Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що вона є власником квартири [ADDRESS], яку вона отримала у спадок, в цій квартирі зареєстровані вона, відповідач і їхній син [PERSON], але з липня 2007 року відповідач в цій квартирі не проживає, участі в оплаті комунальних послуг не приймає, а тому позивач просила суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування спірною квартирою відповідно до ст.71 ЖК України в зв”язку з тим, що він не користується квартирою більше шести місяців без поважних причин. В судовому засіданні позивач уточнила свої позовні вимоги і просила суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування житлом на підставі ст.405 ЦК України в зв”язку з тим, що він не користується спірною квартирою більше року без поважних причин. Відповідач в судове засідання не з”явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином під розписку, причини неявки суду не повідомив, заяви щодо розгляду справи в його відсутності до суду не надходило, а тому суд вважає за можливе на підставі ст.ст.224,225 ЦПК України за згодою позивача провести заочний розгляд даної справи без участі відповідача. Представник 3-ї особи до суду також не з”явився, про час розгляду справи повідомлені належним чином. Заслухавши пояснення позивача, покази свідків, оглянувши матеріали даної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з 07.06.2003 року по березень 2008 року, від якого мають сина [PERSON]а [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про одруження, про народження дитини, вискою з рішення Білоцерківського міськрайонного суду про розірвання шлюбу між сторонами від 07.03.2008 року. З матеріалів справи також вбачається, що позивачка є власником квартири [ADDRESS], що слідує з копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.02.2007 року та копії виписки з реєстру про реєстрацію права власності на нерухоме майно Білоцерківського МБТІ від 20.03.2007 року. Згідно довідки ЖЕК-2 в спірній квартирі зареєстровані позивачка, відповідач та їхній син [PERSON]. Але судом встановлено, що в спірній квартирі фактично проживає позивачка з сином, відповідач з липня 2007 року в цій квартирі не проживає, жодної участі в оплаті комунальних послуг він не приймає. Ці обставини підтвердили в суді свідки [PERSON]. та [PERSON]., які є близькими знайомими позивачки, спілкується досить часто з нею, бувають в спірній квартирі. Покази свідків приймаються судом до уваги, оскільки вони є послідовними, не суперечать поясненням позивачки, іншим доказам по справі. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім”ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім”ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. По справі встановлено, що позивачка є власником спірної квартири, відповідач поселився в цю квартиру як член сім”ї власника житла, але в квартирі не проживає з липня 2007 року. Доказів того, що відповідачу чинилися перешкоди в користуванні спірною квартирою, суду не надано. Судом враховуються при вирішенні спірного питання ті обставини, що відповідач жодних заперечень на позовну заяву не надав, до суду не з”явився, по питанню вселення в спірну квартиру нікуди не звертався. Таким чином, проаналізувавши всі надані докази по справі суд приходить до висновку, що відповідач дійсно без поважних причин більше року не користується спірною квартирою, а тому суд вважає за можливе визнати його таким, що втратив право на користування житлом. На підставі ст.4 п.18 Декрету КМ України “Про державне мито” позивач звільнена від сплати судового збору /держмита/ на користь держави. Враховуючи наведене та

Outcome: approved