overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-23 00:00:00

ТОВ «Шосткинське підприємство «Харківенергоремонт» звернулось в міськрайсуд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги в сумі 1360,85 грн. Свої позовні вимоги мотивують тим, що ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» забезпечує населення тепловою енергією на опалення, у тому числі і відповідача по справі. Однак він за вказані послуги не сплачує і тому виникла вказана заборгованість. У судовому засіданні, представник позивача позовні вимоги підтримала, просить стягнути заборгованість в сумі 1360,85 грн., судові витрати, сплачені при подачі позову до суду в сумі 5,10 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. Відповідач належним чином був повідомлений про час і місце судового засідання, але на судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, заперечень на позов не надав. За таких обставин, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що відповідач проживає [ADDRESS], користується послугами позивача, але за послуги не сплачує, в зв'язку з чим виникла заборгованість, яка складає 1360,85 грн. і тому вона підлягає стягненню. Згідно ст.68 ЖК України наймач квартири зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. При подачі позову до суду позивачем був сплачений судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення, тому ці суми підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 45,90 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 23.11.1991р. вони зареєстрували шлюб. Від шлюбу дітей не мають. Шлюб у обох перший. Сімейні стосунки не склалися оскільки перестали розуміти один одного. Шлюбні стосунки перервали з вересня 2004 року, проживають окремо і поновлювати їх наміру не мають , просить шлюб розірвати, примирення вважає неможливим. Відповідач [PERSON].в судовому засіданні показав, що дійсно проживають окремо , з позовом про розірвання шлюбу згоден, оскільки сім»ї фактично не існує з вересня 2004 року, просить його розірвати. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу ,якщо буде встановлено ,що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як видно з свідоцтва про шлюб(а.с.4 ) сторони зареєстрували його 23.11.1991 р , про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 67 При таких умовах ,коли позивачка наполягає на своїх позовних вимогах, поновлювати шлюбні стосунки наміру не має та просить шлюб розірвати, відповідач позов визнає та теж наполягає на розлученні, сторони більше ніж 4 роки не проживають разом, - позовні вимоги підлягають задоволенню та недоцільним є надання сторонам строку на примирення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 17.08.1984 р. вони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають дорослого сина. Шлюб у неї другий. Сімейні стосунки не склалися оскільки за специфікою роботи часто на великий проміжок часу виїздив в іншу місцевість , проживав окремо , тому перестали розуміти один одного . Шлюбні стосунки перервали більше трьох років , проживають окремо і поновлювати їх наміру не мають , просить шлюб розірвати, примирення вважає неможливим. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні показав, що дійсно проживає окремо, з позовом про розірвання шлюбу згоден , поновлювати шлюбні стосунки наміру не має та просить шлюб розірвати. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу ,якщо буде встановлено ,що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як видно з свідоцтва про шлюб(а.с.4 ) сторони зареєстрували його 17 серпня 1984 р , про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 418 . При таких умовах ,коли позивачка наполягає на своїх позовних вимогах, поновлювати шлюбні стосунки наміру не має та просить шлюб розірвати, відповідач позов визнає та теж наполягає на розлученні, сторони більше трьох років не проживають разом, неповнолітніх дітей не мають - позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-23 00:00:00

Позивачка вернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що подружнє життя не склалося через непорозуміння між собою, сварки, образи. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просить розлучити їх так як їхня сім'я не може бути відновлена. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в які з позовом згоден та просить справу слухати за його відсутності. Суд дослідивши докази по справі та заслухавши думку позивача приходить до висновку, що позивні вимоги підлягають задоволенню з наступних причин. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя і суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буду встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, який був зареєстрований 29 квітня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану м.Шостка (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину. Шлюб у сторін перший. На сьогоднішній день проживають окремо не підтримуючи подружніх стосунків та не спілкуються між собою в зв'язку з чим збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому суд вважає, що позов доведено і він підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що на початку 70-х років минулого століття батько позивача - [PERSON] вступив у фактичні шлюбні відносини з [PERSON]. З того часу вони проживали однією сім'єю, вели спільне домашнє господарство, мали спільний бюджет, піклувались один про одного. Наприкінці 1991 року їм була надана у користування двокімнатна квартира [ADDRESS], яку 23 березня 1993 року вони приватизували у спільну сумісну власність. Після цього, 17 жовтня 1997 року [PERSON] і [PERSON] заповідали належні їм частки у вказаній квартирі один одному. Біля двох років тому [PERSON] захворіла і [INFO] вона померла. Про даний факт позивач дізнався від своєї дружини - [PERSON], якій зателефонував [PERSON] З того часу батько позивача більше ні з ким не спілкувався і на дзвінки свого знайомого - [PERSON] не відповідав. А 21 травня 2008 року працівники ЖКВ знайшли батька позивача та його співмешканку мертвими. Микитівський відділ РАЦС Горлівського міського управління юстиції Донецької області видав свідоцтва про смерть, у яких було вказано, що вони обидва померли в один день - 21 квітня 2008 року. Однак це не відповідає дійсності, оскільки [PERSON] померла [INFO], а [PERSON] -[INFO]. Нещодавно позивач звернувся до Микитівської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріус заявила йому, що оскільки батько позивача та його співмешканка померли в один день, то він має право на спадкування лише половини квартири, а частка квартири, що належала [PERSON] належить державі. Тому позивач був змушений звернутися до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав в повному обсязі. Представник зацікавлено особи - Виконком Горлівської міської ради Донецької області не з'явився, однак були допитані по окремому дорученню, у протоколі допиту якого проти позову не заперечують та просять справу слухати у відсутності їх представника. Дослідивши надані докази, вислухавши пояснення заявника, свідків [PERSON] та [PERSON], які підтвердили, що батько позивача - [PERSON] [INFO] повідомив по телефону [PERSON] та [PERSON], що [INFO] померла [PERSON] і з того часу [PERSON] не з ким не спілкувався і не відповідав на телефонні дзвінки; вивчивши матеріали справи, а саме: копію свідоцтва про народження (а.с.5), згідно якого позивач дійсно являється рідним сином померлого [PERSON], копії свідоцтв про смерть [PERSON] та [PERSON] (а.с.6,7), копію свідоцтва про право власності на житло (а.с.8), відповідно до якого вказана квартира належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, копії заповітів (а.с.9,10), з яких вбачається, що [PERSON] і [PERSON] заповідали належні їм частки у вказаній квартирі один одному, тому суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню. Згідно ст.256 ч.2 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-23 00:00:00

[PERSON] вказує в заяві від 09 липня 2008 року, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 травня 2006 року. Від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей: дочку [PERSON],[INFO], сина [PERSON], [INFO]. Діти знаходяться на повному її утриманні. Допомоги на їх утримання відповідач не надає, хоча працює на сезонних роботах будівельником і має нерегулярний заробіток. Просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі по 250 гривень щомісяця до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні[PERSON] позовні вимоги підтримала, пояснення дала аналогічні, викладеному в заяві. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю, згідний платити аліменти в запропонованому позивачкою розмірі. Вислухавши сторін, дослідивши подані ними докази, суд задовольняє позов[PERSON], стягуючи з [PERSON] на її користь аліменти на утримання їх дітей: дочки [PERSON],[INFO], сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 250 гривень на дитину щомісячно, починаючи з 09 липня 2008 року до виповнення дітям 18 років. При цьому суд виходить з того, що відповідач не виконує обов'язку, встановленого ст. 180 СК України, згідно з якою батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У разі невиконання цього обов'язку одним із батьків згідно з ч.3 ст. 181 СК України аліменти стягуються в частці від доходу її матері , батька і (або) в твердій грошовій сумі. У разі невиконання цього обов'язку батьком, який має нерегулярний, мінливий доход, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, згідно зі ст. 184 СК України аліменти стягуються в твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, суд стягує з нього аліменти в твердій грошовій сумі. При цьому враховує щодо обох сторін обставини, передбачені ст.182 СК України. Сторін від сплати судового збору в доход держави звільнити, як постраждалих від наслідків аварії на ЧАЕС, а з відповідача [PERSON] стягнути збір на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, від сплати якого згідно закону звільнена позивачка[PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-23 00:00:00

