Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-08 00:00:00

Позивач звернувся в суд із зазначеним позовом до відповідача вказуючи на те, що згідно договору дарування від 19.12.2003 р. йому належить кв. [NUMBER], по [ADDRESS], відповідачці по справі належить кв. [NUMBER] в цьому ж будинку. Вказує, що рішенням Уманської міської ради №51 від 13.02.1997р. за їхнім будинковолодінням закріплена земельна ділянка площею 1000 кв. м. та залишено у тимчасовому користуванні строком на 10 років земельні лишки площею 306 кв.м. Зазначає, що рішенням Уманської міської ради №3.16-32/5 від 10.06.2008 р. за їхнім будинком затверджено земельну ділянку площею 1259 кв.м. Позивач вказує, що кожному власнику квартири їхнього будинку повинна належати земельна ділянка у розмірі пропорційно частинам у будинковолодінні, однак [PERSON] користується найбільшою частиною земельної ділянки - 105 кв.м., а він - у розмірі 17 кв.м. В зв'язку з чим, як вказує позивач, він звернувся до всіх власників квартир будинку [ADDRESS] з проханням щоб погодити справедливий порядок користування земельною ділянкою відповідно до часток у будинковолодінні з тим, щоб в подальшому кожен міг приватизувати свою земельну ділянку, на що всі сусіди погодились крім [PERSON], яка категорично відмовилась від такого розподілу, із-за чого і виник судовий спір. Просить визначити порядок користування земельною ділянкою згідно варіанту ІІ технічної експертизи від 6.09.2008 р. та виділити йому у користування земельну ділянку площею 58 кв.м. В такому самому розмірі просить виділити земельну ділянку і відповідачці. У судовому засіданні представник позивача, який діє за довіреністю, позов підтримав в повному обсязі. Відповідачка та її представник позов не визнали, вказуючи на своє право користування земельною ділянкою за давністю користування відповідно до ст.119 Земельного кодексу України. Посилаючись на ч.4 ст.120 ЗК України, відповідачка вказує, що у висновку експертизи визначення розмірів земельної ділянки на кожного співвласника будинку проведено з фактичної частини кожного у цьому будинку, що суперечить вказаній статті, якою передбачено, що право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі або споруди. Крім того вказує, що експерт, який проводив експертизу не має ліцензії на проведення даної експертизи. Треті особи: [PERSON],[PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON] просять позов задовольнити, так як це відновить їхні права на землекористування у розмірі відповідно до частин кожного у будинковолодінні та можливість приватизувати ці частки. Судом встановлено. Позивач, відповідачка та треті особи по справі проживають у будинку [ADDRESS], кожен у своїй квартирі. Рішенням Уманської міської ради від 13 лютого 1997 року №51, за вказаним будинковолодінням встановлена норма землекористування площею 1000 кв.м. та залишено у тимчасовому користуванні строком на 10 років земельні лишки площею 306 кв.м. Рішенням Уманської міської ради від 10 червня 2008 року №3.16-32/5, по вул. Шевченка,13, затверджено прибудинкову територію площею 1259 кв.м. Відповідно до даних Уманського виробничого відділу Черкаського БТІ від 16.01.2008 р. №1483 та заключення технічної експертизи від 6.09.2008р. із розрахунку ідеальних долей в будинку [ADDRESS], позивачу належить квартира [NUMBER], що складає 11% або 11/100 ідеальних частин домоволодіння, відповідачці належить квартира [NUMBER], що складає також 11% або 11/100 ідеальних частин домоволодіння. На час розгляду спору, по фактичному користуванню, [PERSON]. користується земельною ділянкою під цифрою ІV висновку технічної експертизи від 6.09.2008 р. площею 17 кв.м., [PERSON] користується земельною ділянкою під цифрою ІІІ площею 105 кв.м., в т.ч. під сараєм «Д» - 11,8 кв.м., гаражем «Б» - 17,9 кв.м., городом - 17,5 кв.м. і 57,6 кв.м., інші мешканці цього будинку також користуються земельними ділянками в різних розмірах. Земельна ділянка під цифрою ІХ, площею 875 кв.м. знаходиться в загальному користуванні і використовується як проїзд і прохід. Розмір земельних ділянок позивача, відповідачки, інших мешканців будинку, крім одного, якими вони користуються фактично, не відповідає їхнім часткам у вартості будинковолодіння, в якому вони проживають. Згідно варіанту ІІ технічної експертизи від 6.09.2008 р. пропонується виділити всім мешканцям будинковолодіння [ADDRESS], земельні ділянки у розмірах, які відповідають їхнім ідеальним часткам будинковолодіння, в т.ч. [PERSON]., [PERSON] по 58 кв.м. кожному. При такому порядку землекористування не порушується право [PERSON] на користування своїм сараєм «Д» та гаражем «Б», а лише зменшується розмір земельної ділянки під город. Земельна ділянка площею 726 кв.м. визначена як проїзд. Суд вважає, що такий порядок землекористування відновлює і захищає право всіх мешканців будинку на землю, як суб'єктів земельних відносин, що гарантується Конституцією України (ст.14, 41). Посилання відповідачки на ст.119 та ч.4 ст.120 ЗК України не є обґрунтованими, оскільки земельна ділянка була закріплена за будинком [ADDRESS] юридично, що давало рівне право всім мешканцям будинку нею користуватися, однак відповідачка своїми діями порушила це право інших мешканців будинку, а тому таке землекористування не можна вважати добросовісним. Визначення розмірів земельних ділянок в заключенні технічної експертизи від 6.09.2008 р. в ідеальних частках домоволодіння і свідчить про те, що це є вартісний показник будинку. Вказування відповідачки на те, що експерт, який проводив експертизу, не має ліцензії, а тому не мав права проводити таку експертизу є безпідставним і як таким, що не ґрунтується на законі. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про судову експертизу» №4038-ХІ від 25.02.94р. судовими експертами можуть бути особи, які мають необхідні знання для давання висновку з досліджуваних питань. Статті 143, 144 ЦПК України передбачають, що для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі і по домовленості сторонами з конкретною особою суд може залучити таку особу як експерта ухвалою суду з попередженням про відповідальність експерта за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків. Експерт, який проводив експертизу, є спеціалістом Уманського БТІ, а тому є фахівцем з досліджуваних питань і з яким представник позивача домовився про проведення технічної експертизи щодо можливих варіантів користування земельною ділянкою мешканців будинковолодіння [ADDRESS]. Ухвалою суду від 29.01.2008 р. така експертиза була призначена з попередженням експерта про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України. У своєму заключенні від 6.09.2008р. експерт вказав про те, що він попереджений судом про кримінальну відповідальність. Свої клопотання про проведення додаткової чи повторної експертизи відповідачка не заявила, а після ознайомлення з висновками експертизи ніяких заяв від відповідачки щодо правильності її проведення в суд не поступало. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, на підставі викладеного суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved