Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-18 00:00:00

Позивач 23.07.2008р. звернувся до суду з позовом до Акціонерного комерційного банку «Меркурій», яким просив розірвати іпотечний договір, укладений 24.05.2007 року між позивачем та відповідачем; стягнути з відповідача на користь позивача 925 доларів США, сплачених у якості заборгованості за травень 2008 року; зобов»язати відповідача повернути позивачу оригінал договору дарування житлового будинку [ADDRESS] від 25.02.2007 року та технічного паспорту на вказаний будинок, що були вилучені АКБ «Меркурій» під час укладання іпотечного договору №16-03-227 від 24.05.2007 року; зняти заборону на відчуження житлового будинку [ADDRESS]; судові витрати покласти на відповідача. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував наступним. 25 лютого 2005 року позивачу був подарований житловий будинок [ADDRESS]. 24.05.2007р. між позивачем та відповідачем було укладено іпотечний договір №16-03-227. Відповідно до п.1 іпотечного договору, цей договiр забезпечує вимоги іпокетодержателя, що виникають iз договору №18-06П-102 про надання споживчого кредиту в iноземнiй валютi вiд 24.05.2007 року. Розмiр кредиту згiдно з Кредитним договором становить 60000 доларiв США. Кредитний договiр укладено мiж іпотекодержавцем та [PERSON]. Предметом iпотеки за даним договором є будинок з надвiрними будiвлями[ADDRESS]. [INFO][PERSON] помер. Через дану обставину платежi по iпотечному договору за травень 2008 року до банку не надiйшли. Через декiлька днiв до позивача до дому прийшли працiвники служби безпеки АКБ «Меркурiй» та пiд загрозою виселення вимагали негайного погашення заборґованостi за травень 2008 року, та були надані документи про залишки та рух коштів по рахунках [NUMBER] та [NUMBER]. 02.07.2008 року позивач сплатив заборгованість за травень 2008 року. Пiзнiше, пiсля ознайомлення з залишками та рухом за вищевказаними рахунками, позивачу стало відомо, що [PERSON]. 04.10.2007 року збільшив суму кредиту за тим самим кредитним договором на 15000 доларів США. 17.06.2008 року від батька загиблого [PERSON]. до позивача потрапила додаткова угода до договору №18-06П-102 вiд 24 травня 2007 року, складена 07 травня 2008 року мiж [PERSON]. та АКБ «Меркурiй», за яким збiльшився розмiр процентної ставки з 15 % рiчних до 17 % рiчних. Про збільшення суми кредиту та зміни розміру відсоткової ставки у сторону збільшення АКБ «Меркурій» позивача не повідомив. Представник позивача у судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на наступне. 24.05.2007р. між АКБ «Меркурій» та [PERSON]. був укладений кредитний договір. Сума кредиту на момент підписання договору складала 60000 доларів США. Майновим поручителем боржника виступив [PERSON]., з яким 24.05.2007р. банком було укладено іпотечний договір, відповідно до якого в забезпечення виконання боржником основного зобов»язання за кредитним договором було передано нерухоме майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS], та належить [PERSON]. на підставі договору дарування. На період дії Договору оригінали правовстановчих документів на технічних документів (технічний паспорт) на майно були передані іпотекодавцем банку. При оформленні договору іпотеки були дотримані вимоги Закону України «Про іпотеку». Посилання позивача на ч.1 ст.559 ЦК України є недоречним, оскільки порука є самостійним інститутом забезпечення зобов»язання та застосування інституту поруки є неможливим до регулювання правовідносин іпотеки. Іпотечний договір №16-03-227 від 24.05.2007р. укладений між позивачем та відповідачем на підставі ст..18 Закону України «Про іпотеку» та містить всі істотні умови, визначені діючим законодавством. Відповідно до п.1.1. іпотечного договору, цей договір забезпечує вимоги банку, що виникають із кредитного договору та усіх додаткових договорів та угод до нього, що виникнуть в майбутньому. Таким чином, умовами договору передбачено можливість зміни умов договору, включаючи зміни суми договору та процентів за його користування без згоди іпотекодавця. При укладенні договору позивач усвідомлював, що його відповідальність обмежена вартістю предмета іпотеки та на даний час межі його відповідальності не змінилися, а тому позивач не може нести будь-які не передбачені договором наслідки. Крім того, 02.07.2008р. позивачем було сплачено у касу банку 925 доларів США у якості погашення процентів по кредитному договору №18-06П-102 від 24.05.2007р. Суд, вислухавши представника позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом достовірно встановлено та не заперечувалося сторонами, що 24.05.2007р. між АКБ «Меркурій» та [PERSON]. був укладений кредитний договір №18-06П-102 про надання споживчого кредиту в іноземній валюті (а.с.15-16). 04.10.2007р. між вищевказаними сторонами було укладено додаткову угоду №1 до договору №18-06П-102 про надання споживчого кредиту в іноземній валюті від 24.05.2007р. (а.с.14). 07.05.2008р. між означеними сторонами було укладено додаткову угоду до договору №18-06П-102 про надання споживчого кредиту в іноземній валюті від 24.05.2007р. (а.с.13). Відповідно до ст..1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов»язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов»язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим законом. Згідно ст..3 вищевказаного закону, іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов»язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Іпотека має похідний характер від основного зобов»язання і є дійсною до припинення основного зобов»язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. 24.05.2007р. між АКБ «Меркурій» та [PERSON]. укладено іпотечний договір №16-03-227, відповідно до якого в забезпечення виконання боржником основного зобов»язання за кредитним договором та усіх додаткових договорів та угод до нього, що виникнуть в майбутньому. Згідно з п.1.2 Договору, предметом іпотеки є будинок з надвірними будівлями [ADDRESS]. Право власності на майно належить іпотекодавцям на підставі договору дарування, посвідченого 25.02.2005р. 4-ю ХДНК за реєстровим №482 та зареєстрованого 08.07.2005р. КПХМБТІ. Пунктом 2.4.9 Договору передбачено, що на період дії договору передати іпотекодержателю оригінали правовстановчих та технічних документів (технічний паспорт) на майно (а.с.7,9). Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України, договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для розірвання іпотечного договору №16-03-227, укладеного 24.05.2007р. між АКБ «Меркурій» та [PERSON]., у зв»язку з чим відмовляє у задоволенні позову в частині розірвання іпотечного договору; зобов»язання відповідача повернути позивачу оригінал договору дарування житлового будинку [ADDRESS] від 25.02.2007 року та технічного паспорту на вказаний будинок, що були передані АКБ «Меркурій» під час укладання іпотечного договору №16-03-227 від 24.05.2007 року; зняття заборони на відчуження житлового будинку [ADDRESS]. Крім того, судом встановлено, що 02.07.2008 року позивач сплатив заборгованість боржника [PERSON]. за травень 2008 року у розмірі 925 доларів США, або 4489 грн. 82 коп. (а.с.17). Тобто, позивач в добровільному порядку, користуючись своїм правом, встановленим ст..26 Закону України «Про заставу», ст..42 Закону України «Про іпотеку» та п.2.3.3 Іпотечного договору №16-03-227 від 24.05.2007 року виконав за боржника [PERSON]. зобов»язання по сплаті процентів по договору №18-06П-102 про надання споживчого кредиту в іноземній валюті, а відповідач, як кредитор, прийняв таке виконання, як виконання зобов»язання належною стороною, у зв»язку з чим позов в частині стягнення з відповідача 925 доларів США задоволенню не підлягає. Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє позивачу і у задоволенні позову в частині покладення судових витрат на відповідача.

Outcome: dismissed