13.08.08 р. позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, який мотивувала тим, що 03.09.2005 р. зареєструвала з відповідачем шлюб, від якого мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач мешкає окремо, звернувся за розірванням шлюбу в судовому порядку, але матеріальну допомогу дитині та їй не надає, хоча працює і має таку можливість. Посилаючись на вказане просила стягнути на своє утримання аліменти в розмірі &frac14; частини його заробітку(доходу) щомісячно до виповнення дитині 3-х років. Позивачка і відповідач подали заяву про розгляд справу за їх відсутності. Відповідач направив суду також свої письмові заперечення на позов, в зазначив, що аліменти сплачувати згоден але в меншому розмірі, оскільки на його утриманні також знаходиться непрацездатні батьки(а.с 9-10). Судом установлено і підтверджується наявними у справі доказами, що 03.09.2005 року сторони зареєстрували шлюб, від якого мають дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю(а.с 2-4). Остання перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років і отримує соціальну допомогу в розмірі 130 грн., що підтверджується довідкою Управління праці та соціального захисту населення( а.с 5). Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Через непорозуміння і конфлікти сторони не підтримують подружніх стосунків, відповідач мешкає окремо, але матеріальної допомоги дружині не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює і мав дохід за березень - серпень 2008 р. в розмірі 8791,20 грн., на цей час його заробітна плата складає 1465,20 грн.(а.с 11). Тому суд вважає необхідним стягнути з нього на утримання дружини аліменти в розмірі 1/5 частини його заробітку(доходу), враховуючи наявність на його утриманні батьків(а.с 12-13,15) і рішення Путивльського районного суду від 12.09.2008 р. про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина в розмірі &frac14; частини його заробітку(доходу). Доводи відповідача про відвідування дитиною дитячого садку і можливість працевлаштування дружини, суд вважає помилковими, оскільки право дружини на утримання, передбачене ст. 84 СК України, припиняється тільки якщо дитина передана на виховання іншій особі( ч.1 ст. 85 цього Кодексу). На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача судові витрати. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-23 00:00:00

У вересні 2008 року до суду звернулася позивачка з позовом до Ждановських М.С. про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, до закінчення його навчання, в розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позов мотивувала тим, що вони з відповідачем мають спільного сина [PERSON], [INFO] Син з 01.09.2008р. навчається на стаціонарному відділенні Куликівського професійного аграрного ліцею, знаходиться на її утриманні, не має ніякого доходу, потребує матеріальної допомоги. Відповідач працює, отримує заробітну плату, проте сина в добровільному порядку не утримує, хоч останній потребує матеріальної допомоги. В попередньому судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач позов визнав в повному обсязі. Відповідно до ст.ст. 130 ч.4, 174 ч.4 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, врахувавши те, що згідно ст. 199 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей до досягнення 23-років, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Виходячи з сенсу норм законодавства, що встановлюють прожитковий мінімум для дітей, а також з норм ст.6 СК України, правила ч.2 ст.182 СК України поширюються лише на осіб віком до 18 років. Тому аліменти підлягають стягненню в розмірі частки від заробітку без вказівки на мінімум, передбачений ч.2 ст. 182 СК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-23 00:00:00

[PERSON] в липні 2008 року звернувся до суду з заявою, в якій просить визнати недієздатною його сестру, громадянку [PERSON], [INFO], стверджуючи, що остання страждає психічним захворюванням, є інвалідом 1-ї групи, постійно потребує стороннього догляду, оскільки не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Заявник зазначив, що сестра проживає разом з ним. Заявник просив призначити його опікуном над сестрою. В судове засідання з'явився заявник, просив заяву задовольнити. Представник зацікавленої особи, прокурор в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечували. Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до акту №447 від 02.09.2008 року проведеної судом амбулаторної судово-психіатричної експертизи відносно [PERSON] у неї має місце параноїдна шизофренія з емоційно-вольовим дефектом, і вона в силу свого захворювання позбавлена здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатною [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-23 00:00:00

27 серпня 2008 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що з відповідачем перебували у фактичних шлюбних відносинах з 19 серпня 2002 року по 20 липня 2008 року, мають неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні, а відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на їх утримання. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку. У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги. Відповідач позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах з 19 серпня 2002 року по 20 липня 2008 року. Ця обставина ніким із сторін не оспорюється. Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], про що свідчить ксерокопія свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 5 березня 2004 року /а.с.3/ та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], про що свідчить ксерокопія свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 2 листопада 2007 року /а.с.4/. Діти проживають з позивачем, проти чого не заперечував відповідач, та що підтверджується довідкою виконкому Волнухінської сільської ради № 326 від 19 серпня 2008 року /а.с.5/. У відповідності до ст..180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання сина, проти чого не заперечував сам відповідач, погодившись з позовом, а тому суд вважає стягнути з відповідача аліменти. Відповідач не працює, але має працездатний вік, інших аліментних обов'язків не має, тому суд вважає стягнути аліменти у розмірі 1/3частини всіх видів заробітку. З відповідача також підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 7 грн.50 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем зареєстрували шлюб 12 серпня 1995р., від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. З весни 2008р. вони з відповідачем припинили спільне життя з-за постійних сварок, непорозуміння між ними з приводу питань сімейного життя, в теперішній час відповідач проживає з іншою жінкою, збереження шлюбу неможливе. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Із свідоцтва про укладення шлюбу і свідоцтва про народження дитини убачається, що сторони зареєстрували шлюб 12 серпня 1995р., мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. ( а. с. 4-5). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони довгий час не підтримують подружні стосунки, спільне господарство не ведуть, проживають за різними адресами, раніше неодноразово фактично припиняли спільне життя, відповідач не наполягає на примиренні, в теперішній час у відповідача склалася інша сім'я, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, неповнолітньої дитини, а тому позов підлягає задоволенню. Розривається другий шлюб. На підставі ст. ст.104, 105, 110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-23 00:00:00

[PERSON]. звернулась до суду з вищезазначеною заявою, посилаючись на наступне. Вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. з 02.08.1997р., 07.08.2003р. шлюб між ними розірваний, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею і находиться на її утриманні. Рішенням Лутугинського районного суду Луганської області від 04.12.2003р. з [PERSON]. стягнуті аліменти на її користь на утримання сина. З 01.08.2007р. [PERSON]. находиться в розшуку за несплату аліментів, до цього часу місце находження чоловіка не відомо. Визнання батька дитини безвісно відсутнім їй необхідно для оформлення соціальної допомоги на сина. У судовому засіданні заявниця доводи заяви підтримала. Заінтересована особа - Управління праці та соціального захисту населення Лутугинської районної державної адміністрації просить слухати справу за відсутності свого представника, проти задоволення заяви не заперечує. Суд, заслухавши пояснення заявниці, перевіривши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу ( а.с.4) шлюб між [PERSON]. та [PERSON]. розірваний 07.08.2003р., від шлюбу колишні подружжя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] . (а.с.5). Згідно зі ст.43 ЦК України фізична особа може бути судом визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Факт відсутності відомостей про місце перебування [PERSON]. підтверджується зібраними у справі доказами. Відповідно до довідки Лутугинського РВ УМВС (а.с.9) [PERSON]. розшукується органами міліції, відомостей про нього немає з 01.08. 2007р. Задоволення заяви [PERSON]. має для неї юридичне значення, тому що це необхідно для отримання дитиною соціальної допомоги. Відповідно до ч.2 ст.43 ЦК України у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Оскільки матеріали справи свідчать про те, що останні відомості про [PERSON]. були в 2003р., то початком його безвісної відсутності слід вважати 01 січня 2004 р. На підставі викладеного,

Outcome: approved