Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-03 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до закритого акціонерного товариства "Ніжинський торговий дім "Іскра" про стягнення матеріальної та моральної шкоди, пославшись на те, що будучи пенсіонером і одержуючи пенсію, він в [INFO]р. погодився на пропозицію керівника закритого акціонерного товариства "Ніжинський торговий дім "Іскра" трудовлаштуватись. Він написав заяву і був прийнятий на посаду [INFO]. Пропрацював він у відповідача з [INFO]р. по [INFO]р. За час роботи він виконував ту роботу, яку йому доручав керівник підприємства. Так, як в 2005р. були вибори, то він на пропозицію керівника підприємства Лаврінця Г. В., який був і керівником партії підприємців і промисловців в м. Ніжині, займався ще й передвиборчою агітацією. При прийомі на роботу його керівник відповідача запевнив, що проблем з пенсією в нього не буде. Під час роботи у відповідача він неодноразово відвідував пенсійний фонд, а коли чергового разу в листопаді 2006р. він знову зайшов до відділення пенсійного фонду, йому сказали, що в зв'язку з тим, що закрите акціонерне товариство "Ніжинський торговий дім "Іскра" не повідомило пенсійний фонд про його працевлаштування, то в виплаті йому пенсії виникла переплата в сумі 3190 гр. 35 коп. і ці гроші будуть відраховуватись з його пенсії. Він вважає, що відповідач порушив вимоги п. 9 ст. 17 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", не повідомивши відділення пенсійного фонду про його трудовлаштування, а тому він повинен компенсувати йому 3190 гр. 35 коп. Крім того, він просить стягнути на його користь з відповідача 1000 гр. моральної шкоди. Моральну шкоду він вбачає в тому, що переніс декілька інфарктів і йому в зв'язку з незаконними діями відповідача не вистачало коштів на життя. В суді [PERSON] позов в цілому підтримав, але позовні вимоги матеріального характеру зменшив до 2359 гр. Він пояснив, що в [INFO]р. керівник закритого акціонерного товариства "Ніжинський торговий дім "Іскра" Лаврінець Г. В., який одночасно є керівником партії підприємців і промисловців в м. Ніжина, прийняти участь у передвиборчій компанії, агітуючи за партію промисловців і підприємців. Він сказав, що за це платитиме йому гроші. Одночасно керівник відповідача запропонував йому ще й трудовлаштуватись на підприємстві. Він запропонував йому посаду [INFO]. На всі ці пропозиції він погодився. Він написав заяву про прийом його на роботу на посаду [INFO]. Він виконував ту роботу, яку йому доручав керівник. Одночасно він займався і передвиборчою агітацією. Гроші за передвиборчу агітацію він одержував лише декілька разів - по 50 гр., а в основному відповідач розплачувався з ним товаром, яким торгувало підприємство. За місцем роботи він гроші одержував за ордерами. При прийомі на роботу він повідомляв відповідача, що він пенсіонер і надавав свідоцтво про загальнообов'язкове державне страхування. Коли в 2006р. він зайшов до пенсійного фонду, там йому сказали, що із-за неповідомлення про його працевлаштування, йому переплачена пенсія в сумі 2359 гр. 35 коп. і що ця переплата буде відраховуватись з його пенсії. Він вважає, що відповідач в порушення вимог п. 9 ст. 17 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не повідомив управління пенсійного фонду про його працевлаштування, а тому з його пенсії і відрахована переплата пенсії. Так як винен в цьому, на його думку, відповідач, він просить стягнути з нього суму відрахованої пенсії. В суді позивач зменшив свої позовні вимоги матеріального характеру до 2359 гр., вказавши, що фактично з його пенсії було відраховано 2359 гр. Цю суму він просив стягнути з відповідача в порядку відшкодування матеріальної шкоди. Він також просить стягнути з відповідача 1000 гр. в відшкодування моральної шкоди, пояснивши це тим, що він переніс декілька інфарктів, терпів матеріальні труднощі - не міг купити необхідні для життя речі. Представник відповідача в суді позову не визнав і пояснив, що, знаючи [PERSON]і зустрівшись з ним в [INFO]р., він дійсно запропонував йому займатись передвиборчою пропагандою, а також офіційно трудовлаштуватись на підприємстві. Підприємство повинне було трудовлаштовувати інвалідів з робочою групою інвалідності. Так як [PERSON] був саме таким, він і запропонував йому трудовлаштуватись. Позивач погодився, написав заяву, і був офіційно прийнятий на роботу. Він займався також і передвиборчою агітацією. І за передвиборчу агітацію, і за основну роботу [PERSON] одержував гроші. Працював [PERSON] з [INFO]р. по [INFO]р. Останні місяці він відмовлявся одержувати гроші, а тому вони йому оформлялись видатковими касовими ордерами. При прийомі на роботу [PERSON] пред'явив вкладку з трудової книжки, сказавши, що трудову книжку він десь загубив, а також свідоцтво про загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Представник відповідача вважає, що підприємство при прийомі на роботу [PERSON]виконало всі необхідні дії. Так, зразу ж було повідомлено про працевлаштування центр зайнятості. Обов'язковим є також звіт про прийняття на роботу інваліда до фонду захисту інвалідів. Цей звіт подається раз на рік в січні, і він був поданий в січні 2006р. В звіт був включений [PERSON] Так як при прийомі на роботу [PERSON] надав свідоцтво про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, підприємство повідомлення про працевлаштування до управління пенсійного фонду не надсилало, так як в такому випадку це не передбачено законом. Вважаючи, що ніякої вини відповідача в тому, що у [PERSON]зроблені відрахування від пенсії, немає, як немає вини і в причинені позивачу моральної шкоди, представник відповідача просив суд в позові йому відмовити. Суд, проаналізувавши матеріали справи, вислухавши сторони і свідків, прийшов до висновку, що заявлений позов позивачем не доведений, а тому задоволенню не підлягає з таких підстав: В суді встановлено, що позивач [PERSON] є пенсіонером і інвалідом ІІІ групи. Він одержує пенсію. Це підтверджується копіями пенсійного посвідчення і довідки МСЕК. Встановлено в суді і те, що в [INFO]р. [PERSON] був прийнятий на роботу на посаду [INFO] в закрите акціонерне товариство "Ніжинський торговий дім "Іскра". Під час роботи позивача у відповідача управлінням пенсійного фонду в зв'язку з працевлаштуванням [PERSON]йому була переплачена пенсія, а потім в зв'язку з переплатою робились відрахування з пенсії. Суд вважає, що вини відповідача в тому, що позивачу була переплачена пенсія, а потім з пенсії робились відрахування, немає. При прийомі [PERSON] на роботу закрите акціонерне товариство "Ніжинський торговий дім "Іскра" зробив всі необхідні повідомлення в установлені законом строки: в центр зайнятості були направлені відомості про прийняття на роботу, в фонд соціального захисту інвалідів звітність про працевлаштування інваліда. Це підтверджується копіями відомостей і звіту. Посилання на те, що відповідач порушив п. 9 ст. 17 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", які робив позивач, суд вважає безпідставними, так як згідно з п. 9 ст. 17 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" зобов'язує страхувальника, в даному випадку це відповідач, повідомляти територіальний орган Пенсійного фонду про прийом на роботу лише тоді, коли особа, що прийнята на роботу, не зареєстрована в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування (у тому числі вперше приймаються на роботу) або не пред'явила на вимогу страхувальника свідоцтво про загальнообов'язкове державне страхування. В суді встановлено, що [PERSON] на момент прийняття на роботу до відповідача був зареєстрований в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, на роботу він приймався не в перше і він мав і пред'являв при прийомі на роботу відповідачу, тобто, страхувальнику, свідоцтво про загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Це підтвердили в суді свідки [PERSON] і [PERSON], які на момент прийому [PERSON]на роботу працювали у відповідача [INFO] і [INFO]. Не заперечував в суді цього і сам [PERSON] Крім того, згідно зі ст. 102 Закону України "Про пенсійне забезпечення" саме пенсіонер зобов'язаний повідомляти органи, що призначають пенсії, про зміну умов, що впливають на розмір пенсії. В суді ж встановлено, що працевлаштувавшись, [PERSON] не повідомив про це управління пенсійного фонду. Цього й він не заперечував в суді. Як на докази, [PERSON] посилався на свідків [PERSON], [PERSON] і [PERSON] Ці свідки допитувались в суді. Вони підтвердили, що знають, що на роботу [PERSON]в закрите акціонерне товариство "Ніжинський торговий дім "Іскра" запросив сам керівник цього товариства. Суд вважає, що ці докази для вирішення того позову, який заявив [PERSON], ніякого значення не мають. В суді оглядались копії відомостей про одержання [PERSON] зарплати у відповідача. [PERSON] не заперечував проти того, що в цих документах проти його прізвища і суми зарплати підписи поставлені ним, але він вважав, що ці документи неправильно оформлені - вірність копій оригіналам посвідчена, на його думку, некомпетентною особою. Суд вважає, що і ці докази, які надав суду відповідач, ніякого відношення до того позову, який подав позивач, не мають. Щодо позову [PERSON]в частині відшкодування моральної шкоди, то суд вважає, що позивач його не довів. Заявляючи про те, що він переніс декілька інфарктів, позивач пояснив, що інфаркти він переніс до прийняття його на роботу до відповідача. І взагалі, причинного зв'язку зі станом здоров'я та діями відповідача позивач не довів. Його посилання на те, що він терпів матеріальні труднощі, до моральної шкоди не відносяться. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed