overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій вказує, що відповідачу [PERSON] за місцем його проживання в [ADDRESS], підприємством було надано послуги з теплопостачання. За надані послуги відповідач своєчасно не вносив плату, внаслідок чого утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 1295,61грн. Посилаючись на те, що між сторонами існували фактичні договірні зобов'язання про надання послуг з теплопостачання в період з 01 вересня 2004р. по 01 червня 2006року, позивач просить суд стягнути заборгованість, що виникла у відповідача перед ним, а також судові витрати по справі. У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих для суду причин, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений завчасно та належним чином, а також не надав заперечень щодо суті позову і не повідомив про поважність причини неявки в судове засідання. Представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку з цим, суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку: Судом встановлено, що [PERSON] згідно особового рахунку, відкритого на ДП «Пожспецмаш» отримував послуги від останнього з теплопостачання за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). Згідно довідки, наданої Ладанською селищною радою, ДП «Пожспецмаш» надавало житлово-комунальні послуги жителям селища із 01.09.2004року по 01.06.2006року (а.с.9). Довідкою, виданою ДП «Пожспецмаш» підтверджується наявність заборгованості у відповідача по оплаті за комунальні послуги, надані йому підприємством у розмірі 1295,61грн. (а.с.4). Згідно з ст.ст. 64, 67, 68 ЖК України та зважаючи на те, що між сторонами фактично були договірні зобов'язання, згідно яких підприємство надавало послуги з теплопостачання у приміщення [PERSON], за які останній повинен був вносити плату. Однак, відповідач цього не робив, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 1295,61грн. Проти розрахунку заборгованості, наданого позивачем, [PERSON] не заперечував. Тому, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача суму заборгованості за надані послуги у розмірі 1295,61 грн., а також судові витрати по справі, які складають: судовий збір у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 30 грн. на користь позивача в рахунок сплачених ним при подачі позову. На підставі ст.ст.67, 68 ЖК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-02 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 3.0327 га згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 111819, виданого на підставі розпорядження Ічнянської РДА від 22 травня 2003 року № 243, та на грошові вклади з належним відсотками та компенсаціями в відділенні Ощадбанку № 3260/05 с. Бурімка Ічнянського району Чернігівської області на рахунках № [NUMBER], [NUMBER]- залишок 0,05 грн. та [NUMBER]- залишок 3185,85 грн., що належали [PERSON], який помер [INFO]року. Як спадкоємиця за законом фактично прийняла спадщину після смерті батька, але не може її належним чином оформити, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності померлого на дане спадкове майно. Просить визнати за нею право власності на дане майно в порядку спадкування. В судове засідання позивачка не з'явилася, але надала суду заяву, в якій просить суд справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача Бурімської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просить суд справу розглядати без його участі, проти позовних вимог не заперечує. Представник відповідача ВАТ «Державний ощадний банк України» в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просить суд справу розглядати без його участі, проти позовних вимог не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON]. підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні [INFO]року помер батько позивачки [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7), копією свідоцтва про народження (а.с.8) та копією свідоцтва про шлюб (а.с.9). Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 3.0327 га згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 111819, виданого на підставі розпорядження Ічнянської РДА від 22 травня 2003 року № 243 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю (а.с.10-11), та на грошові вклади з належним відсотками та компенсаціями в відділенні Ощадбанку № 3260/05 с. Бурімка Ічнянського району Чернігівської області на рахунках № [NUMBER], [NUMBER]- залишок 0,05 грн. та [NUMBER]- залишок 3185,85 грн., які належали [PERSON], що підтверджується копією ощадної книжки (а.с.12) та довідкою ВАТ «Державний ощадний банк України» (а.с. 17). Після смерті батька позивачка, як спадкоємиця по закону, фактично прийняла спадщину (а.с.13), але юридично не може оформити свої спадкові права, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності померлого на дану земельну ділянку та грошові вклади, тому суд вважає, що позивачка правомірно набула право власності на дане спадкове майно і тому за нею слід визнати право власності на дане майно, в порядку спадкування.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу до відповідача, вказавши в ньому, що з відповідачем уклала шлюб 30 жовтня 1993 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 1917. Від шлюбу є неповнолітня дитина: [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї стало те, що у подружжя спільне життя не склалось. Сторони не можуть прийти до спільної думки з найдрібніших питань сімейного життя. Виявилось, що у них різні характери та погляди на сімейні відносини. Вони неодноразово робили спроби налагодити сімейні відносини, однак виявилось, що подальше проживання однією сім'єю є неможливим. З 2006 року [PERSON] та [PERSON] разом, як подружжя, не проживають, не підтримують жодних стосунків. На даний час їх шлюб існує формально. Подальше спільне проживання із збереженням сім'ї суперечить інтересам заявниці та інтересам дитини - [PERSON]. На неодноразові звернення та телефонні дзвінки позивачки до відповідача про необхідність розірвання шлюбу, останній не відповідає та свідомо не реагує. Майнового і житлового спору не має. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, поклавши витрати по оформленню розірвання шлюбу в органах РАЦСу, на неї. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала, підтвердивши обставини, викладені в позові. Вважає, що розпад сім'ї сторін відбувся остаточно та поновити її неможливо, оскільки позивачка втратила до відповідача почуття любові, поваги і довіри та твердо вирішила з ним розлучитися. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, неповнолітнього сина [PERSON]. залишити проживати з нею. Витрати по оформленню розірвання шлюбу в органах РАЦСу покласти на позивачку. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному об'ємі, не заперечував щодо розірвання шлюбу, на примирення не погоджувався. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 30 жовтня 1993 року, між сторонами укладено шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 1917, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу у сторін є неповнолітня дитина: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Судом також встановлено, що сторони тривалий не підтримують подружні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільного господарства, їх сім'я розпалась, і шлюб носить формальний характер, сторони втратили один до одного почуття любові, поваги і довіри; розпад їх сім'ї відбувся остаточно та поновити її неможливо, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя та неповнолітньої дитини, шлюб між ними слід розірвати, поклавши витрати, пов'язані з оформленням розірвання шлюбу в органах РАЦСу, на позивачку. Спір про розподіл майна, що перебуває в спільній сімейній власності, сторони не ставлять. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-02 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому посилалася на те, що з відповідачем зареєструвала шлюб 26 липня 1985 року. Від спільного життя неповнолітніх дітей немає. За причину розпаду сім»ї вказувала те, що чоловік зловживав спиртним, бив її, через що вона тринадцять років тому пішла від нього і з того часу вони проживають окремо. У них немає спільного бюджету та примирення неможливе, у неї склалися фактичні шлюбні стосунки з інщим чоловіком, з яким вона бажає укласти шлюб. Просила шлюб розірвати, поклавши на неї сплату витрат по оформленню розлучення в органах РАЦСу. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, пославшись на обствини, вказані у позовній заяві. Крім цього пояснила, що примирення неможливе, нічого спільного у неї з чоловіком не залишилося. Відповідач у судове засідання не з»явився, хоча своєчасно і належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст 224 ЦПК України. Заслухавщи пояснення позивачки, дослідивши свідоцтво про шлюб, з якого видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, копію паспорту позивачки, довідку Кіцманського ВУЖКГ, довідку про склад сім'ї позивачки, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони на протязі тринадцяти років разом не проживають, на протязі даного часу спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, подружніх стосунків не підтримують, на примирення позивачка не згодна, у неї склалися фактичні шлюбні стосунки з іншим чоловіком. Відповідач у судове засідання не з»явився, своєї думки відносно позову не повідомив, що свідчить про його байдуже ставлення до питання збереження сім»ї. За таких обставин сім»ю сторін слід вважати такою, що розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Крім цього, суд вважає, що витрати по оформленню розлучення в органах РАЦСу повинен нести відповідач.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-02 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів /третя особа - Одеська спеціалізована біржа нерухомості/ про визнання договору купівлі-продажу дійсним, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 2 лютого 1997 року на Одеській спеціалізованій біржі нерухомості було укладено договір купівлі-продажу №97.02-279 квартири [ADDRESS] між ними та відповідачкою. 5 лютого 1997 року вказаний договір було зареєстровано у КП «ОМБТІ та РОН» під № 495 на сторінці 96 у книзі 199 пр. Договір було виконано у повному обсязі - сплачено гроші, зареєстровано право власності, вселилися та зареєстрували місця проживання, відповідачка прийняла гроші, передала ключі від квартири, звільнила її. Однак, у теперішній час, вони не можуть у повному обсязі реалізувати своє право власності на спірну квартиру, так як договір не був належним чином нотаріально посвідчений. У судовому засіданні позивачі та їх представник підтримали позовні вимоги, просила суд позов задовольнити, поновити строк для звернення до суду, визнати дійсним договір купівлі-продажу від 2 лютого 1997 року № 97.02-279 298/1000 частин квартири [ADDRESS], загальною площею 39,22 м2, житловою площею 28,1 м2, яка складаються з 298/1000 частин коридорів, кухні, вбиральні, ванної кімнати та антресолі укладений між [PERSON] та ними, зареєстрований на Одеській спеціалізованій біржі нерухомості, визнати за [PERSON] та [PERSON] у рівних частках право власності на вказану квартиру. У судове засідання відповідачка та представник третьої особи не з'явилися, про дату та час судового розгляду були належним чином повідомлені, причини неявки суду невідомі. Заслухавши пояснення позивачів та їх представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, 2 лютого 1997 року на Одеській спеціалізованій біржі нерухомості було укладено договір купівлі-продажу №97.02-279 квартири [ADDRESS] між ними та відповідачкою. 5 лютого 1997 року вказаний договір було зареєстровано у КП «ОМБТІ та РОН» під № 495 на сторінці 96 у книзі 199 пр. Договір було виконано у повному обсязі - сплачено гроші, зареєстровано право власності, вселилися та зареєстрували місця проживання, відповідачка прийняла гроші, передала ключі від квартири, звільнила її. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Таким чином, позивачі не можуть у повному обсязі реалізувати своє право власності на спірну квартиру, так як договір не був належно посвідченим, тому позов має бути задоволено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-02 00:00:00

В липні 2008 року ВАТ « Дніпроенерго» звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за теплову енергію. В своїй позовній заяві позивач посилався на те, що відповідачі проживаючи у квартирі [ADDRESS] у м. Дніпропетровську, в період з 01.01.2002 року по 30.06.2008 року плату за користування тепловою енергією не здійснювали у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 4697 грн. 27 коп. Просив суд стягнути з відповідачів на користь ВАТ « Дніпроенерго» заборгованість за теплову енергію у розмірі 4697 грн. 27 коп. та судові витрати по справі. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав і просив суд його задовольнити. Відповідачи у судове засідання з`явився. Позовні вимоги визнала частково в межах строку позовної давності. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідачі проживають у квартирі [ADDRESS] у м. Дніпропетровську. Відповідачі оплату за користування тепловою енергією не здійснювали. У зв`язку з чим, в період з 01.01.2002 року по 30.06.2008 року, перед ВАТ « Дніпроенерго» виникла заборгованість у розмірі 4697 грн. 27 коп. Відповідно до ст. 67,68 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Позивачем не доказана поважність пропуску строку позовної давності, тому за таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, тобто з відповідачів необхідно стягнути заборгованість в межах строку позовної давності за період з 01.08.2005 року по 30.06.2008 року в сумі 2838 грн. 94 коп. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідачів необхідно стягнути на користь позивача судові витрати в сумі 81 грн. 00 коп. Приймаючи до уваги вищевикладене та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-02 00:00:00

В липні 2008 року ВАТ « Дніпроенерго» звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за теплову енергію. В своїй позовній заяві позивач посилався на те, що відповідачі проживаючи у квартирі [ADDRESS] у м. Дніпропетровську, в період з 01.01.2002 року по 30.06.2008 року плату за користування тепловою енергією не здійснювали у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 3513 грн. 21 коп. Просив суд стягнути з відповідачів на користь ВАТ « Дніпроенерго» заборгованість за теплову енергію у розмірі 3513 грн. 21 коп. та судові витрати по справі. Представник позивача відповідно до листа від 03.10.2008 року просив розглядати справу без його участі. Позовні вимоги підтримав. Відповідачі в судове засідання не з'явилися. Про час і місце судового засідання повідомлялись згідно правил ч. 1 ст. 76 ЦПК України. Представник позивача не заперечував, щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідачі проживають у квартирі [ADDRESS] у м. Дніпропетровську. Відповідачі оплату за користування тепловою енергією не здійснювали. У зв`язку з чим, в період з 01.01.2002 року по 30.06.2008 року, перед ВАТ « Дніпроенерго» виникла заборгованість у розмірі 3513 грн. 21 коп. Відповідно до ст. 67,68 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі, тобто з відповідачів необхідно стягнути заборгованість за період з 01.01.2002 року по 30.06.2008 року в сумі 3513 грн. 21 коп. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідачів необхідно стягнути на користь позивача судові витрати в сумі 81 грн. 00 коп. Приймаючи до уваги вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-02 00:00:00

В липні 2008 року ВАТ « Дніпроенерго» звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за теплову енергію. В своїй позовній заяві позивач посилався на те, що відповідачі проживаючи у квартирі [ADDRESS] у м. Дніпропетровську, в період з 01.01.2002 року по 30.06.2008 року плату за користування тепловою енергією не здійснювали у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 6700 грн. 04 коп. Просив суд стягнути з відповідачів на користь ВАТ « Дніпроенерго» заборгованість за теплову енергію у розмірі 6700 грн. 04 коп. та судові витрати по справі. Представник позивача відповідно до листа від 03.10.2008 року просив розглядати справу без його участі. Позовні вимоги підтримав. Відповідачі в судове засідання не з'явилися. Про час і місце судового засідання повідомлялись згідно правил ч. 1 ст. 76 ЦПК України. Представник позивача не заперечував, щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідачі проживають у квартирі [ADDRESS] у м. Дніпропетровську. Відповідачі оплату за користування тепловою енергією не здійснювали. У зв`язку з чим, в період з 01.01.2002 року по 30.06.2008 року, перед ВАТ « Дніпроенерго» виникла заборгованість у розмірі 6700 грн. 04 коп. Відповідно до ст. 67,68 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі, тобто з відповідачів необхідно стягнути заборгованість за період з 01.01.2002 року по 30.06.2008 року в сумі 6700 грн. 04 коп. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідачів необхідно стягнути на користь позивача судові витрати в сумі 97 грн. 00 коп. Приймаючи до уваги вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-02 00:00:00

В липні 2008 року ВАТ « Дніпроенерго» звернулося до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за теплову енергію. В своїй позовній заяві позивач посилався на те, що відповідачка проживаючи у квартирі [ADDRESS] у м. Дніпропетровську, в період з 01.12.2005 року по 30.06.2008 року плату за користування тепловою енергією не здійснювали у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 3258 грн. 34 коп. Просив суд стягнути з відповідачів на користь ВАТ « Дніпроенерго» заборгованість за теплову енергію у розмірі 3258 грн. 34 коп та судові витрати по справі. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав і просив суд його задовольнити Відповідачка в судове засідання з'явилась. Позовні вимоги визнала. Вказала, що заборгованість виникла в в'язку з тим, що в неї двоє маленьких дітей. І вона знаходилась в декретній відпустці. Зобов'язалась погасити борг частками. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідачка проживає у квартирі [ADDRESS]. Відповідачка оплату за користування тепловою енергією не здійснювала. У зв`язку з чим, в період з 01.12.2005 року по 30.06.2008 року, перед ВАТ « Дніпроенерго» виникла заборгованість у розмірі 3258 грн. 34 коп Відповідно до ст. 67,68 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі, тобто з відповідачів необхідно стягнути заборгованість за період з 01.12.2005 року по 30.06.2008 року в сумі 3258 грн. 34 коп Згідно ст.88 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути на користь позивача судові витрати в сумі 81 грн. 00 коп. Приймаючи до уваги вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-02 00:00:00

В липні 2008 року ВАТ « Дніпроенерго» звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за теплову енергію. В своїй позовній заяві позивач посилався на те, що відповідачі проживаючи у квартирі [ADDRESS] у м. Дніпропетровську, в період з 01.01.2002 року по 30.06.2008 року плату за користування тепловою енергією не здійснювали у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 6085 грн. 66 коп. Просив суд стягнути з відповідачів на користь ВАТ « Дніпроенерго» заборгованість за теплову енергію у розмірі 6085 грн. 66 коп. та судові витрати по справі. Представник позивача відповідно до листа від 03.10.2008 року просив розглядати справу без його участі. Позовні вимоги підтримав. Відповідачі в судове засідання не з'явилися. Про час і місце судового засідання повідомлялись згідно правил ч. 1 ст. 76 ЦПК України. Представник позивача не заперечував, щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідачі проживають у квартирі [ADDRESS] у м. Дніпропетровську. Відповідачі оплату за користування тепловою енергією не здійснювали. У зв`язку з чим, в період з 01.01.2002 року по 30.06.2008 року, перед ВАТ « Дніпроенерго» виникла заборгованість у розмірі 6085 грн. 66 коп. Відповідно до ст. 67,68 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі, тобто з відповідачів необхідно стягнути заборгованість за період з 01.01.2002 року по 30.06.2008 року в сумі 6085 грн. 66 коп. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідачів необхідно стягнути на користь позивача судові витрати в сумі 90 грн. 86 коп. Приймаючи до уваги вищевикладене та

Outcome: approved