overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

В своїй заяві [PERSON] просив постановити рішення суду про встановлення факту належності йому трудової книжки та диплому про закінчення Тернопільського державного медичного інституту на прізвище « [INFO] » [PERSON]. Обгрунтовуючи свої вимоги заявник посилався на те, що в даний час він звернувся в управління Пенсійного фонду України в Підволочиському районі по питанню призначення пенсії. Однак йому відмовлено в прийнятті заяви по тих підставах, що в його правовстановлюючих документах по різному записано його прізвище : в одних [PERSON], в інших « [INFO] » [PERSON] иі паспорті та свідоцтві про налсз народився ом та трудової книжки, виданої колгоспом ім. Б. Хмельницького на прізвище [PERSON] належить йому - [PERSON]. Заявник посилалася на те, що він народився [INFO] в селі Яселко Саноцького району Жешівської області, а проживає в [ADDRESS]. 20 лютого 2008 року Підволочиським районним трудовим архівом йому була видана довідка про роботу в колгоспі ім. Б. Хмельницького, що в селі Магдалівка Підволочиського району Тернопільської області, яка необхідна йому для перерахунку пенсії, однак в ній, а також в трудовій книжці, виданій колгоспом, неправильно записано по - батькові, замість « [INFO]» записано « [INFO]», а так як в усіх інших документах він записаний [INFO], в нього не приймають ці документи в змушений звернутися з даною заявою в суд, так як в позасудовому порядку виправити допущені помилки неможливо. В судовому засіданні представник заявника - [PERSON] заяву підтримала. При цьому доповнила, що в селі заявника всі кликали [PERSON], хоча по документах він [INFO], а тому так записано і в трудовій книжці і в архівній довідці. Представник управління Пенсійного фонду в суд не з'явився, про причину неявки не повідомив, а тому, вислухавши думку представника заявника, яка настоює на вирішенні справи, суд приходить до висновку що справу можна вирішувати в даному судовому засіданні. Вислухавши пояснення представника заявника, свідків, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку що заяву слід задовольнити, виходячи з таких міркувань. Заявник [PERSON] народився в селі Яселко Саноцького району Жешівської області проживає в селі Теклівка Підволочиського району Тернопільської області, хоч зареєстрований в селі Калинівка Жовтневого району Миколаївської області. В паспорті заявника, пенсійному посвідченні, свідоцтві про народження він записаний як [PERSON], а в трудовій книжці та в довідці № 51 від 20. 02. 2008 року, виданій Підволочиським районним трудовим архівом його прізвище помилково записано [PERSON]. Наведені факти свідчать, що при написанні імені батька заявника при заповненні трудової книжки, а також відомостей про роботу в колгоспі була допущена помилка і дані документи належать заявнику. А так як допущені помилки виправити в позасудовому порядку неможливо заяву слід задовольнити . Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

Позивач звернувсь з позовом до суду мотивуючи це тим , що він на належній йому земельній ділянці в період з 1990 року по 1994 рік побудував без відповідного дозволу прибудову до житлового будинку , сарай , гараж , а так як це не порушує права інших осіб просить визнати за ним право власності на дані будівлі. В судовому засіданні позивач підтримав вимоги позову в повному обсязі , посилаючись на обставини , викладені в позовній заяві. Відповідачі позов визнали, звернулись до суду з заявами в яких проти позову не заперечують і просили справу розглядати без їх участі. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку , встановленому ст.174 цього ж Кодексу.Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача , дослідивши письмові матеріали справи , суд вважає , що позов необхідно задовольнити з слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено , що у 1988 році позивач згідно договору купівлі - продажу придбав житловий будинок з надвірними будівлями , що знаходиться по[ADDRESS]. Згодом на належній йому земельній ділянці , що знаходиться по[ADDRESS], самочинно збудував у 1990 році - прибудову до житлового будинку , 1994 році - сарай , без належного дозволу та належно затвердженого проекту .Гараж також збудовано без дозволу , тобто самочинно , попереднім власником у 1962 році. Частиною 1 статті 377 ЦК України передбачено , що до особи , яка придбала житловий будинок , будівлю або споруду , переходить право власності на земельну ділянку , на якій вони розміщені , без зміни її цільового призначення , у розмірах , встановлених договором. Відповідно до ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно , яке самочинно збудоване на ній , якщо це не порушує права інших осіб. Згідно довідки [PERSON] [PERSON] самочинно збудовані будівлі не порушують права громадян , які мешкають поруч (а.с.10). На підставі викладеного , суд вважає , що позов підлягає задоволенню , і за позивачем можливо визнати право власності на самочинно збудовані будівлі. На підставі ч.5 ст.376 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

Позивач звернувсь з позовом до суду мотивуючи це тим , що він на належній йому земельній ділянці у 1985 році без відповідного дозволу побудував сарай та прибудову , тобто самочинно , а так як це не порушує права інших осіб просить визнати за ним право власності на дані будівлі. В судовому засіданні позивач підтримав вимоги позову в повному обсязі , посилаючись на обставини , викладені в позовній заяві. Відповідачі позов визнали, звернулись до суду з заявами в яких проти позову не заперечують і просили справу розглядати без їх участі. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку , встановленому ст.174 цього ж Кодексу.Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача , дослідивши письмові матеріали справи , суд вважає , що позов необхідно задовольнити з слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено , що позивач на належній йому земельній ділянці розташованій по [ADDRESS] у 1985 році , самочинно , без належного дозволу та належно затвердженого проекту збудував сарай та прибудову . Відповідно до ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно , яке самочинно збудоване на ній , якщо це не порушує права інших осіб. Згідно довідки відділу містобудування , архітектури та житлово-комунального господарства [PERSON] самочинно збудовані будівлі не порушують права громадян , які мешкають поруч (а.с.5). На підставі викладеного , суд вважає , що позов підлягає задоволенню , і за позивачем можливо визнати право власності на самочинно збудовані будівлі. На підставі ч.5 ст.376 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

04.09.2008 року до Тельманівського районного суду Донецької області звернувся [PERSON] із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що в зв'язку з оформленням пенсії за досягненням пенсійного віку, він збирав необхідні документи і виявилося, що в трудовій книжці його прізвище вказано як [PERSON] а має бути [PERSON]Тому, із даною заявою він звернувся до суду і просить визнати факт належності йому трудової книжки, виданої на ім'я - [PERSON] В судовому засіданні [PERSON] на заяві наполягав і пояснив, що 12.09.2008 року йому виповнилось 60 років і він вирішив зібрати документи на оформлення пенсії за віком, але виявилось, що в його трудовій книжці його прізвище вказано як [PERSON] а має бути [PERSON] Заслухавши пояснення заявника, вивчівши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що заявник з 1972 року по 1990 рік працював в колгоспі "Авангард", що підтверджується архівною довідкою [NUMBER]від 23.10.2008 року. Встановлення даного факту має юридичне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

Обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Лубнитеплоенерго» у травні 2008 року звернулося до суду з позовом до [PERSON]про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав і пояснив, що відповідач не виконує зобов'язання по оплаті за спожиту теплову енергію, внаслідок чого у абонента виникла заборгованість за спожиту теплову енергію в сумі 1980,66 грн. за період з серпня 2005 року по травень 2008 року. Просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиту теплову енергію в сумі 1980,66 грн. з віднесенням на рахунок останнього всіх судових витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать розписки про одержання судових повісток, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено: Обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Лубнитеплоенерго» надає послуги з теплопостачання відповідно до статуту вказаного підприємства (а. с. 11). [PERSON]. є користувачем послуг, які надає Обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Лубнитеплоенерго». Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року №630, встановлено зобов'язання споживача вносити щомісяця плату за надані послуги згідно встановлених тарифів (а.с.7). Не виконуючи зобов'язання по оплаті за спожиту теплову енергію, відповідач допустив заборгованість, розмір якої становив на травень 2008 року 1980 грн. 66 коп. Викладене також підтверджується: довідкою - розрахунком заборгованості за спожиту теплову енергію (а.с.4-5) випискою з особового рахунку (а.с.6). Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

Квартирно-експлуатаційний відділ м. Полтава у червні 2008 року звернувся до суду з позовом до [PERSON]про стягнення заборгованості за надання комунальних послуг з теплопостачання. В судовому засіданні представник позивача змінив позовні вимоги і пояснив, що згідно положення про Квартирно-експлуатаційний відділ (далі-КЕВ) м. Полтава та свідоцтва про реєстрацію КЕВ м. Полтава, як суб'єкта господарської діяльності у Збройних силах України, відділу дозволено виробництво та розподілення тепла. До житлового будинку[ADDRESS]здійснюється безперебійне теплопостачання протягом усього опалювального сезону від котельні 12/36, яка розташована по [ADDRESS] та знаходиться на балансі КЕВ м. Полтава. На момент звернення до суду заборгованість відповідача становила 1468,64 грн. 02.10.2008 року відповідач сплатив зазначену суму, але з червня по вересень 2008 року відповідач не сплачував плату за теплопостачання, його заборгованість становить 845,20 грн. Просить стягнути з відповідача заборгованість за надані комунальні послуги з теплопостачання в сумі 845,20 грн. Відповідач з'явився в судове засідання, з позовом не згоден та просить відмовити в його задоволенні, так як не згідний з розрахунками квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтава. Судом встановлено: Згідно положення про Квартирно-експлуатаційний відділ м. Полтава (а.с.4-6) та свідоцтва про реєстрацію КЕВ м. Полтава, як суб'єкта господарської діяльності у Збройних силах України (а.с.8), відділу дозволено виробництво та розподілення тепла. До житлового будинку[ADDRESS]здійснюється теплопостачання протягом опалювального сезону від котельні 12/36, яка розташована по [ADDRESS] та знаходиться на балансі КЕВ м. Полтава (а.с.11). Не виконуючи зобов'язання по оплаті за теплопостачання, відповідач допустив заборгованість, розмір якої становить на 01.10.2008 року 845 грн. 20 коп. Викладене також підтверджується: довідкою - розрахунком заборгованості за опалення (а.с.28). Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернулася у вересні 2008 року до суду з позовом до Сасинівської сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. У судовому засіданні позивач позов підтримала, пояснила, що після смерті її матері [PERSON], яка померла [INFO] , залишилося спадкове майно - земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,5125 га, яка розташована на території Сасинівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області. В даний час не має змоги оформити спадщину, оскільки своєчасно не подала заяву про прийняття спадщини. Строк пропущений в зв'язку з тим, що, хоча мати відповідно до заповіту від 09.02.1994 року, посвідченого секретарем Сасинівської сільської ради, все своє майно заповіла їй, проте ще за життя у власності матері не було житлового будинку та іншого нерухомого майна і вона вважала, що ніякого спадкового майна немає, про існування спадщини у вигляді вказаної земельної ділянки вона дізналася після спливу строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Просить визнати причину пропуску строку для прийняття спадщини поважною та надати додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, письмово повідомив суд про розгляд справи в його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Судом встановлено: [INFO] померла [PERSON](а.с.8). Після смерті [PERSON]. залишилося спадкове майно - земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,5125 га, яка розташована на території Сасинівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області (а.с.6). Відповідно до заповіту від 09.02.1994 року, посвідченого секретарем Сасинівської сільської ради, [PERSON] заповіла все належне їй майно [PERSON](а.с.7). Вказаний заповіт на день смерті не змінювався і не скасовувався. Позивач не знала про існування земельної ділянки, яка належала її матері, а тому вважала, що не мала підстав для звернення з заявою про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори. По цій причині позивач пропустила встановлений шестимісячний строк для прийняття спадщини. Згідно ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви для прийняття спадщини. Суд визнає причину пропуску позивачем строку для прийняття спадщини поважною та вважає необхідним визначити додатковий строк для прийняття спадщини. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав у попередньому судовому засіданні ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

[PERSON]. звернулась до суду з позовом в якому просить позбавити [PERSON]. батьківських прав відносно неповнолітнього сина - [PERSON]., [INFO], обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та дала свідчення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. Відповідач буду допитаним в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти позбавлення батьківських прав відносно його сина [PERSON], [INFO]. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Полтавської районної державної адміністрації до суду не з'явилась, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні і це підтверджується матеріалами справи з 1995 року позивачка проживала в громадянському шлюбі з гр.. [PERSON]. Від даного шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] народження, що підтверджується свідоцтвом про народження від 19.10.2006 року (а.с. 4). Як пояснила у судовому засіданні позивачка і проти цього не заперечував відповідач, шлюб вони фактично припинили з 1998 року і з цього часу проживають окремо. Після фактичного припинення шлюбу [PERSON]. припинив спілкуватися з дитиною, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не проявляє інтересу до її внутрішнього світу, припинив піклуватися про фізичний та духовний розвиток сина. Рішенням виконавчого комітету Щербанівської сільської ради Полтавського району та області № 78 від 26.10.2006 року затверджено рішення опікунської ради від 24.10.2006 року та визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON]відносно його неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. (а.с. 10). Той факт, що [PERSON]. не опікується своїм сином та не виконує своїх батьківських обов'язків в письмових поясненнях підтвердили свідки [PERSON]. (а.с. 11) та [PERSON]. (а.с. 12). Обов'язки батьків, щодо малолітніх дітей передбачені ст.. 150 Сімейного Кодексу України. Відповідно до положень ч.2 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. З огляду на вищевикладене, суд вважає доведеним той факт, що [PERSON] . ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

