Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-24 00:00:00

29 липня 2008 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила суд винести рішення про стягнення з відповідача [PERSON] на її, [PERSON], користь суму боргу за договором позики у розмірі 3 500 грн. та стягнути з відповідача на її користь судові витрати: державне мито у сумі 51 грн. та витрати сплачені за інформаційно-технічне забезпечення слухання справи у сумі 30 грн. В обґрунтування позову вона вказала на те, що відповідач є її колишнім чоловіком, 27 березня 2008 року між нею, [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого останній отримав кошти в розмірі 3 500 грн., для оформлення договору дарування 1\3 частини квартири їхньому сину - [PERSON], строком повернення до 27 травня 2008 року. 27 березня 2008 року для підтвердження укладеного договору відповідач склав та підписав розписку, яка підтверджує отримання коштів. З моменту укладення договору і до теперішнього часу відповідач добровільно не виконав свої зобов'язання, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Пояснила суду, що відповідач 27 березня 2008 року отримав від неї кошти в сумі 3 500 грн., зобов'язався повернути вказані кошти до 27 травня 2008 року. 27 березня 2008 року відповідач написав розписку, в знак підтвердження укладеного договору, але свої зобов'язання не виконав, гроші в установлений строк не повернув. Вона неодноразово зверталася до відповідача з приводу повернення суми боргу, але від добровільного повернення грошей відповідач ухиляється. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, суду пояснив, що дійсно 27 березня 2008 року отримав від колишньої дружини, [PERSON], кошти в сумі 3 500 грн., для оформлення договору дарування 1\3 частини квартири їхньому сину - [PERSON], зобов'язався повернути вказані кошти до 27 травня 2008 року. Але у зв'язку з скрутним матеріальним становищем, зараз він не має можливості повернути борг. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 1049 ЦК України, боржник зобов'язаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як встановлено в судовому засіданні, 27 березня 2008 року відповідач [PERSON] отримав від позивачки [PERSON] кошти в сумі 3 500 (три тисячі п'ятсот) грн. та зобов'язався повернути вказані кошти до 27 травня 2008 року. Так, 27 березня 2008 року на підтвердження укладеного договору відповідачем було складено та підписано розписку (а.с.14), згідно з якою [PERSON] зобов'язувався в двох місячний строк, тобто до 27 травня 2008 року повернути гроші в сумі 3 500 грн. Розписка була підписана відповідачем, в присутності позивача. Як пояснила позивачка, що також не заперечувалось відповідачем, в судовому засіданні - відповідач [PERSON] власноручно підписав розписку, ніякого фізичного насильства до нього на момент підписання розписки не застосовувалось. Однак в встановлений сторонами строк відповідач, зобов'язання не виконав, гроші не повернув. Позивачка неодноразово зверталася до відповідача, з проханням повернути кошти, однак відповідач надані кошти не повернув. Приймаючи до уваги, що відповідач не виконав зобов'язання і не повернув суму боргу в розмірі 3 500 грн., суд приходить до висновку, що вищевказану суму боргу належить стягнути з відповідача на користь позивачки. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір 51 грн. та витрати сплачені за інформаційно-технічне забезпечення слухання справи в сумі 30 грн. на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved