overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-29 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики посилаючись на те, що 20 червня 2007 року вони уклали з відповідачем договори позики на загальну суму 60000 грн., зокрема кожен із позивачів передав відповідачу по 15000 грн. Згідно умов договору відповідач зобов'язався повернути всю суму грошових коштів до 20 березня 2008 року, однак не виконав зобов'язань, Вказану в договорі позики суму грошей відповідач визнає і обіцяє повернути, однак обіцяє повернути в невизначеному майбутньому, а тому просили стягнути з відповідача суму боргу, судові витрати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, звернулась до суду з письмовою заявою в якій позов підтримує і просить справу розглянути у її відсутність. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали і в своїх поясненнях підтвердили обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав і не заперечував проти його задоволення. Третя особа Кредитна спілка «Буковина» в судове засідання не з'явилась, звернулась до суду з письмовою заявою в якій не заперечує проти задоволення позовних вимог і проханням справу розглянути у її відсутність. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що дійсно між позивачами та відповідачем були укладені договори позики, згідно яких позивачі передали відповідачу гроші, а відповідач в назначений термін борги не повернув. А тому суд вважає, що з відповідача на користь позивачів необхідно стягнути борг в сумі по 15000 грн. кожному, сплачені позивачами судові витрати по 150 грн. кожному, а всього стягнути по 15150 грн. на користь кожного із позивачів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON]., в якому просить визнати її такою, що втратила право користування жилим приміщенням, яке розташоване за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідачка з лютого 2007 року за вказаною адресою не проживає, але залишається зареєстрованою. Наявність реєстрації відповідачки в будинку, який належить позивачці позбавляє останню можливості в повній мірі реалізувати своє право власника. Окрім того, внаслідок цього позивачка змушена нести витрати на утримання цього будинку з врахуванням зареєстрованої в ньому відповідачки. За вказаних обставин просила визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням за вказаною адресою. В судовому засіданні позивачка свою вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити та пояснила, що за вищевказаною адресою, у її власному будинку, вона проживала разом зі своєю сім'єю: [PERSON], його дружиною [PERSON] та їх дітьми. У лютому 2007 року відповідачка розлучилася з її сином і почала постійно проживати окремо від них в будинку свого співмешканця в с. Горбове Куликівського району. В добровільному порядку відповідачка знятися з реєстраційного обліку відмовлялася, а тому вона не може повністю реалізувати своє право власника і звернулася до суду. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи. У справі достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, що дає можливість розглянути справу заочно, без участі відповідачки. Позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши позивачку, пояснення свідків [PERSON]., [PERSON]. та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з підстав, викладених позивачкою. Відповідачка, залишаючись зареєстрованою в будинку позивачки, перешкоджає останній у її законному праві володіння, користування та розпорядження майном - житлом, тобто порушує її права власника житла. Окрім того, відповідачка не проживає у спірному будинку без поважних причин вже більше ніж шість місяців, що згідно вимог ст. 71, 72, 163 ЖК України є підставою для визнання її такою, що втратила право користування цим житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що тривалий час шлюбних відносин з відповідачем нема, останній час відсутнє взаєморозуміння по всім питанням, з цієї причини виникають спори та конфлікти, які призвели до розпаду сім’ї, спільне господарство не ведеться і примирення між подружжям неможливе. В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю та просила його задовольнити. Відповідач позов не визнав з підстав, викладених у запереченнях на позовну заяву про розірвання шлюбу, просив надати строк для примирення, щоб домовитися про поділ майна. Суд, вислухавши позивача, відповідача, їх представників та адвоката, що надали пояснення в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 14.08.2004 року, зареєстрованому Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім’ї, актовий запис [NUMBER] Від цього шлюбу у сторін дітей нема. Спільне життя між сторонами не склалося, оскільки тривалий час шлюбних відносин між подружжям нема, проживають вони окремо один від одного, що не заперечувалося в судовому засіданні, у позивача тривають відносини з іншим чоловіком, з яким вона має намір створити сім’ю. Сторонами не оспорюється той факт, що останнім часом відсутнє взаєморозуміння по всім питанням подружнього життя. Відповідач, заявивши клопотання про встановлення строку для примирення, мотивував своє клопотання виключно тим, що необхідно вирішити питання з приводу поділу спільного майна подружжя, а не намаганням поновити шлюбні відносини, дійти взаєморозуміння та не довів той факт, що має реальний намір відновити шлюбні відносини. За таких обставин, суд вважає недоцільним встановлювати строк для примирення. Крім того, питання про поділ спільного сумісного майна подружжя не стосується предмету даного позову. Сторонами в судовому засіданні не заперечувався той факт, що тривалий час між ними, як подружжям, відсутні шлюбні стосунки, спільне господарство не ведеться, примирення між ними та поновлення фактичних шлюбних відносин не можливе. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що сім’я сторін розпалась остаточно та поновлена бути не може, оскільки подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Крім того, ч. 3 ст. 10 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 218 ЦПК України, суд може залежно від складності справи оголосити вступну та резолютивні частини рішення, з повним текстом рішення сторони можуть ознайомитися протягом 7 днів. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-29 00:00:00

Заявниця прохає суд оголосити [PERSON] безвісно відсутнім, наполягає на задоволенні заяви та суду пояснила, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з жовтня 1948 року. В 1950 році вона разом з чоловіком переїхала на постійне місце проживання до с. Ковалівка Сватівського району Луганської області. В 1951 році її чоловік поїхав на заробітки до м. Брест Білоруської РСР. До теперішнього часу немає ніяких відомостей про місце його перебування. Оголошення чоловіка [PERSON]. безвісно відсутнім необхідне заявниці для оформлення субсидії. Свідок [PERSON]. суду пояснила, що їй відомо, що [PERSON]. в 1951 році поїхав до Білорусії на заробітки. До теперішнього часу ніяких відомостей про його місце знаходження немає. Представник заінтересованої особи [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він не заперечує проти задоволення заяви про оголошення [PERSON]. безвісно відсутнім. Заслухавши заявницю, представника заінтересованої особи, свідка, дослідивши матеріали справи, судом встановлено слідуючи факти: заявниця перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з жовтня 1948 року. В 1950 році подружжя переїхало на постійне місце проживання до с. Ковалівка Сватівського району Луганської області. В 1951 році [PERSON]. поїхав на роботу до м. Брест Білоруської РСР та до теперішнього часу місце його знаходження невідоме. Те, що [PERSON]. за місцем проживання відсутній більше року підтверджується поясненнями свідка [PERSON]. Оскільки за місцем постійного проживання відсутні відомості про знаходження [PERSON]. більше сорока п'яти років, суд вважає за необхідне, за цими підставами, дану заяву задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання дочки [PERSON], 1989 року народження, у твердій грошовій сумі, розмір якої складає 850 грн. через збільшення прожиткового мінімуму. У своїй заяві позивачка посилається на ті обставини, що дочка хоч і є на даний час повнолітньою, однак продовжує навчання в Київському національному транспортному університеті та потребує у зв»язку з цим додаткової матеріальної допомоги, яку батько має можливість надавати. В попередньому судовому засіданні позивачка зменшила розмір своїх позовних вимог до 750 грн. та пояснила, що відповідно до рішення суду батько дитини сплачував на її утримання аліменти у розмірі 450 грн. на місяць, однак у зв»язку з продовженням нею навчання та інфляцією дочка потребує продовження сплати аліментів та збільшеного їх розміру, які батько має можливість сплачувати. А відповідач в попередньому судовому засіданні змінені позовні вимоги визнав та пояснив, що добровільно не надає дочці матеріальну допомогу через те, що остання не виявляє бажання спілкуватися з ним. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку: Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.3) вбачається, що шлюб між сторонами було розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 18.04.1996 року зроблено запис за №114. Згідно копії рішення Прилуцького міськрайсуду від 13.02.2006 року (а.с.9-10) вбачається, що з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти у твердій грошовій сумі розміром 450 грн. на утримання дочки [PERSON]. Згідно копії довідки (а.с.4) вбачається, що [PERSON] є студентом 2 курсу факультету Економіка, менеджмент і право за спеціальністю «Логістика» денної форми навчання. Згідно копії договору №1564-06 про навчання в Національному транспортному університеті від 28.07.2006 року (а.с.7) вбачається, що річна вартість освітньої послуги, яка надається [PERSON], становить 5500 грн. Згідно копії довідки Прилуцького ВДАІ при УДАІ УМВС (а.с.5-6) вбачається, що [PERSON] належать VOLKSWAGEN T4 (1998), VOLKSWAGEN BESTEL (2004) та ГАЗ-САЗ 53Б(1979). Відповідно до вимог сімейного законодавства України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей, якщо вони продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, яку в даному випадку батько має можливість надавати. На підставі викладеного та ст.ст.198-200 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-29 00:00:00

