Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-02 00:00:00

15.10.2008 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до колишнього чоловіка [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідач є батьком неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Вказує, що добровільно матеріальної допомоги на його утримання не надає, а тому просила позов задовольнити. У попередньому судовому засіданні позивач не відмовилася від позовних вимог і позовну заяву не відкликала. Відповідач позов визнав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем рішення по справі може бути ухвалено судом у попередньому судовому засіданні у порядку ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано і відділом реєстрації актів цивільного стану Краснопільського районного управління юстиції Сумської області видано свідоцтво про розірвання шлюбу від 21 вересня 2006 р. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого є [PERSON] Дитина сторін проживає разом з позивачкою і повністю знаходиться на її утриманні ( а. с. 3 - 5 [PERSON] ). У суді знайшов підтвердження факт ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків, оскільки він добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у тому числі і продуктами харчування, за станом здоров'я спроможний сплачувати аліменти, інших утриманців не має, працює на тимчасових роботах і отримує мінливий заробіток. Відповідач не надав суду доказів щодо його стану здоров'я та матеріального становища, наявності у нього аліментів інших дітей, які враховуються при визначенні розміру аліментів. Ст.ст. 180 - 183 Сімейного Кодексу України передбачено зобов'язання батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, способи виконання батьками цього обов'язку та розмір стягуваних аліментів. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, коли аліменти визначаються в твердій грошовій сумі. Статтею 184 Сімейного Кодексу України визначено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, за заявою одержувача суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 367 ЦПК примінити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку передбаченому ст. 88 ЦПК України. На підставі ст. ст. 180- 183, 184, 192 Сімейного Кодексу України,, врахувавши обставини, передбачені ч.1 ст. 182 СК України ,

Outcome: approved