overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-25 00:00:00

18 січня 2008 року між [PERSON]. та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 2, 7 га, яка знаходиться в адміністративних межах Куцівської сільської ради Смілянського району. На виконання цієї угоди [PERSON]. передала[PERSON] обумовлену суму, а він надав їй документацію на земельну ділянку та розписку про отримання коштів та взяв на себе зобов'язання посвідчити договір нотаріально до 29 лютого 2008 року. Позивачка, посилаючись на те, що відповідач за життя ухилявся від оформлення договору купівлі-продажу, а[INFO] помер, що позбавляє її права розпорядитися придбаним майном, звернулася в суд з позовом про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки дійсною та визнання за нею права власності. Позивач в попередньому судовому засіданні свої вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій проти задоволення позову не заперечує, справу просить розглянути у його відсутність . Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно державного акту на право власності на земельну ділянку[NUMBER] [PERSON]належить земельна ділянка площею 2, 7 га, яка знаходиться в адміністративних межах Куцівської сільської ради Смілянського району. З розписки [PERSON]вбачається, що він одержав від [PERSON]. 20000 грн. за продаж їй земельної ділянки площею 2, 7 га, яка знаходиться в адміністративних межах Куцівської сільської ради Смілянського району Як вбачається з свідоцтва про смерть,[INFO] [PERSON]помер. Судом встановлено, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору купівлі продажу домоволодіння. Позивач бажає посвідчити договір нотаріально, але договір не можливо посвідчити нотаріально по незалежними позивача причинам. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. На підставі наведеного, ч.2 ст. 220, ч.3 ст. 334 ЦК України, ст.ст. 10, 14, , 212, 213, 294, 295 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-25 00:00:00

20.11.2007р. [PERSON] при свідках позичила [PERSON] 2тисячі американських доларів( еквівалент в гривнях 5.05.*2000=10100грн). Які зобов»язався повернути через 1 рік при цьому кожний місяць мав сплачувати 5відсотків за користування грішми. На підтвердження укладеного договору [PERSON] надав розписку , однак після отримання гроше відмовився сплачувати відсотки та сам борг, тому [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] суму боргу з відсотками в сумі 14140грн. та витрат понесених нею при сплаті судового збору в суму 141грн.40коп. та 30грн. витрат на фнформаційно технічне забезпечення розгляду справи в суді. В судовому засідання позивачка вимоги підтримала. Відповідач вимоги визнав Вислухавши відповідачку, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 174 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову при умові, якщо воно не суперечить закону і не порушує прав чи інтересів інших осіб. Відповідно до ст.. 61 ч.1 ЦПК України, обставини визнанні сторонами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Аналізуючи обставини справи, докази, їх юридичну оцінку, суд приходить до висновку, що в наявності є достатньо законних підстав для прийняття визнання позову. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі що були переданні йому позикодавцем) у строк та в порядок , що встановленні договором. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача, тому, 141.грн.40коп. - видатки по оплаті державного мита і 30 грн. за інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в Летичівському районному суді. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина , посилаючись на те, що на даний час син перебуває на повному її утриманні, відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, тому вона вимушена звернутися до суду за вирішенням питання про стягнення аліментів на її користь на утримання сина в установленому законом порядку. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги, дала пояснення аналогічні вищевикладеним та просила їх задоволити, стягнувши на з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі &frac14; частини всіх видів його доходу, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивачки визнав частково пояснивши, що на даний час він, згідно рішення суду, вже сплачує аліменти на утримання доньки від попереднього шлюбу тому просить зменшити розмір аліментів, які підлягають стягненню до 1/6 частини всіх видів його доходу. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, вивчивши матеріали справи, встановлено, що позивачка дійсно потребує матеріальної допомоги на утримання сина , але зважаючи на те, що відповідач згідно рішення суду, вже сплачує аліменти на утримання доньки від попереднього шлюбу, суд вважає, що є підстави для зменшення розміру аліментів, які підлягають стягненню до 1/6 частини всіх видів його доходу, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-25 00:00:00

Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та пояснила, що відповідно до укладеного договору між ЗАТ "ПриватБанк" та [PERSON]. б/н від 03.04.2006 року відповідачка отримала кредит в розмірі 3000 гривень зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 48% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Кредит був наданий у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідачка взяті на себе зобов"язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за його користування у встановлений строк не виконала. Станом на 10.07.2008 року заборгованість [PERSON]. перед позивачем складала 6280 гривень 59 коп. На даний час заборгованість не погашена. Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати по справі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала, пояснила, що не знала, що відсотки за користування кредитом складають 48%. 22.12.2006р вона уклала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище на[PERSON], на даний час знаходиться в декретній відпустці. Заборгованість по кредиту буде сплачувати частинами. Проти стягнення з неї судових витрат не заперечує. Вислухав представника позивача, відповідачку, дослідив письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини. 03 квітня 2006 року між[PERSON] та Закритим акціонерним товариством комерційним банком "ПриватБанк" було укладено договір б/н, який складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою. Відповідно до вказаного договору відповідачка отримала кредит у розмірі 3000 гривень у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Кінцевий термін повернення кредиту відповідає строку дії картки. Свої зобов'язання по договору відповідачка належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 10 липня 2008 року у неї утворилась заборгованість за користування кредитом в розмірі 6280 гривень 59 коп, яка скаладється з 2736,57 - заборгованість за кредитом, 3544,02 заборгованість по процентам за користування кредитом. 22.12.2006р відповідачка уклала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище на[PERSON]. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які випливають з неналежного виконання зобов"язання. Згідно зі ст.ст.525, 530 ЦК України, зобов"язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.1050 ЦК України, в разі порушення зобов"язання щодо повернення чергової частини суми кредиту, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати належних йому процентів. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв'язку з тим, що в судовому засіданні встановлено невиконання відповідачкою договірних зобов'язань. На підставі ст.ст.525,526,530,1050,1054 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-25 00:00:00

Відповідачка у судове засідання не з'явилась, про розгляд справи була повідомлена своєчасно, заперечень проти позову не надала. Представник позивача позовні вимоги в судовому засіданні підтримала та пояснила, що відповідно до укладеного договору між ЗАТ "ПриватБанк" та[PERSON]. б/н від 04.10.2006 року відповідачка отримала кредит в розмірі 2000 гривень зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Кредит був наданий у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідачка взяті на себе зобов"язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за його користування у встановлений строк не виконала. Станом на 15.07.2008 року заборгованість[PERSON]. перед позивачем склала 2251 гривня 65 коп. Просить стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості та судові витрати по справі. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, про розгляд справи була повідомлена належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки, клопотань та заперечень проти позову не надала. За таких обставин, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи, за відсутності відповідачки, згідно ст. ст. 224-225 ЦПК України. Вислухав представника позивача, дослідив письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини. 04 жовтня 2006 року між[PERSON] та Закритим акціонерним товариством комерційним банком "ПриватБанк" було укладено договір б/н, який складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою. Відповідно до вказаного договору відповідач отримав кредит у розмірі 2000 гривень у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Кінцевий термін повернення кредиту відповідає строку дії картки. Свої зобов'язання по договору відповідака належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 15 липня 2008 року у неї утворилася заборгованість за користування кредитом в розмірі 2251 гривня 65 коп, яка складається з 1906,57 гривень - заборгованість за кредитом, 345,08 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які випливають з неналежного виконання зобов"язання. Згідно зі ст.ст.525, 530 ЦК України, зобов"язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.1050 ЦК України, в разі порушення зобов”язання щодо повернення чергової частини суми кредиту, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати належних йому процентів. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв'язку з тим, що в судовому засіданні встановлено невиконання відповідачем договірних зобов'язань.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що[INFO] померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на жилий будинок за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку площею 6,8 га з земель колективного сільськогосподарського підприємства ім. Кірова. На указану земельну ділянку на ім'я [PERSON]. був виданий сертифікат серії [NUMBER], у книзі реєстрації сертифікатів від 24.01.1997р. зареєстрований за № 341. Він фактично прийняв спадщину, отримав свідоцтво про право власності на жилий будинок. Оформити спадкові права на земельну ділянку він не має можливості в зв'язку з тим, що сертифікат на земельну ділянку був загублений, а Державний акт на право власності на земельну ділянку не видавався. Крім нього спадкоємців на земельну ділянку немає. В судовому засіданні позивач позов підтримав, уточнив, що площа спадкової земельної ділянки складає 6, 27 га. Відповідач - Веселотарасівська сільська рада Лутугинського району Луганської області просить слухати справу за відсутності свого представника, з позовом згодна. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до довідок відділу земельних ресурсів у Лутугинському районі Луганської області по колишньому КСП ім. Кірова видано сертифікат на право на земельну ділянку (пай) на ім'я [PERSON]. серії [NUMBER], сертифікат зареєстровано 24.01.1997р. у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 341. Площа земельної ділянки відповідно до розпорядження голови Лутугинської районної державної адміністрації № 240 від 27.06.2002р. складає 6,27 га, грошова оцінка земельної частки складає 42225 грн.66коп. Смерть [PERSON]. [INFO] . підтверджується свідоцтвом про смерть. (а.с.5). Позивач є сином [PERSON]., тобто спадкоємцем першої черги. ( а.с.6). У судовому засіданні встановлено, що позивач прийняв спадщину після смерті матері, але оформив спадщину тільки на жилий будинок. Відповідно до ст.392 ГК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] . немає. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання права власності за позивачем на спірну земельну ділянку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-25 00:00:00

В липні 2008 року позивачка [PERSON]. звернулась до суду з позовом до [PERSON]про стягнення з нього аліментів на своє утримання в розмірі 250 гривень щомісяця, до досягнення сином [PERSON], [INFO] трирічного віку, так як відповідач не бажає оказувати допомогу добровільно. Відповідач в судове засідання не з'явився, але про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, про поважні причини неявки до судового засідання суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення в порядку ст.224 ЦПК України. В поданій суду заяві позивачка свій позов підтримала, зазначила, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 18.10.2003 року. Від спільного життя мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] , батьком якого є відповідач, та який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалась на те, що вона проживає з сином та самостійно його виховує, він перебуває на повному утриманні позивачки. Організувати належний догляд за сином вона не може у зв'язку з важким матеріальним становищем. Відповідач не виконує свої зобов`язання по утриманню й вихованню сина, матеріальної допомоги ні їй ні дитині не надає. Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 250 гривень щомісяця до 19.03.2011 року, до досягнення сином трирічного віку. У відповідності зі ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. При таких обставинах, суд вважає, що позов [PERSON]. підлягає задоволенню і на її користь стягнути аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 250 гривень щомісяця, до 19.03.2011 року, до досягнення сином [PERSON] трирічного віку. Судовий збір по справі становить 51грн., збір на ІТЗ судового розгляду справи складає 30 грн, який слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі ст.ст.180, 181 ч.3, 183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом в якому зазначила, що 08 травня 1999 року вона уклала шлюб з [PERSON], який вони зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 176. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO] року народження, який проживає з нею, і на утримання якого відповідач виплачує на її користь аліменти. Під час спільного проживання з відповідачем вони не приходили до єдиної думки в вирішенні більшості питань їхнього спільного життя у зв'язку з чим між ними виникали сварки. З тієї причини вони на початку березня минулого року припинили між собою шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство і їхня сім'я з того часу фактично розпалась. Спору про поділ спільного майна між ними немає. Чоловік на розірвання шлюбу згоден. шлюб вони розривають вперше. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час і місце слухання справи повідомлялась належним чином, згідно наданої до суду заяви, просить строк для примирення не надавати та шлюб розірвати за її відсутності. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином, згідно наданої до суду заяви, позов також визнав в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує, просить справу розглядати без його участі, строк для примирення йому не потрібен. При таких умовах, коли позивачка наполягає на своїх позовних вимогах, а відповідач їх визнає - позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові вказав, що 24 квітня 2004 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з матір»ю. Спільне життя з відповідачкою не склалось в зв"язку з тим, що вона його не розуміє та між ними часто виникають сварки. Позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і прохає суд розірвати шлюб з відповідачкою. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав повністю, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка проти позову не заперечує, згідна на розірвання шлюбу. З”ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб між собою 24 квітня 2004 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина[PERSON], [INFO]. Судом також встановлено, що сторони проживають окремо, намірів зберегти сім'ю не мають, сімейні відносини між ними припинені, вважають, що сім”я розпалась остаточно, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони досягли згоди по питанню виховання та утримання дитини. Витрати по реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС слід покласти на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-25 00:00:00

[PERSON] та [PERSON]є батьками [PERSON], [INFO]. [PERSON]. проживає з матір'ю, перебуває на її утриманні, навчається на 1-му курсі денного відділення будівельно-технологічного інституту Одеської державної академії будівництва та архітектури, а тому потребує матеріальної допомоги з боку батька. Позивачка, посилаючись на викладені обставини звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно до закінчення сином навчання. В попередньому судовому засіданні [PERSON] змінила свої позовні вимоги і просить суд стягувати з [PERSON] на свою користь аліменти на навчання сина в розмірі 1/6 частини його заробітку щомісячно. Відповідач позов визнав повністю. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка та син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Оскільки відповідач працює, а тому спроможний надавати допомогу синові, який навчається, суд вважає за можливе стягувати з нього аліменти на користь позивачки в розмірі 1/6 частини його доходу щомісячно до закінчення сином навчання, але не довше чим до досягнення ним двадцяти трьох років. З відповідача на користь держави необхідно стягнути 51 грн. судового збору та 7 грн. 50 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення на користь УДК м. Сміла. На підставі ст.ст.199, 200 СК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. У своїй позовній заяві вона вказала, що з відповідачем зареєструвала шлюб 08 серпня 1998р. у Харківському міському відділі РАГС, актовий запис № 1086. Від шлюбу є син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося по причині несумісності характерів та різні погляди на життя, шлюбні відносини припинені, примирення не можливе. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги і пояснила, що з відповідачем проживає окремо з липня 2008р., спільне господарство не ведеться, спільного бюджету немає, примирення неможливе. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій вказав, що проти задоволення позову не заперечує і просив слухати справу у його відсутність. Суд вислухавши позивачку, перевіривши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Шлюб між сторонами зареєстровано 08 серпня 1998р. у Харківському міському відділі РАГС, актовий запис № 1086, прізвище подружжя після реєстрації шлюбу - Зельські. Від шлюбу є син [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалося, шлюбно-сімейні відносини не підтримуються з липня 2008р., спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо, відновлення сімейних відносин неможливо. При таких обставинах суд вважає, що родина існує формально, подальше спільне життя подружжя у законному шлюбі і збереження родини неможливо, у зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню. Дитина після розірвання шлюбу залишається проживати з матір'ю. Суд вважає за необхідне судові витрати покласти на позивачку за її згодою. На підставі викладеного,

Outcome: approved