11 серпня 2008 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила ухвалити рішення, яким визнати, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності в [ADDRESS], є рівними, тобто: померлій, [INFO] - [PERSON], їй - [PERSON] належить по 1\2 частки на [ADDRESS], а також просила припинити право спільної сумісної власності на [ADDRESS]. В обґрунтування позову вказала, що [INFO] померла її мати - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на 1\2 частину [ADDRESS]. Вона та її сестра, [PERSON], третя особа по справі, є єдиними спадкоємцями за законом. Згідно свідоцтва про право власності на житло [ADDRESS] належить їй - [PERSON], та її померлій [INFO] - матері [PERSON], на праві спільної сумісної власності. Вона звернулася до Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено, у зв'язку з тим, що у свідоцтві про право власності на квартиру, не визначені частки між співвласниками. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Суду пояснила, що визначення часток у спільній сумісній квартирі, їй необхідно для прийняття та оформлення спадщини. Притягнена в якості відповідачки [PERSON] позовні вимоги підтримала, проти задоволення не заперечувала. Представник третьої особи Дніпропетровської міської ради зп довіренністю [PERSON] в судове засідання не з'явилась, суду надав письмову заяву з проханням розглядати справу за їх відсутності та винесення рішення на розсуд суду. Представник третьої особи Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду письмове повідомлення, в якому просили слухати справу за їх відсутності, у зв'язку з виробничою завантаженістю. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Згідно ч. 2 ст. 372 ЦК України при поділі майна, яке знаходиться у спільній сумісній власності вважається, що долі співвласників у праві суспільної сумісної власності є рівними. У судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 04 лютого 1997 року [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, без виділу долі (а.с.9), які постійно проживали в вищевказаній спірній квартирі та сплачували за комунальні послуги. [INFO] [PERSON] - померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть актовий запис [NUMBER] зроблений відділом реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.13). Після її смерті відкрилася спадщина на її частку у спірній квартирі. Таким чином, суд вважає за необхідне визнати за позивачкою - [PERSON], та померлою [INFO] [PERSON] по 1/2 частині у спільній сумісній власності на [ADDRESS], за кожним та припинити право спільної сумісної власності на [ADDRESS]. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-29 00:00:00

Сторони перебувають у юридичному шлюбі з 13.02.1999 року, від якого вони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з матір»ю та знаходиться на її утриманні. Батько дитини ніякої матеріальної допомоги на їх утримання не надає, у зв"язку з чим вона і звернулася до суду зданим позовом. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги та просив стягнути із відповідача аліменти в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку на утримання дітей, а відповідач до суду не з»явився, хоча належним чином і вчасно про день та час судового засідання був повідомлений, у зв»язку з чим і постало питання постановлення заочного рішення. Згідно копії свідоцтва про одруження (а.с.2) вбачається, що сторони одружилися 13.02.1999 року. Згідно копії свідоцтва про народження (а.с.2) вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] і її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про народження (а.с.3) вбачається, що [PERSON] народився [INFO] і його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про народження (а.с.4) вбачається, що [PERSON] народився [INFO] і його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки виконкому Богданівської сільської ради (а.с.5) вбачається, що [PERSON] дійсно проживає за адресою: [ADDRESS] разом з дітьми: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які знаходяться на її утриманні. Відповідно до вимог Сімейного кодексу, обов”язок утримувати дітей є рівною мірою обов”язком як матері, так і батька, а оскільки батько дитини ухиляється від таких, суд вважає, що заявлені позивачкою вимоги підлягають до задоволення. На підставі ст.ст.180-183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що протягом тривалого часу між подружжям встановилися відчужені стосунки, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. З 2007 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть, примирення та подальше подружнє життя неможливе. В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю та просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з’явилася, про причини неявки суд не повідомила. Причини неявки суду не відомі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному слуханні справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, надані в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 15.08.1979 року, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницько - Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис [NUMBER] . Від цього шлюбу у сторін є двоє повнолітніх дітей. Спільне життя між сторонами не склалося, оскільки протягом тривалого часу між подружжям встановилися відчужені стосунки, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. З 2007 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть, примирення та подальше подружнє життя неможливе. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що сім’я сторін фактично розпалась та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає справу на підставі наданих сторонами доказів. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-29 00:00:00

[PERSON] . звернулася в суд з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини з [PERSON] . У своїй заяві позивачка зазначила, що вона з відповідачем з 2005 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах. [INFO] у них народилась донька - [PERSON] , яка проживає разом з нею. Відповідач ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальну допомогу не надає, тому позивачка звернулася з позовом до суду та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивачка не з»явилася, суду надала заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність, позов підтримала, не заперечувала проти заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з”явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов повністю підлягає задоволенню, оскільки відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Виниклі правовідносини між сторонами регулюються ст.ст. 180, 184, 191 СК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-29 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з даним позовом до [PERSON] . про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають двоє синів: [PERSON] - [INFO] року народження та [PERSON] - [INFO] року народження. Спільне життя у подружжя не склалось і відповідач залишив сім*ю . Діти знаходяться на утриманні позивачки, відповідач добровільно матеріальної допомоги на їх утримання не надає, в зв'язку з чим вона змушена звернутись до суду. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. на кожну дитину. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги і попросила суд їх задоволити. Відповідач позов визнав, аліменти платити погодився. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив: Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджено копією свідоцтва про укладення шлюбу, виданого [INFO] року Печерською сільською радою, актовий запис [NUMBER] . Як свідчать копії свідоцтв про народження, від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей : [PERSON] - [INFO] року народження та [PERSON] - [INFO] року народження, батьком яких в свідоцтвах записаний відповідач. Діти знаходяться на утриманні позивачки, про що свідчить довідка видана виконкомом [INFO] ї сільської ради - 6.08.2008року, [NUMBER] . Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча являється батьком. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст.. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 ч. 2 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний ї, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі , а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення , суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір у твердій грошовій сумі. Правовідносини, що виникли між сторонами регламентується ст.. 180, 181, 184 СК України. Згідно до п.1 ст. 367 ЦПК України, рішення підлягає негайному виконанню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави, в сумі 51 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-29 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою /зацікавлена особа - відділ пенсійного забезпечення Управління пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси/ про встановлення юридичного факту, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він з 1929 року по 1935 рік працював на заводі Жовтневої революції, однак, у трудовій книжці вказано стаж роботи з 1936 року, а з 1929 року - зі слів. Його трудовий стаж почався з 14 років, тобто з 1929 року, однак, вказаний факт неможливо підтвердити показаннями свідків, так як інших співробітників вже не має в живих. У судовому засіданні заявник свою заяву підтримав, просив суд її задовольнити, встановити факт того, що він має трудовий стаж з 1929 року по 1935 рік. Представник зацікавленої особи у судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не відомі. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] з 1929 року по 1935 рік працював на заводі Жовтневої революції, однак, у трудовій книжці вказано стаж роботи з 1936 року, а з 1929 року - зі слів. Його трудовий стаж почався з 14 років, тобто з 1929 року, однак, вказаний факт неможливо підтвердити показаннями свідків, так як інших співробітників вже не має в живих. Однак, суд приймає до уваги, що заявником було надано профспілковий квіток [NUMBER], відповідно до якого, [PERSON] вступив до профспілки у 1930 році, а так як неможливо ще будь-якими документами підтвердити чи спростувати факт його трудового стажу позов має бути задоволено.

Outcome: approved