overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-01 00:00:00

У серпні 2008 р. у Новомиргородський районний суд надійшла позовна заява [PERSON]. до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якій позивачка вказала, що із 03.08.1996 р. перебуває у шлюбі з відповідачем, внаслідок якого мають неповнолітню дитину, 1997 р. н. Посилаючись на ст. ст. 105, 112 Сімейного кодексу України, просить суд розірвати шлюб та покласти видатки за реєстрацію розлучення на відповідача, оскільки той створив неможливі умови для спільного проживання. Позивачка [PERSON]. у судовому засіданні підтримала позов, посилаючись на обставини, викладені в заяві, примиритися не бажає. Відповідач [PERSON]. у суді визнав позов повністю. Наслідки такої процесуальної дії, передбачені ст. ст. 130, 174 ЦПК України, тобто ухвалення рішення про задоволення позову, йому роз'яснені. Заслухавши згадані пояснення та безпосередньо дослідивши докази в справі: ознайомившись з письмовими доказами та іншими матеріалами справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов з таких підстав. За правилами ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У даному випадку суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В судовому засіданні безспірно з'ясовано, що сторони перестали підтримувати шлюбні стосунки з червня 2007 р. Згідно свідоцтву про укладення шлюбу 03.08.1996 р. між ними було зареєстровано шлюб у встановленому законом порядку, внаслідок якого [INFO] народилася дитина. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, беручи до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, суд безспірно встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Суд вважає викладені мотиви розлучення дійсними, що відповідають фактичним взаєминам подружжя. Шлюб потрібно розірвати, оскільки судом встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими. Підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя, захисту інтересів неповнолітніх дітей або одного з подружжя, які б не суперечили моральним засадам суспільства, немає. На підставі ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, ст. ст. ст. ст. 79, 88, п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України суд міркує за необхідне стягнути витрати в справі, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу, тільки з відповідача, оскільки на утриманні позивачки залишається неповнолітня дитина. Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 105 ч. 1, 110-1, 112, 114 ч. 2 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-01 00:00:00

Сторони 17 липня 1993 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають спільну дитину - сина [PERSON],[INFO]народження. [PERSON]звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу з [PERSON]. вказуючи на те, що відповідач зловживає спиртними напоями, на грунті чого в сім»ї почалися сварки та непорозуміння, вихованням дитини відповідач не займається. З січня 2007 року вони разом не проживають. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просить їх задовільнити. Наполягає на розірванні шлюбу. Примирятися не бажає. Пояснила, що вона проживає з іншим чоловіком від якого вагітна і має намір зареєструвати з ним шлюб. У судове засідання відповідач надав заяву у якій просить справу розглядати у його відсутності, на розірвання шлюбу згодний, примирятися не бажає. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, сторони фактично припинили шлюбні відносини, наполягають на розірванні шлюбу і примирятися не бажають. Разом не проживають тривалий час. Позивачка проживає з іншим чоловіком від якого вагітна і має намір зареєструвати з ним шлюб. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Враховуючи те, що з позивачкою залишилась їх неповнолітня дитина, суд вважає необхідним витрати по реєстрації розірвання шлюбу покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. На підтвердження своїх вимог вказує, що [INFO] року померла її матір-[PERSON]. Після смерті матері відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними спорудами, земельного паю,майнового паю,яку вона фактично прийняла. При зверненні до Ківерцівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, їй було відмовлено по причині розбіжності прізвищ у правовстановлюючих документах. У судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала заяву , давши пояснення за вищенаведеними обставинами та просить суд задовольнити заявлені вимоги. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи , суд приходить до висновку , що заява підлягає до задоволення. Судом встановлено , що дівоче прізвище заявника у свідоцтві про укладення шлюбу (а.с.6) помилково вказано -[INFO]. Родинні відносини між нею та матір»ю підтверджується свідоцтвом про народження заявниці (а.с.7), із якого вбачається, що її дівоче прізвище Бартощук. Згідно довідки Звірівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області(а.с.12) [PERSON] являється спадкоємцем всього майна після смерті своєї матері-[PERSON], яка померла [INFO] року. Враховуючи викладене , суд вважає за можливе встановити факт родинних відносин між заявником- [PERSON] та [PERSON]яка померла [INFO] року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-01 00:00:00

В позовній заяві до суду позивач [PERSON] вказує , що з відповідачем по справі [PERSON] перебуває у шлюбі , який був зареєстрований [INFO] року Покащівською сільською радою Ківерцівського району Волинської області за актовим записом [NUMBER]. Від спільного подружнього життя народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] року народження, дочка [PERSON],[INFO] року народження. Спільне сімейне життя не склалося , між ними відсутнє взаєморозуміння, мають різні погляди на життя , з грудня 2007 року проживають окремо і примирення між ними неможливе, тому просить позов задовольнити та розірвати шлюб. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала в повному об»ємі по вищенаведених обставинах та просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON]позов визнав та згідний на розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи , суд приходить до висновку , що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено,що позивач та відповідач постійно конфліктують, між ними відсутня повага один до одного і примирення між ними неможливе, тому суд не вбачає підстав для збереження сім”ї.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки, вказавши в ньому, що з відповідачкою вступив в шлюб 08.08.1998 року, який був зареєстрований відділом РАГСу Чернівецького міськвиконкому, актовий запис №995. Від шлюбу є неповнолітня донька: [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя у них не склалося через різні погляди на сімейне життя та несумісність характерів, втрату любові одне до одного. З січня 2007 року вони з відповідачкою подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Зрозумівши, що їх сім'я розпалася і не може бути збережена, вирішив розірвати шлюб. Майнового і житлового спору не має. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, поклавши витрати по оформленню розірвання шлюбу в органах РАЦСу, на нього. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав в повному об'ємі, підтвердивши обставини, викладені в позові. Вважає, що розпад їх сім'ї відбувся остаточно та поновити її неможливо, оскільки він втратив до відповідачки почуття любові, поваги і довіри та твердо вирішив з нею розлучитися. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, поклавши витрати по оформленню розірвання шлюбу в органах РАЦСу, на нього. В судовому засіданні відповідачка позовні вимоги визнала в повному об'ємі і не заперечувала щодо розірвання шлюбу, на примирення не погоджувалася. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 08 серпня 1998 року, шлюб між позивачем та відповідачкою - [PERSON], був зареєстрований відділом РАГСу чернівецького міськвиконкому, актовий запис №995, що підтверджується свідоцтвом про одруження. Від шлюбу у сторін є неповнолітня донька: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. З січня 2007 року сторони не підтримують подружні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільного господарства, їх сім'я розпалась, і шлюб носить формальний характер, сторони втратили один до одного почуття любові, поваги і довіри; розпад їх сім'ї відбувся остаточно та поновити її неможливо, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, шлюб між ними слід розірвати, неповнолітню доньку залишити з відповідачкою, поклавши витрати, пов'язані з оформленням розірвання шлюбу в органах РАЦСу, на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-01 00:00:00

Обґрунтовуючи свій позов до відповідача, позивач вказує, що відповідач не забезпечував матеріально сім'ю і не приділяв уваги їй та їхній дитині, у зв'язку з чим у 2007 році вони припинили шлюбно-сімейні відносини і спільне проживання, а в подальшому не вживали заходів до примирення. Відповідач визнав позов і повністю підтвердив викладені вище обставини. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи і вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом установлено, що 22 жовтня 2005 року сторони зареєстрували шлюб в Третьому відділі РАЦСу Приморського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис № 428; у позивача це другий шлюб, а у відповідача - перший шлюб; від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Проте через різницю характерів сторін, різні погляди на життя, сім'ю і виховання дитини, а також через відсутність взаєморозуміння, між сторонами постійно виникали конфлікти і сварки, що, в свою чергу, негативно впливало на їх відносини. Будучи незадоволеними таким сімейним життям, сторони восени 2007 року припинили шлюбно-сімейні відносини. З цього ж часу сторони проживають окремо. Втративши почуття любові та поваги одного до одного і розуміючи, що вони не бажають бути разом, сторони в подальшому не вживали заходів до примирення. В судовому засіданні сторони категорично заперечували проти примирення, посилаючись, що збереження їх шлюбу суперечить їх інтересам. Виходячи з викладеного, суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно і збереження їх шлюбу є неможливим. Також судом установлено, що з моменту припинення між сторонами шлюбно-сімейних відносин їх неповнолітній син [PERSON], [INFO] проживає разом з матір'ю та знаходиться на її повному утриманні, а відповідач не заперечує проти того, щоб дитина і в подальшому залишилася проживати з матір'ю. Крім того, суд вважає, що неповнолітній син сторін в силу свого віку більш потребує догляду з боку матері. Вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя сторонами не заявлені. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-01 00:00:00

Обґрунтовуючи свій позов до відповідача, позивач вказує, що під час спільного проживання кожен з них жив своїм життям і не намагався перейнятися проблемами іншого та вони переконалися, що у них немає спільних інтересів і вони не бажають бути разом, а тому з січня 2008 року вони не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Відповідач визнав позов і повністю підтвердив викладені вище обставини. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи і вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом установлено, що 29 грудня 1995 року сторони зареєстрували шлюб у відділі РАГСу виконкому Приморської районної Ради народних депутатів м.Одеси, актовий запис № 1048 ; у позивача це перший шлюб, а у відповідача - другий; дітей від шлюбу сторони не мають Проте під час спільного проживання сторін виявилося, що в них не має спільних інтересів, у зв'язку з чим кожен з подружжя жив своїм життям і не намагався перейнятися проблемами іншого. Будучи незадоволеними таким сімейним життям, сторони в січні 2008 року припинили шлюбно-сімейні відносини. З цього ж часу сторони проживають окремо. Втративши почуття любові один до одного і розуміючи, що вони не бажають бути разом, сторони в подальшому не вживали заходів до примирення. Виходячи з викладеного, суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно і збереження їх шлюбу є неможливим. Вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя сторонами не заявлені. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-01 00:00:00

13.08.2008 року позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що з 28.05.1999 року знаходиться зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі, від шлюбу з відповідачем має неповнолітніх дітей: [PERSON],[INFO] народження, [PERSON],[INFO] народження та [PERSON], [INFO] народження, які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач на утримання дітей в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, однак має таку можливість. Інших утримань по аліментам з нього не проводиться. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі Ѕ частки від його доходу і до повноліття дітей. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 ч. 3 Сімейного кодексу України, за рішенням суду, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в долі від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Позов підтверджується: копіями свідоцтва про одруження, про народження дітей. У судовому засіданні встановлено, що відповідач, будучи батьком неповнолітніх: [PERSON],[INFO] народження, [PERSON],[INFO] народження та [PERSON], [INFO] народження, у добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання дітей, однак, має таку можливість. Таким чином, вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання дітей є законними і підлягають задоволенню у розмірі Ѕ частки від доходу відповідача щомісячно. Крім того, з відповідача слід стягнути витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 30 грн. та судовий збір в сумі 51 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-01 00:00:00

Позивач в позові вказує, що відповідач являється споживачем електроенергії. При перевірці електрообладнання в помешканні відповідача по [ADDRESS] в м.Калинівка, Вінницької області було виявлено, що відповідач без обліково використовував електроенергію шляхом: здійснення самовільного підключення поза прилади обліку електроенергії. Спожита таким чином електрична енергія не враховувалась і не сплачувалась. Своїми діями відповідач завдав шкоду електропостачальнику на суму 906 грн. 05 коп., яку добровільно сплатити відмовляється. Тому позивач звернувся до суду з даним позовом. В судовому засіданні прокурор та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився без поважних причин, хоч про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Заслухавши пояснення прокурора, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач являється споживачем електроенергії. При перевірці електрообладнання в помешканні відповідача [ADDRESS] в м.Калинівка, Калинівського району, Вінницької області було виявлено, що відповідач безобліково використовував електроенергію шляхом: здійснення самовільного підключення поза прилади обліку електроенергії. Спожита таким чином електрична енергія не враховувалась і не сплачувалась. Згідно ст.ст.26-27 Закону України «Про електроенергетику» та п.37 «Правил користування електроенергією для населення» електропостачальнику надано право вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушенням допущеними споживачем під час користування електричною енергією. Розмір відшкодування збитків, заподіяних електропостачальнику внаслідок порушення ПКЕЕН, обчислюється відповідно до «Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих електропостачальнику внаслідок порушення споживачем «Правил користування електроенергією для населення», затвердженої Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 22.11.1999 року № 1416, зареєстрованою Міністерством юстиції України від 29.12.1999 року № 919/421. На підставі зроблених електропостачальником розрахунків витрат електроенергії, у відповідності з вказаною Методикою, не перевищуючих термінів позовної давності, розкраданням електроенергії відповідач завдав шкоду електропостачальнику в сумі 906 грн. 05 коп., яку добровільно сплатити відмовляється. Тому вимоги позивача є законними та підлягають повному задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-01 00:00:00

В'язівська сільська рада 16.07.2008 року звернулась до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення з неї завищеної заробітної плати. В судовому засіданні голова В'язівської сільської ради [PERSON]. пояснила, що з Краснокутської ЦРЛ до В'язівської сільської ради надійшов наказ № [NUMBER] про надання дозволу сумісництва 0,5 ставки заробітної плати молодшої медсестри Рандавського ФП [PERSON]. Відповідно до вищевказаного наказу до сільської ради з Краснокутської ЦРЛ надходили тарифікаційні списки на оплату [PERSON]. заробітної плати. В тарифікаційному списку вказувалась сума виплати заробітної плати. При зміні розміру заробітної плати направлявся інший тарифікаційний список. Відповідно до цих документів та табелів виходу на роботу, які пред'являла [PERSON]., нараховувалася і виплачувалася заробітна плата. При проведенні перевірки В'язівської сільської ради контрольно-ревізійним управлінням в Краснокутському районі Харківської області виявлено, що медсестрі [PERSON]. завищено виплату заробітної плати на суму 1764 грн. 43 коп. відповідно до акту КРУ від 22.01.2007 року. [PERSON]. добровільно повернула 600 грн., неповернутою залишилась сума 1164 грн. 43 коп. Добровільно сплатити заборгованість відповідач відмовляється, внаслідок чого за захистом своїх інтересів позивач звернувся до суду. Відповідач в судовому засіданні позов визнала частково і пояснила, що дійсно працювала на 0,5 ставки заробітної плати молодшої медсестри Рандавського ФП, обслуговувала не тільки с. Рандава, а і с. В'язова. Виконувала свої обов'язки повністю, але більше часу знаходилась біля лікаря у с. В'язова. Свідок по справі бухгалтер В'язівської сільської ради [PERSON]. в судовому засіданні пояснила, що [PERSON]. виконувала свої обов'язки належним чином, але більше часу проводила у В'язовій з лікарем, а не у Рандавському ФП. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково зі слідуючих підстав: · Відповідно до ст. 102-1 КЗпПУ працівники, які працюють за сумісництвом, одержують заробітну плату за фактично виконану роботу. · Відповідно до ст. 133 КЗпПУ за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. В даному випадку відповідач частково виконувала свою роботу в якості молодшої медсестри Рандавського ФАП, з чим вона сама погоджується. Відповідно до тарифікаційного списку по Рандавському ФП станом на 01.12.2006 року посадовий оклад молодшої медичної сестри [PERSON]. становив 212,00 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-01 00:00:00

Позивач 16.07.2008 року звернуласьдоК раснокутського районного суду з позовом до [PERSON]. про стягнення з неї аліментів на утримання дочки [PERSON]. В заяві позивач вказала, що [PERSON] відповідно до рішення Великобурлуцького районного суду Харківської області була позбавлена батьківських прав. Відповідно до рішення виконавчого комітету Краснокутської селищної ради від 28.12.2005 року № 507 позивач була призначена опікуном над неповнолітньою [PERSON], [INFO] року народження. На даний час дитина знаходиться на повному утриманні позивача, в зв'язку з чим за захистом інтересів неповнолітньої дитини позивач звернулася до суду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і просить їх задовольнити в повному обсязі, тобто стягнути з [PERSON] на її користь на утримання [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача до повноліття дитини. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час і дату була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, заслухавши думку позивача, яка проти цього не заперечувала. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази та матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю зі слідуючих підстав: · відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. · відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-01 00:00:00

Позивач 21.07.2008 року звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який було укладено [INFO] року. Від шлюбу мають одну дитину [PERSON], [INFO] року народження. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала і пояснила, що спільне життя з чоловіком не склалося. Вважає, що збереження сім'ї неможливе, просить розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив. Суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, заслухавши думку позивача, яка проти цього не заперечувала. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Тому, на підставі вищевикладеного та

Outcome: approved