Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що 1 липня 2005 року відповідач наніс їй декілька ударів в область правої щелепи, правої ключиці, по кисті рук, спричинивши легкі тілесні ушкодження і вироком суду був притягнутий до кримінальної відповідальності. Оскільки для лікування вона придбала ряд ліків, просить стягнути з відповідача майнову шкоду в сумі 11 120 грн. і моральну шкоду в сумі 10 000 грн., яка полягає у фізичному болю та стражданнях, які вона зазнала. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги і пояснила, що в наслідок побиття вона отримала струс головного мозку, наслідки якого їй доводиться лікувати у 2006, 2007 та у 2008 роках; крім лікування у липні 2005 року, а від удару в щелепу у неї почали псуватись зуби справа і їй приходиться ставити металокерамічні коронки, і це лікування ще не закінчене. На попередньому судовому засіданні просила суд витребувати з Волинської обласної лікарні довідки про вартість лікування у липні 2005 року. Представник позивача підтримав позовні вимоги і уточнив, що матеріальні збитки на лікування за весь період складають 989 грн.46 коп. і цю суму вони просять стягнути з відповідача та моральну шкоду в повному обсязі, враховуючи страждання позивача внаслідок завданого злочину, і тривалість лікування. Відповідач позову не визнав і пояснив, що 1 липня 2005 року не наносив позивачу жодних тілесних ушкоджень. Вирок Горохівського суду не оскаржував і на даний час покарання відбув. Представник відповідача позову не визнав і пояснив, що чеки на придбання ліків, як і довідку про орієнтовну вартість лікування зубів не можна приймати як доказ по справі. У довідках про лікування не вказано, що позивач лікувалась від наслідків ЧМТ, отриманої у 2005 році. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що згідно вироку суду від 23 травня 2007 року, який підсудним не оскаржувався і набрав законної сили, 1 липня 2005 року [PERSON] в с.Липа Горохівського району спричинив [PERSON] легкі тілесні ушкодження - струс головного мозку, забій м`яких тканин обличчя, синяк нижньої щелепи, синяк тулуба лівої кисті (по акту судово-медичного обстеження №1157 від 18.07.2005 року), був визнаний винним і засуджений за ч.2 ст.125 КК України до покарання у виді громадських робіт (а.с.11-13, а.с.29). Такий же діагноз зазначений у лікарсько-консультативному заключенні від 07.07.2005 року (а.с.10). Позивач перебувала на лікуванні у Волинській обласній клінічній лікарні стаціонарно з 08. по 17.07.2005 року (листок непрацездатності, а.с.7) і затратила на лікування 15 грн. (довідка лікарні, а.с.85) та амбулаторно з 22 по 28.07.2005 року, приблизна вартість лікування 85 грн. (довідка лікарні від 01.09.2008 року, а.с. 84). Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини (ч.1 ст.1167 ЦК України). Як слідує з ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов`язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. На підставі викладеного суд не приймає до уваги твердження відповідача про відсутність його вини у вчиненні злочину 1 липня 2005 року і вважає доведеним факт нанесення ним легких тілесних ушкоджень позивачу, а тому з нього слід стягнути в користь [PERSON] витрати на лікування в сумі 100 грн. по довідках Волинської обласної лікарні, які позивач просила витребувати у попередньому судовому засіданні, та частково - моральну шкоду, завдану злочином. Враховуючи, що позивачу були нанесені тілесні ушкодження, що відносяться до категорії легких, тривалість лікування і спричинені злочином страждання не є тривалими і значними, а також те, що відповідач ніде не працює, суд вважає, що сума моральної шкоди, названа позивачем є завищеною і її слід зменшити, визначивши суму до стягнення шкоди в розмірі 2000 грн. Суд не бере до уваги довідку про вартість лікування позивача у 2007 році через відсутність висновку лікарів про наявність причинного зв`язку між даним лікуванням та травмою, отриманою 01.07.2005 року; довідку про вартість лікування у 2008 році через відсутність діагнозу хворої і названого висновку лікарів; чеки про оплату ліків без підтвердження довідки лікарів про призначене лікування та заключення про орієнтовну вартість лікування зубів через відсутність підтвердження про проведення такого лікування та його необхідність. Позивач на попередньому судовому засіданні не повідомила суд про необхідність витребування будь-яких інших доказів по справі, крім довідок про лікування у 2005 році, не вказала поважної причини несвоєчасності подання доказів (ст.131 ЦПК України), не подавала заяви про забезпечення доказів і не заявляла клопотань про призначення експертиз, тому суд вирішив справу на підставі наявних та витребуваних судом доказів. На підставі ст.88 ч.2 ЦПК України стягнути з відповідача судові витрати.

Outcome: partial