У вересні 2008 року ВАТ звернулося до суду з цим позовом. Заяву обгрунтовувало тим, що [PERSON] проживаючи в будинку [ADDRESS] порушує Правила користування електричною енергією для населення (далі Правила), а саме не оплачує спожиту електроенергію. Станом на 17.12.2007 р. заборгувала 1210,50 грн. Посилаючись на зазначені обставини ВАТ просило стягнути з відповідачки суму боргу. В ході судового розгляду проведено заміну неналежного відповідача на належного -[PERSON] та [PERSON] В судовому засіданні представник позивача збільшив позовні вимоги і просив стягнути з відповідачів 1249,86 грн. заборгованості за спожиту електроенергію. Відповідач [PERSON] позов заперечив повністю і пояснив, що його взагалі не було в смт.Міжгір'ї останні 4 роки, будинок який йому належить був відключений від електроенергії. Відповідач [PERSON] в суд не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Свідок [PERSON] показав суду, що весною 2008 року на прохання відповідача [PERSON]. він підключив електроенергію до будинку [ADDRESS] Вислухавши пояснення сторін, свідка, перевіривши матеріали в справі суд вважає, що позов до [PERSON]. є підставним, обгрунтовно доведеним і підлягає до задоволення, а вимоги до [PERSON] є безпідставні і у задоволенні таких слід відмовити з наступного. Як убачається із встановлених судом обставин справи, що будинок [ADDRESS] складається із двух квартир: [NUMBER] - [PERSON] і [NUMBER] - [PERSON]. У 2004 році будинок був відключений від електроенергії. Власник квартири [NUMBER] [PERSON] останні 4 роки був відсутній в смт. Міжгір'я. За час відсутності останнього відповідач [PERSON]. самоправно без дозволу [PERSON] користуючись відсутністю такого вселив квартирантів до будинку, підключив електроенергію до своєї квартири при цьому замінивши лічильник, який знаходився в квартирі [NUMBER] [PERSON] Таким чином [PERSON]. користувався електричною енергією, однак за споживання такої оплату не здійснював чим порушував вимоги п.п. 20, 48 ч. 1 Правил та ст. 610 ЦК України. Внаслідок цих порушень відповідач [PERSON]. завдав електропостачальній компанії збитків у вигляді заборгованості за спожиту електроенергію, яка станом на день розгляду справи в суді становить 1249,86 грн. і яку [PERSON]. зобов'язаний відшкодувати. За таких обставин суд приходить до висновку, що вимога позивача до відповідача [PERSON]. є обгрунтовно доведеною і підлягає до задоволення. Натомість із встановлених судом належними доказами обставин справи встановлено, що вимога позивача до відповідача [PERSON] не є доведеною перед судом, оскільки останній не використовував електроенергію і збитків ВАТ не завдав. На підставі ст. 88 ЦПК України з [PERSON]. на користь ВАТ слід стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Старовижівської райспоживспілки про визнання права власності на нерухоме майно, покликаючись на те, що 17.06.2008 року на аукціоні, який проводився в м. Луцьку Волинською облспоживспілкою він придбав приміщення хлібопекарні, яке знаходиться в [ADDRESS]. На виконання умов аукціону між ним та продавцем був укладений договір купівлі-продажу приміщення хлібопекарні, однак по вині продавця - Старовижівської райспоживспілки цей договір до цього часу нотаріально не посвідчений, хоч всі умови договору виконані, зокрема об'єкт переданий йому і кошти згідно договору повністю ним оплачені в сумі 150 тис. грн.. А тому просить визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнати право власності на нього за ним. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві і крім того пояснив, що райспоживспілка зволікала з нотаріальним посвідченням договору купівлі-продажу хлібопекарні. А на даний час пропущені строки для звернення в нотаріальну контору за посвідченням цього договору. Представник відповідача Каменська В.М. позов визнала повністю. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає задоволенню. Так, згідно з ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Як з'ясовано в судовому засіданні з пояснень сторін та вбачається з копії договору купівлі-продажу [PERSON] переміг на аукціоні і згідно договору від 17.06.2008 року, укладеного між ним і Старовижівської райспоживспілкою, купив приміщення хлібопекарні за 150 тис. грн., яке знаходиться в [ADDRESS]. -2- Умови цього договору сторонами виконані, а саме продавець передав приміщення хлібопекарні, а покупець оплатив за нього обумовлену договором суму -150 тис. грн.., що підтверджується копією розписки про приймання-передачу проданого майна та копіями платіжних рахунків і квитанцій про оплату коштів покупцем. З копії претензій і відповіді на неї вбачається, що продавець, Старовижівська райспоживспілка дійсно зволікає з нотаріальним посвідченням цього договору, а тому суд розцінює ці дії як відмову продавця від нотаріального посвідчення договору. З копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно вбачається, що власником приміщення хлібопекарні являється Старовижівська райспоживспілка, яка у відповідності до діючого Статуту Старовижівської райспоживспілки вправі відчужувати основні засоби на підставі рішення зборів Ради райспоживспілки, яка як вбачається з копії протоколу зборів цієї ради від 16.03.2007 року дала дозвіл на реалізацію приміщення хлібопекарні. Враховуючи наведені обставини та у відповідності до положень ч.2 ст.220 ЦК України суд вважає, що договір купівлі-продажу приміщення хлібопекарні слід визнати дійсним і на підставі цього договору слід визнати за позивачем право власності на придбане ним майно. Судові витрати у відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved