Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідачів, в якому просила суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,0479 га, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Вимоги свого позову позивачка мотивувала тим, [INFO] померла її бабка [PERSON], яка 22.01.2003 р. подарувала їй домоволодіння [ADDRESS], в якому вони проживали разом понад 5 років, вели сумісне господарство, позивачка здійснювала догляд за [PERSON] Після смерті баки з'ясувалося, що земельна ділянка, на який знаходиться домоволодіння була отримана [PERSON] у власність, про що їй був виданий державний акт на землю від 10.12.1995 р. Позивачка зазначала, що вона є спадкоємцем після [PERSON] четвертої черги, її батько [PERSON] є спадкоємцем першої черги, але на спадок не претендує, відповідну заяву у нотаріальний орган він не подавав, тому вона, як єдиний спадкоємець просить визнати за нею право власності на спірну земельну ділянку по підставах ст.ст. 377,1264 ЦК України. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені нею вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] вимоги позову визнав, підтвердивши обставини, викладені позивачкою у позові, вказуючи, що він як спадкоємець першої черги після своєї матері [PERSON] не має претензій на спадок, вважає, що земельна ділянка повинна бути у власності його дочки - позивачки по справі, оскільки вона є власником будинку, розташованому на ній, проживає в ньому тривалий час. Відповідачі Севастопольська філії ДП „Центр державного Земельного кадастру при Держкомземі України, Севастопольське головне управління земельних ресурсів в судове засідання представників повторно не направили, про час та місце розгляду справи сповіщені належно. Севастопольська міська Рада подала заяву про розгляд справи у відсутність її представника, вирішення спору на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, знаходить позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власником домоволодіння № [ADDRESS], розташованого на земельній ділянці площею 479 кв.м. на підставі договору дарування від 22.01.2003 р., укладеного між [PERSON](дарувальник) та [PERSON] (обдарована). Право власності на земельну ділянку площею 0,0479 га, розташовану у [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі державного акту про право власності на землю від 10.12.1995 р., реєстровий номер 1562. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] Крім того, відповідно до ст..1264 ЦК України позивачка є спадкоємцем четвертої черги, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що вона понад п'ять років до смерті [PERSON] та після її смерті безперервно проживала у домоволодінні [ADDRESS], що свідчить про фактичне прийняття нею спадку у вигляді земельної ділянки. Крім того, судом в процесі розгляду справи встановлено, що інших спадкоємців, яки мають претензії на спадкове майно після [PERSON] згідно повідомлень Першої держнотконтори (а.с.21) та пояснень відповідача [PERSON] в судовому засіданні, не має. Отже, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими, доведеними та заснованими на положеннях ст.ст.337, 1264 ЦК України, а тому вважає за необхідне їх задовольнити. На підставі ст.ст.337, 1264 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved