Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визначення додаткового строку на прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], померлої [INFO], посилаючись на те, що він разом з відповідачами є спадкоємцем першої черги, однак через відсутність паспорту не встиг в передбачений законом термін звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. З заявами про прийняття спадщини звернулися відповідачі. В зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] відмовилася дати згоду на прийняття ним спадщини після закінчення строку, він змушений звернутися до суду. Вважає, що строк ним пропущений з поважної причини, просить суд позов задовольнити. В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в заяві, вважають, що строк пропущений з поважної причини, а тому повинен бути наданий додатковий строк. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, до суду надала зустрічний позов, в якому просить усунути [PERSON] від права на спадкування через те, що останній взагалі за останні роки життя матері не допомагав їй ні матеріально, ні морально, а навпаки вів асоціальний спосіб життя, через який завдавав зайвий клопіт померлій. Крім цього, [PERSON] не приймав жодної участі в похованні померлої. Вважає, що за таких обставин, він не має право на спадкування. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що позивач не надав до суду переконливих доказів щодо поважності пропуску строку на прийняття спадщини. Зустрічний позов просив задовольнити. Відповідач за зустрічним позовом [PERSON] та його представник зустрічний позов не визнали, пославшись на те, що до суду не надано доказів свідомого ухилення відповідача від надання допомоги померлій матері. Третя особа за зустрічним позовом [PERSON] також зустрічний позов не визнав Представник третьої особи Шостої Запорізької державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши інші докази, що є в справі, суд вважає, що первісний та зустрічний позови не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5). Після її смерті відкрилася спадщина. Заяви про прийняття спадщини в передбачений законом строк до нотаріальної контори подали [PERSON] та [PERSON], які вказали в них ще спадкоємця [PERSON] Зазначене підтверджується копією спадкової справи (а.с. 13, 13 зворот). [PERSON] в своїй позовній заяві посилається на той факт, що не встиг подати в строк заяву через відсутність паспорту. До суду надав копію постанови про відмову у порушенні кримінальної справи від 25.12.2006р. з приводу розшуку його документів (а.с. 4). Відповідно до наданої до суду копії паспорту [PERSON] отримав паспорт у Комунарському РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області 01.08.2008р. Згідно наданої до суду відповіді начальника ВГІРФО Комунарського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області [PERSON] за період часу з 01.12.2006р. по 10.02.2008р. за оформленням паспорту не звертався. Дані обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Відповідно до ч.2,3 ст. 1272 ЦК України спадкоємець, який пропустив строк на прийняття спадщини, за письмовою згодою інших спадкоємців має право подати заяву про прийняття спадщини. Якщо ж такої згоди не досягнуто, спадкоємець може звернутися до суду з позовом про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини, якщо строк був пропущений з поважних причин. Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. „Про судову практику у справах про спадкування” вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно ч.2 ст. 43 Закону України „Про нотаріат” встановлення особи здійснюється за паспортом або іншими документами, які виключають будь-які сумніви щодо особи громадянина, який звернувся за вчиненням нотаріальної дії. Відповідно до п. 207 Інструкції „Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004р. №20/5 письмова заява про прийняття спадщини та відмову від неї подається спадкоємцем особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або прибути особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою. Згідно ст.. 4 Закону „Про нотаріат” нотаріус має право давати роз'яснення з питань вчинення нотаріальних дій і консультації правового характеру. На підставі викладеного, суд не вбачає поважності причин пропуску строку на прийняття спадщини з боку позивача [PERSON], оскільки останній не звертався до нотаріальної контори за консультацією, не надіслав хоча б незасвідченої заяви до нотаріальної контори. Крім цього, як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] занадто довго отримував паспорт, а також почав займатися оформлення вже після спливу строку на прийняття спадщини. Таке зволікання [PERSON] в отриманні паспорту, на думку суду не може сприйматися як поважність причини пропуску строку на прийняття спадщини. Позивач [PERSON] не надав до суду доказів, які б свідчили, що довге не отримання паспорту було пов»язане з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами. Навпаки, така бездіяльність свідчить про небажання [PERSON] приймати спадщину. Відповідно до ч.5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. „Про судову практику у справах про спадкування” при вирішенні спорів про усунення від права на спадкування суд враховує поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього, та свідомого ухилення від надання допомоги. Враховуючи викладене, беручи до уваги пояснення свідків, суд не знаходить в діях [PERSON] свідомого ухилення від надання допомоги матері [PERSON], а в зв'язку з чим усунення його від права на спадкування. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В судовому засіданні позивачем по зустрічному позову не доведена обгрунтованість висунутих ним до відповідача позовних вимог, а тому підстав для задоволення зустрічного позову не має. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed