overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-14 00:00:00

[PERSON]. звернулась в суд з позовом до Ратнівської селищної ради Ратнівського району Волинської області про визнання права власності на житловий будинок з надвірними спорудами в порядку спадкування за законом після смерті тітки [PERSON] , що знаходиться в[ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що її тітка [PERSON] . мала на праві приватної власності житловий будинок з надвірними спорудами в [ADDRESS], в якому проживала до дня своєї смерті. [INFO] [PERSON]. померла. Оскільки в [PERSON]. сім'ї не було, більше 50 років вона проживала одиноко, єдиною спадкоємницею після її смерті є вона - позивачка, як племінниця. В даний час має намір визнати право власності на спадкове майно, однак оформити не можливо, так як відсутні правовстановлюючі документи. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити, додатково пояснивши, що вона є єдиним спадкоємцем після смерті тітки [PERSON].. Поховавши тітку вона своєчасно вступила в управління спадковим майном шляхом постійного догляду за житловим будинком з надвірними будівлями. Це хата є її діда і мати в цьому будинку жила і виросла. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Заслухавши сторони, дослідивши зібрані по справі письмові докази, суд приходить до наступного. Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі слідує, що [PERSON] є спадкодавцем. З довідки Ратнівської селищної ради № 2367 від 25.09.2008 року вбачається, що житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований в [ADDRESS], на раніше виділеній земельній ділянці, належить [PERSON]., у якому вона проживала до дня смерті. Після її смерті спадкоємцем є [PERSON].. Будинок не приватизований та під заставою не перебуває. Спадкоємців згідно ст. 1241 ЦК України не має. З свідоцтва про смерть [NUMBER] вбачається, що [PERSON]. померла [INFO] З аналізу приєднаних до справи документів слідує, що [PERSON]. є тіткою [PERSON]. та рідною сестрою матері позивачки [PERSON] .. За таких обставин суд приходить до висновку, що заявлений позов слід задовольнити, визнавши позивачку [PERSON] . в порядку спадкування за законом власником житлового будинку з надвірними спорудами, який знаходяться в [ADDRESS] . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-14 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду з позовом до [PERSON] . про розірвання шлюбу. Мотивувала вимоги тим, що 16.08.1996 року сторони зареєстрували шлюб, [INFO]у них народилася донька [PERSON], а [INFO]- син [PERSON], але в даний час шлюб існує формально, оскільки між ними постійно виникають непорозуміння і конфлікти через несумісні характери та різні погляди на життя, агресивний характер відповідача. Подальше проживання однією сім'єю неможливе, спільного господарства сторони не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, тому вона прийшла до висновку, що сім`я розпалась остаточно. В судовому засіданні позивачка [PERSON] . позовні вимоги підтримала у повному обсязі, відповідно до викладених обставин, просила суд шлюб розірвати, а місцем проживання дітей визначити її місце проживання. На примирення не погодилася. Відповідач [PERSON]. позов визнав, проти розірвання шлюбу і проти того, що діти будуть проживати з позивачкою не заперечив. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] [PERSON] . та [PERSON] . перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16.08.1996 року. [INFO] у них народилася донька [PERSON], [INFO]- син [PERSON] . В даний час сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, через несумісні характери та різні погляди на життя між ними постійно виникають конфлікти і суперечки, тому вони прийшли до переконання про те, що в подальшому в шлюбі не бажають перебувати. Суд вважає, що дана сім`я розпалась і збереження її неможливе. Формальне перебування в шлюбі суперечитиме інтересам сторін, тому його необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-14 00:00:00

[PERSON]. звернулась до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON] [INFO], які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Мотивує вимоги тим, що сторони мають двох дітей, але відповідач виконувати свої батьківські обов'язки не бажає, добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Крім того син [PERSON]має вади зору, в зв'язку з чим стоїть на диспансерному обліку та потребує профілактичного медикаментозного лікування, прийому вітамінів, дієтичних продуктів. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги уточнила, просила стягнути 1/3 всіх видів заробітку (доходу) відповідача та додаткових витрат на лікування сина в розмірі 100 грн. Відповідач [PERSON]. уточнені позовні вимоги визнав, проти стягнення з нього аліментів в розмір 1/3 всіх видів заробітку(доходу) та додаткових витрат на лікування сина в розмірі 100 грн. не заперечив. Вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 16.08.1996 року. В шлюбі у них [INFO] народилася донька [PERSON], про що 11.06.1997 року видане свідоцтво про народження, актовий запис № 1555, [NUMBER] та [INFO] - син [PERSON] , про що 10.07.2000 року видане свідоцтво про народження, актовий запис № 1560, [NUMBER] . Батьком дітей є [PERSON] . Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів, згідно ст. ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у відповідача інших утриманців, а також те, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що є істотною обставиною. Згідно ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Також з відповідача слід стягнути судовий збір і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментного платежу за 1 місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-14 00:00:00

Позивач просить суд постановити рішення, яким встановити порядок користування квартирою, що належить сторонам на праві власності в рівних частках, і розташована в м[ADDRESS], виділивши позивачам дві кімнати, площею 14,9 м2 та 16,6 м2, а відповідачеві виділити кімнату, площею 11,3 м2. Коридор, кухню, ванну кімнату і туалет - залишити у спільне користування. Розділити особовий рахунок за вказаною адресою для роздільної оплати комунальних послуг та квартплати між позивачами та відповідачем. Свій позов позивач мотивує тим, що шлюб з відповідачем розірвано, вони проживають окремими сім'ями. Згоди по утриманню квартири та витрат за комунальні платежі вони не досягли, тому необхідно встановити порядок користування квартирою та розділити особовий рахунок, щоб кожен міг самостійно сплачувати за комунальні платежі. Так як син позивача проживає та перебуває на її утриманні, рахунок необхідно розділити на два окремих, один на позивачів а другий на відповідача. Неповнолітній [PERSON], в судовому засіданні позов підтримав частково, просив суд виділити йому кімнату 11.3 м2 , так як за все його життя це була його кімната, ця кімната знаходиться від двох інших окремо. В іншій частині позов підтримав. Позивач не заперечує, щоб сину було виділено в користування кімнату за його бажанням. В іншій частині позов підтримала у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, просив суд виділити його сину, [PERSON]., кімнату 11.3 м2 , так як за все його життя це була його кімната, син сам виявив бажання зайняти цю кімнату. В іншій частині позов визнав у повному обсязі. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій просить суд розглянути справу без їх участі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково. Згідно свідоцтва про право власності на житло за №9333 від 25.01.2005 року, квартира, що розташована в м[ADDRESS], належить [PERSON][PERSON][PERSON] в рівних частинах. Сторони в судовому засіданні прийшли згоди про порядок користування кімнатами, згідно якої [PERSON] виділити в користування кімнату площею 16,6 м2, [PERSON] 14,9 м2 та відповідно[PERSON] кімнату, площею 11,3 м2. Коридор, кухню, ванну кімнату і туалет - залишити у спільне користування. Тому суд вважає за можливе встановити порядок користування квартирою за бажанням сторін. Обговорюючи питання про розподіл особового рахунку для самостійної оплати за комунальні послуги, суд вважає, що в цій частині позов підлягає задоволенню. Так, позивачі та відповідач проживають окремими сім'ями. Кожен веде господарство самостійно. У зв'язку з тим, що між сторонами встановлено порядок користування житловим приміщенням, тому кожен може окремо сплачувати за комунальні послуги. Судові витрати необхідно покласти на відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-14 00:00:00

06.10.2008 р. до суду заявлено цей позов. В попередньому судовому засіданні обидві сторони категорично наполягали на розірванні шлюбу, оскільки вважали, що їх шлюб остаточно розпався через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів; спільних дітей не мають, спірного майна не мають. За таких обставин суд визнає, що сім`я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, якою просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON], зареєстрований 19.08.2000 року Паліївською сільською радою Маловисківського району, Кіровоградської області, а/з 4. У попередньому судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала пояснення. У суді відповідач позовні вимоги визнав повністю, заперечень не надав. За вказаних обставини, суд вважає за можливе ухвалити рішення в попередньому судовому засідання, визнання позову не суперечить інтересам відповідача. Судом встановлено, сторони зареєстрували шлюб 19.08.2000 року Паліївською сільською радою Маловисківського району, Кіровоградської області, а/з 4. Подружжя мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] Сімейні стосунки між подружжям припинені з травня 2007 року, як зазначено в позові, в силу різних характерів, через що почалися сварки, непорозуміння, проживають окремо. За вказаних обставин збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Вказані факти відповідають правовідносинам сторін, що регулюються сімейним законодавством, ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-14 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки, мотивуючи тим, що відповідачка, будучи абонентом позивача та користуючись послугами з водопостачання та водовідведення, не виконує своїх договірних обов”язків та систематично не здійснює оплату послуг, внаслідок чого станом на 01.08.2008 року виникла заборгованість в розмірі 409 грн.47 коп. Представник позивача в судовому засіданні підтвердив позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача суму зазначеної заборгованості. Відповідачка в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала, мотивуючи це тим, що вона не користується колонкою, а користується волдою з колодязя, який знаходиться у ярку поблизу місця її проживання. Вивчивши матеріали справи, вислухавши сторони, допитавши свідків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що відповідачка [PERSON] не користується колонкою, а користується колодязем, який знаходиться неподалік від місця її проживання. Однак, згідно”Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України” від 01.10.1994 року „Все населення, яке користується водою з водорозбірних колонок, незалежно від відстані від місця проживання до колонки, сплачує вартість води згідно п.11.3 цих Правил. Громадяни можуть бути звільнені від сплати за користування водою з водорозбірів, якщо буде встановлено, що вони можуть користуватись водою з іншого джерела, пригодність якого для питтєвих цілей визначена СЕС та Водоканалом. У разі непригодності місцевого джерела для пиття, населення від сплати за користування водою та водопроводом звільняється.” Відповідачка не надала суду довідки СЕС про пригодність води з колодязя для пиття, посилаючись на те, що така довідка дорого коштує.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по заробітній платі та суми у розмірі середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного звільнення, посилаючись на те, що він працював у ВАТ „Ізюмський тепловозоремонтний завод” на посаді слесаря по ремонту систем вентиляції та кодиціонування дизельного цеху та 04 серпня 2008 року був звільнений з підприємства у зв”язку зі скороченням штату. Позивач також зазначив, що на протязі останніх п”яти місяців з 01 березня по 04 серпня 2008 року до звільнення заробітна плата йому не виплачувалась, у зв”язку з відсутністю коштів на підприємстві, в результаті чого виникла заборгованість в розмірі 6676 гривень 86 копійок., яку він просить стягнути з відповідача. Також позивач в своєму позові просив стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду в розмірі 3000 гривень та витрати на юридичні послуги в розмірі 70 гривень. суму середнього заробітку за весь час затримкм по день фактичного звільнення. В судовому засіданні позивач уточнив свої позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в розмірі 6676 гривень 86 копійок, витрати на бридичні послуги в розмірі 70 гривень, від позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди у розмірі 3000 гривень позивач відмовився. Представник відповідача у попереднє судове засідання не з”явився, але надав суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості по заробітній платі не заперечував. Але заперечував проти стягнення моральної шкоди у розмірі 3000 гривень, у зв”язку з тим, що підприємство не мало можливості самостійно розпоряджатися коштами через арешт, який було накладено на рахунки підприємства. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши уточнені вимоги позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. У відповідності до вимог ч.2 ст.147 ЦПК України сторони попереджені про наслідки визнання відповідачем позову. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст.ст.97,115 КЗпП України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-14 00:00:00

15.07.2008 р. позивач [PERSON]. звернувся до суду із позовною заявою до відповідачки про розірвання шлюбу, в якій вказав, що 16.06.2000 року він уклав шлюб з відповідачкою у відділі РАГС Вознесенського міськвиконкому Миколаївської області. Від шлюбу мають сина [PERSON]- [INFO] року народження, який проживає з позивачем. Шлюб перший. Шлюбні відносини між подружжям припинені в 2006 році. Підставами розпаду сім`ї є те, що подружжя не має спільного погляду на життєві та сімейні проблеми, в зв'язку з чим постійно виникали сварки. Просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою. Позивач в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги та просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, - з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.06.2000 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] від 16.06.2000 року. Від даного шлюбу вони мають неповнолітнього сина -[PERSON], [INFO] року народження, про що свідчить копія свідоцтва про народження[NUMBER]від 28.03.2001 року, виданого відділом РАГСу міського управління юстиції Миколаївської області. Шлюбні відносини припинені в 2006 році. Сторони шлюбні відносини не підтримують, на розірвання шлюбу згодні, спору щодо місця проживання дитини нема. Так, в судовому засіданні встановлено, що жодна з сторін не бажає зберегти сім'ю, тому суд вважає, що за таких обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, тому шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України, має бути розірвано. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-14 00:00:00

Сторони з 17.12.2005 р. перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину- сина ОСОБА 3, ІНФОРМАЦІЯ 1 року народження. Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому посилається на те, що дитина мешкає разом з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина та на її утримання не надає, хоча працює, інших утриманців не має. Вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини та на її утримання. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина Ярослава в розмірі ј частки заробітку відповідача щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі до суду заяви та до повноліття дитини, а також на своє утримання в розмірі ј частки заробітку відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду та до досягнення дитиною 3-річного віку. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, визнав позовні вимоги в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В суді встановлено: Сторони з 17.12.2005 р. перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину- сина ОСОБА 3, ІНФОРМАЦІЯ 2 року народження, в свідоцтві про народження батьком дитини вказано відповідача. На підставі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина має право на утримання від чоловіка, з якою проживає дитина, має таке право незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надати матеріальну допомогу. Право на утримання має також дружина в разі розірвання шлюбу. Суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина ОСОБА 3 в розмірі ј частки заробітку (доходу), але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини, та на утримання позивачки в розмірі ј частки заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дня подачі заяви до суду та до досягнення дитиною 3-річного віку, враховуючи розмір доходів відповідача, стан його здоров»я, те, що відповідач інших дітей та непрацездатних осіб, які знаходилися б на його утриманні, не має, та вважає, що відповідач в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання дитини та позивачки. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-14 00:00:00

Фізична особа [PERSON]. звернувся в суд з позовом до державного органу виконкому Кременчуцької міської ради про визначення часток у спільній сумісній власності. В судовому засіданні позивач [PERSON]. позовні вимоги підтримав, дав пояснення, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30.05.1995 року, виданого УЖКГ виконкому Кременчуцької міської ради, йому, його дружині [PERSON]. та її матері [PERSON]. належить квартира [ADDRESS]. [INFO][PERSON]. померла, [INFO]померла його дружина [PERSON].. В видачі свідоцтва про прийняття спадщини після померлих в Першій Кременчуцькій державній нотаріальній конторі йому відмовили, оскільки не визначені частки власників у спільній сумісній власності у спірному житлі. Прохає суд визначити частки із майна, що є у спільній сумісній власності, визначивши, що в спільній сумісній власності в квартирі [ADDRESS] йому, [PERSON]. та [PERSON]. належить кожному по 1/3 частці. Відповідач - державний орган - виконком Кременчуцької міської ради позовні вимоги визнав повністю, прохають розглянути справу та винести рішення в відсутність їх представника. Третя особа - державний орган Перша Кременчуцька державна нотаріальна контора заперечень по справі не мають, прохають розглянути справу та винести рішення в відсутність їх представника. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши позивача [PERSON]., вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS], на праві спільної сумісної власності згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого УЖКГ виконкому Кременчуцької міської ради на підставі розпорядження № 6133/1 від 30.05.1995 року, належить позивачу, його дружині [PERSON]. та її матері [PERSON].. [INFO] [PERSON]. померла. [INFO] померла[PERSON].. Після їх смерті відкрилась спадщина на їх частки квартири. Для вирішення питання про отримання правовстановлюючих документів на спадкове майно необхідно визначити частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Суд вважає, що у спільній сумісній власності в квартирі [ADDRESS] частки [PERSON] ., [PERSON]. та [PERSON] . є рівні, кожному належить по 1/3 частці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-14 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та суду пояснила, що у шлюбі з відповідачем у них народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні позивачки. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, тому вона звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі заяви до суду до досягнення дітьми повноліття. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, згідний сплачувати аліменти. Суд, вислухавши позивачку, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.180 СК України, обов'язок утримання дітей до досягнення ними повноліття, є рівною мірою обов'язку як матері, так і батька. Відповідно до ст.183 СК України, частка від заробітку, яка буде стягуватись як аліменти на дітей, визначається судом. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved