Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-05 00:00:00

Позивач звернуся в Шевченківський районний суд з позовною заявою до відповідача про поділ майна, що є спільною сумісною власністю, яке вони набули з колишнім чоловіком за час їх спільного життя, та просить визнати за нею право власності на 2/ 3 частину будинку і підсобних будівель, які знаходяться в [ADDRESS], так як при будівництві даного будинку вона витрачала свої кошти і особистою працею приймала участь в будівництві, а відповідач тільки приймав участь в будівництві без надання коштів. У судовому засіданні позивач і представник позивача на задоволенні позовних вимог про визнання за позивачем права власності на 2/ 3 частину будинку і підсобних будівель наполягали. Відповідач з позовом позивачки не згоден і заперечував проти позовних вимог позивача, вказуючи при цьому, що позивачці повинна належати тільки 1/ 4 частина будинку, так як їх сім'я складається з 4-х чоловік, крім нього і позивача вони мають ще двох неповнолітніх дітей, тому кожному повинно припадати по 1/ 4 частині будинку. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, свідків, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони [PERSON] і [PERSON] з 24.12.1991 року і по 25.06.2008 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією актового запису про шлюб і свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим 25.06.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції Харківської області. За період спільного проживання у шлюбі сторони побудували спірний будинок з підсобними будівлями в [ADDRESS], що підтверджується показаннями свідків та технічним паспортом на вказаний будинок, виданим на ім'я відповідача 09.12.2001 року (а.с.4), загальна площа будинку складає 45,6 кв.метрів. Згідно рішення виконкому Шевченківської селищної ради № 8 від 18.01.2002 року, на ім'я відповідача по справі було видано свідоцтво про право власності на вказаний будинок. В суді сторони не спростовують вищевикладених обставин про те, що спірний будинок з підсобними будівлями вони побудували в період спільного життя у шлюбі. Вимоги позивачки про визнання за нею 2/ 3 частини будинку на тих підставах, що вона, як вкладала свої кошти в будівництво, так і особисто приймала участь в будівництві будинку, а відповідач тільки особистою працею приймав участь в будівництві, без надання коштів, не підлягають задоволенню за наступних обставин. Згідно ст.60 СК України, набуте подружжям майно за час шлюбу, є спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Твердження позивача про те, що на будівництво будинку були затрачені тільки її кошти, судом не сприймаються до уваги, оскільки позивач не надала суду доказів того, що при будівництві спірного будинку вона вкладала свої особисті кошти, які мала до шлюбу з відповідачем. Крім того, позивач не надала доказів того, що відповідач не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховував чи пошкоджував спільне майно, коли сторони знаходилися в шлюбі, що могло б вплинути на відступ від рівності часток. Відповідно до ч.1 ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини і чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним контрактом. Тому суд, враховуючи вищевикладене, при винесенні рішення про поділ майна виходить з рівності частин спільної сумісної власності і вважає необхідним позов задовольнити частково, визнавши за позивачем право власності на 1/2 частину домоволодіння з підсобними будівлями.

Outcome: partial