Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом та просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON], [INFO], уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 300 гривень в місяць, починаючи з дня подачі заяви до суду і до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення останнім 23-х років. Позивач у судовому засіданні уточнила позовні вимоги, просить стягнути з відповідача [PERSON], [INFO], уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі ј частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення останнім 23-х років, в іншому позовні вимоги підтримала та пояснила суду, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 16.02.1990 року до 19.09.2005 року. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. На його утримання за рішення суму відповідач сплачував аліменти до досягнення дитиною повноліття. Оскільки раніше відповідач ухилявся від сплати аліментів на утримання сина, то на сьогоднішній день в останнього є заборгованість, яку починаючи з червня 2008 року відповідач почав погашати. На даний час син досяг повноліття, але продовжує навчання на денному факультеті Криворізького технічного університету та буде навчатися до 30.06.2011 року. Позивач працює бухгалтером-касиром в ЗАТ «Надія», її заробітна плата за останні два місяці склала 2049,14 грн. На ці гроші позивач утримує себе та сина. Син хворіє цукровим діабетом 1-го типу, тяжкої форми і є інвалідом дитинства, перебуває на обліку у лікаря ендокринолога та постійно потребує інсулінової терапії. Відповідач проблемами сина не цікавиться та матеріальної допомоги ні на лікування ні на навчання в добровільному порядку не надає хоч має таку можливість. Відповідач працює у ТОВ «Баргузин люкс» водієм, його середньомісячна заробітна плата складає 530 грн. на місяць. Відповідач та його представник у судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнали у повному обсязі, не заперечують проти стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, своїх заперечень до суду не надав. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності третьої особи. У судовому засіданні встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач з відповідачем перебувала у шлюбі з 16.02.1990 року до 19.09.2005 року. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. На його утримання за рішення суму відповідач сплачував аліменти до досягнення дитиною повноліття. Оскільки раніше відповідач ухилявся від сплати аліментів на утримання сина, то на сьогоднішній день в останнього є заборгованість, яку починаючи з червня 2008 року відповідач почав погашати. На даний час син досяг повноліття, але продовжує навчання на денному факультеті Криворізького технічного університету та буде навчатися до 30.06.2011 року. Позивач працює бухгалтером-касиром в ЗАТ «Надія», її заробітна плата за останні два місяці склала 2049,14 грн. На ці гроші позивач утримує себе та сина. Відповідач матеріальної допомоги на навчання сина в добровільному порядку не надає. Відповідач працює у ТОВ «Баргузин люкс» водієм, його середньомісячна заробітна плата складає 530 грн. на місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Встановлено також, що відповідач працездатний, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу дитині. Встановленим у судовому засіданні фактам відповідають правовідносини з аліментних обов'язків батьків по утриманню своїх дітей. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З урахуванням вищевикладеного та враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved