позовних вимог та пояснив, що йому невідомо чому позивач не зазначений у свідоцтві, хоча заява була подана на всіх членів сім'ї Співвідповідач [PERSON]. в судовому засіданні не заперечує проти задоволення позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, співвідповідачів, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи та докази на які посилається позивач, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] з 1979 року прописані в [ADDRESS] . УЖКГ Кременчуцького міськвиконкому згідно розпорядження № 13632\1 від 14 лютого 1997 р. видано [PERSON]. та [PERSON]. свідоцтво право власності на житло на [ADDRESS] , відповідно до якого дана квартира належить їм на праві спільної сумісної власності. - 2 - В судовому засіданні встановлено, що 21.12.1996 р. наймачі квартири [NUMBER] звернулися до органу приватизації з заявою про передачу у приватну власність квартири [ADDRESS] . В заяві були зазначені три особи, які на той час були прописані за даною адресою. Відповідно до довідки № 2683 від 28.12.1996 року ЖЕД за даною адресою були зареєстровані [PERSON]., [PERSON]. та [PERSON]. з 1979 року. Позивач [PERSON] . отримав паспорт громадянина України 12 січня 1999 року. Ні відповідачем, ні співвідповідачем в судовому засіданні не заявлялось клопотання про застосування строків позовної давності. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіння, користування, розпорядження своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Україна гарантує піклування та захист своїм громадянам, які перебувають за її межами. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду та Положення про порядок передачі квартир у власність громадян, затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу № 56 від 15.09.1992 р. житло передається у власність громадян України, які постійно проживають у квартирі або за якими зберігається право на житло. Судом встановлено, що дійсно позивач [PERSON]. на час приватизації квартири знаходився за межами України, працюючи в якості віце-президента Російського благодійного фонду «Відродження» та перебував на території Росії, права на житло не позбавлявся, був постійно прописаний за даною адресою [ADDRESS] Право на приватизацію квартири не скористався, про приватизацію квартири дізнався влітку 2008 року. Даний факт не заперечується співвідповідачами. На підставі викладеного, суд вважає, що позовна заява [PERSON] . обґрунтована та підлягає задоволенню.

Outcome: approved