Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-17 00:00:00

09 липня 2008 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна та встановлення порядку користування квартирою. В заяві вказала, що з відповідачем у період з 2002 року до травня 2008 року підтримували фактичні шлюбні відносини. За час спільного проживання придбали квартиру, що знаходиться за адресою : [ADDRESS], майно, що складається з предметів домашнього вжитку на загальну суму вартості 14200грн., та автомобіль марки ВАЗ-21104 у кредит під заставу транспортного засобу, з вартості якого особисто оплатила 11865грн., тобто 18.3% від загальної суми. У добровільному порядку з відповідачем згоди про визначення порядку користування житлом, поділ спільного майна не дійшли. Просила постановити рішення про виділення їй у користування кімнати площею 17.8кв.м та шафи - 0.8кв.м, з передачею у користування [PERSON] кімнати площею 10.8кв.м з балконом та шафи площею 0.5кв.м, з залишенням приміщень ванни, кухні, туалету, трьох коридорів в спільному користуванні;про передачу у її особисту власність пральної машини, електробойлера, мікрохвильової пічки, кухонної витяжки, радіотелефону та м»якого куточка, зі стягненням різниці вартості частки майна відповідача 1550грн. на її користь; та зобов»язанням компенсації відповідачем належної їй частки 18.3% автомобіля ВАЗ-21104 державний номерний знак [NUMBER] у розмірі 11865грн. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала частково, просила про встановлення заявленого у позові порядку користування квартирою, що є їх з відповідачем власністю (спільно частковою) з виділенням їй кімнати більої площі з урахуванням інтересів неповнолітньої доньки, яка з нею проживає, та про надання їй у власність м»якого куточка, телефона, мікрохвильової пічки, кухонної витяжки, праски, загалом на суму 3250грн. зі стягненням з відповідача грошової компенсації вартості часток, про стягнення на її користь грошового вираження частки вартості автомобіля за наведеним розрахунком проведених платежів з її (позивачки) особистих заощаджень. Відповідач позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що спільно з позивачкою ними було придбано майно на загальну суму вартості 12450грн., крім того квартира та автомобіль у кредит, виплата якого проведена частково (графік погашення до 07.10.2012 року). Просив при постановленні рішення врахувати його потребу у житлі, предметах домашнього вжитку першої необхідності та переважне право користування транспортним засобом і виділити у користування кімнату площею 17.8кв.м, іншу площею 10.8кв.м залишити за позивакою, інші побутові приміщення - у спільне користування; передати у його власність праску, мікрохвильову піч, електродриль і шліфувальну машинку (турбінку), інше майно залишити позивачці з зобов»язання компенсувати різницю у вартості часток. Вказав на згоду визнання спільною власністю 18.3% вартості автомобілю за сплати відповідної вартості від загальної суми кредиту з виплатою позивачці за його рахунок половини грошового вираження. Дослідивши докази, суд прийшов слідуючого : -сторони з 2002 року проживали однією сім»єю, не перебуваючи у шлюбі між собою. Фактичні сімейні та подружні стосунки припинили у травні 2008 року. Натепер не дійшли згоди щодо поділу майна, належного їм на праві спільної сумісної власності та порядку користування житловим приміщенням. -за час спільного проживання сторони набули слідуюче майно (перелік та вартість якого ними погоджено у ході судового розгляду) : кухонний гарнітур з шести предметів вартістю 1000грн., холодильник імпортного виробництва за 1500грн., кухонний стіл за 450грн., пральну машинку імпортного виробництва вартістю 1500грн., м»який куточок ( диван та два крісла) ціною 2100грн., вітальний гарнітур з п»яти предметів за 1700 60грн., електродуховку ціною 500грн., пилосос вартістю 250грн., електробойлер за 8005грн., мікрохвильову піч вартості 500грн., ДВД програвач вартістю 500грн., кухонну витяжку вартістю 450грн., радіотелефон за 200грн., електричну дриль вартістю 200грн., шліфувальна кутова машина (турбінка) за 200грн., праску ціною 100грн., обладнання для автомашини разом з витратами на установку загалом 500грн. на загальну суму вартості 12450грн. та сплатили частину вартості автомобіля марки ВАЗ 21104 державний знак [NUMBER]на суму 15077грн.38коп. згідно підтвердження проведення платежів за графіком до кредитного договору з банком «ПростоФінанс» від 19 липня 2007 року за періодз 10.08.2007 року по 10.05.2008 року, суми добровільного страхування транспортного засобу 1221грн.68коп., витрат на реєстрацію автомобіля за довідкою Снігурівського ВРЕР на суму 1763грн.70коп., на придбання мастильних матеріалів на суму 180грн., технічного обладнання на транспортний засіб - 640грн.. Сторони по справі є власниками (спільна часткова форма власності) на квартиру нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 04 листопада 2003 року, за яким [PERSON] та [PERSON] придбали по 1\2 частині квартири [ADDRESS]. -згоди щодо поділу майна у добровільному порядку та визначення порядку користування житлом сторони не дійшли. Суд не приймає доводи позивачки про те, що її матеріальний вклад у придбання майна подружжя був значно більшим ніж вклад відповідача, який за її ж поясненнями власні доходи витрачав на забезпечення особистих потреб та на азартні ігри, на підтвердження чого позивачкою доказів не надано, а відповідач означене не визнав, як вбачається з матеріалів справи сторони працевлаштовані, мають доходи у приблизно однаковому розмірі, тому суд внесок кожної зі сторін рахує однаковим і не вбачає підстав відступу від засад рівності часток. На підставі викладеного, суд вважає, що звернення позивачки за захистом своїх прав власниці є обгрунтованим, між сторонами мають місце правовідносини, які виникають з сімейних. При вирішенні спору суд виходить з рівності долей сторін у спільній власності подружжя, з інтересів кожного, з потреби у предметах першої необхідності позивачки, з якою проживає неповнолітня дитина. Спір вирішено на підставі ст.ст.60-62,65,68-71 СК України. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд постановлює про стягнення з відповідача на користь позивачки витрат, понесених нею по оплаті судового збору в дохід держави на підставі представленої квитанції і пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved