Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить зробити реальний розділ домоволодіння [ADDRESS], відповідно до належних сторонам часток з наданням окремої адреси, визнавши за нею право власності на частку домоволодіння яка знаходиться в її користуванні і визнати за нею право власності на земельну ділянку, яка необхідна для обслуговування домоволодіння. Добровільно розділити домоволодіння сторони не можуть. Судом ухвалою від 21.10.2008р. до участі в справі, на підставі поданої позивачкою заяви, у якості третьої особи було притягнуто Управління земельних ресурсів м. Севастополя. У судовому засіданні позивач і її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні надав договір дарування, відповідно до якого [PERSON]. подарувала [PERSON]. свою 1/3 частину спірного домоволодіння. Таким чином, варто визнати, що [PERSON]. на момент розгляду даної справи судом, не може виступати як сторона, оскільки не є власником якої-небудь частки спірного домоволодіння. Представник відповідач позов визнав повністю, не заперечує проти розділу домоволодіння [ADDRESS] відповідно до приналежним їм часткам з наданням окремих адрес і визнання за позивачкою права власності на земельну ділянку площею 0,0454 га, із цільовим призначенням для будівництва й обслуговування житлового будинку й господарських будівель, розташованих у [ADDRESS]. Представник третьої особи Управління земельних ресурсів м. Севастополя позовні вимоги визнав повністю. Суд, вислухавши пояснення сторін іх представників, дослідивши матеріали справи, на підставі наданих суду доказів і в межах заявлених вимог, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав: Згідно ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен зі співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Судом встановлено, що 28 травня 2005 р. позивач одержала в подарунок від свого батька [PERSON] 1/2 частку житлового будинку з надвірними прибудовами, розташованими в [ADDRESS], що підтверджується договором дарування посвідченим приватним нотаріусом Севастопольського міського нотаріального округу [PERSON]. та зареєстрованим в реєстрі № 3034. 01.06.2005 р. право власності зареєстровано за позивачем ДКП Бюро технічної інвентаризації та державної реєстрації об'єктів нерухомого майна м.Севастополя. У цей час домоволодіння є спільною частковою власністю й належить позивачці та відповідачу [PERSON]. по 1/2 частини домоволодіння кожної. Дослідивши наявні докази у їхній сукупності, суд вважає можливим розділити домоволодіння в натурі в наступному порядку. Відповідно до технічного паспорта Севастопольського БТІ на житловий будинок (домоволодіння) за адресою [ADDRESS] та висновку експерта № В-212 від 24.10.08 р. домоволодіння розташоване на земельній ділянці загальною площею 912,0 кв.м., яка розділена огородженням із сітки «рабіца» на дві частини площами 459 кв.м. і 453 кв.м. Домоволодіння являє собою одноповерховий житловий будинок з надвірними будівлями. Житловий будинок складається із двох ізольованих частин (квартир), кожна частина якого розташована в окремій частині земельної ділянки. Кожна із двох частин домоволодіння має окремий вхід. З матеріалів справи вбачається, що в користуванні позивача знаходяться житлові приміщення будинку, пойменовані в техпаспорті БТІ як квартира № 1, а саме: коридор 1-1, площею 4,9 кв.м.; коридор 1-2, площею 5,6 кв.м.; житлова кімната 1-3, площею 15,3 кв.м.; житлова кімната 1-4, площею 8,2 кв.м.; кухня 1-5, площею 7,6 кв.м.; усього загальною площею 41,6 кв.м.; а також надвірні спорудження й службові будівлі: тамбур літ. «1а», ванна літ. «Г», гараж літ. «Д», сарай літ. «В», сарай літ. «Е», льох літ. «М», мощення цементне - 23,2 м х 0,6 = 13,9 кв.м.; огородження ділянки - бутова огорожа із хвірткою по вул. Харківської, довжиною 21,2м.; по вул. Революції 1905 р., довжиною 21,4 м.; уздовж удома № 42 по вул. Революції 1905р., довжиною 21,2 м. і сітчаста огорожа, що розсікає ділянку на Харківської, 12 навпіл. Відповідно до висновку експерта № В-212 домоволодіння складається з (по розділених частинах): перша частина домоволодіння - з боку вул. Революції 1905р.: частина житлового будинку літер «А» із прибудовою «а1», загальною площею 41,6 кв.м.; гараж літер «Д», ванна-убиральня літер «Г», сарай літер «В», сарай літ. «Е», льох літер «М»; друга частина домоволодіння - з боку вул. Київської: частина житлового будинку літер «А» із прибудовою «а2», загальною площею 41,7 кв.м., сарай літер «Б», сарай літер «Ж», убиральня літер «Н». Вищевказані частини домоволодіння рівноцінні й можуть розглядатися як варіанти для виділу. За висновком експерта реальний виділ однієї із частин домоволодіння, зазначених у п. 7 висновку експерта № В-212, відповідно до 1/2 часток у праві власності із присвоєнням їй окремої юридичної адреси можливий. Зважаючи на те, що вимоги позивача [PERSON]. засновані на розділі домоволодіння відповідно до часток співвласників, а також той факт, що відповідач [PERSON]. не заперечує проти такого порядку розділу, суд, розв'язуючи питання про реальний розділ спірного домоволодіння, вважає можливим скористатися варіантом розподілу, запропонованим експертом, який відповідає фактичному порядку користування домоволодінням. Розв'язуючи питання про визнання права власності за позивачем на земельну ділянку, яка необхідна для обслуговування домоволодіння судом встановлено, що 31.03.1997 р. розпорядженням Ленінської районної державної адміністрації м. Севастополя № 339 батькові позивача [PERSON]. і громадянці [PERSON]. у спільну часткову власність була передана земельна ділянка площею 0,0912 га, розташована за адресою [ADDRESS], для будівництва і обслуговування житлового будинку й господарських будівель. При даруванні позивачці її батьком [PERSON]. частини спірного домоволодіння дана земельна ділянка оформлена на неї не була. Згідно зі ст. 377 Цивільного кодексу України, до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Для обслуговування частини домоволодіння позивач необхідна земельна ділянка площею 0,0454 га, що відповідає частці її покійного батька в спільній частковій власності. Крім того, [INFO]. батько позивачки [PERSON]. помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 12.10.07 р. Позивачка є єдиною його спадкоємицею, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права й обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини й не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1225 Цивільного кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, з збереженням її цільового призначення. Таким чином, незважаючи на розмір земельної ділянки, фактично необхідний для обслуговування частки домоволодіння, що належить позивачці, до неї перейшло право власності на всю частку земельної ділянки надану у власність [PERSON]. Аналізуючи й досліджуючи в судовому засіданні зібрані докази в їхній сукупності й, з огляду на той факт, що представник відповідача та представник Управління земельних ресурсів м. Севастополя не заперечують проти визнання за позивачкою права власності на земельну ділянку площею 0,0454 га, розташовану у м. Севастополі по [ADDRESS], суд вважає, що позивач набула на наведених вище підставах право власності на земельну ділянку площею 0,0454 га, розташовану у м. Севастополі по [ADDRESS]. На підставі ст.ст. 356, 358, 367, 377, 1216, 1218, ч..3 ст. 1296 ЦК України, ст. 131 Земельного кодексу України,

Outcome: approved