Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-17 00:00:00

09 вересня 2008 року [PERSON] звернувся до Іллі-чівського міського суду Одеської області із позовом до Іллі-чівської міської ради Одеської області про визнання права власності на нерухоме майно (а.с.4-5). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що йому на підставі приватної власності належить земельна ділянка площею 0,062 га, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Через свою необізна-ність без належного дозволу та належно затвердженого проекту на земельній ділянці за вказаною адресою він (позивач) звів садибний (індивідуальний) житловий будинок загальною площею 68,9 кв.м., в тому числі житловою - 40,8 кв.м з дворовими будівлями і спорудами, до складу яких входять: вбиральня - літній душ, сарай, ворота, огорожа, цистерна. Так як зазначене нерухоме майно збудовано без належного дозволу та належно затвердженого проекту, отримати правовстановлюючі документи тепер можливо лише у судовому порядку. За таких обставин він вимушений звернутися до суду із зазначеним позовом. Позивач в судовому засіданні підтримав позов та просить задовольнити його. Представник відповідача - представник Іллічівської міської ради Одеської області в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про визнання позову у повному обсязі і про розгляд справи за їхньою відсутністю (а.с.18). Вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, за наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідно-сини. Позивачу на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,062 га за адресою: [ADDRESS], що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку від 10 січня 2006 року, виданим на підставі рішення Іллічівської міської ради від 22 серпня 2005 року №453/73-ІV (а.с.15). На земельній ділянці за ю адресою є самочинно збудоване нерухоме майно, а саме садибний (індивідуальний) житловий будинок загальною площею 68,9 кв.м., в тому числі житловою - 40,8 кв.м. під літерою “Е”, вбиральня - літній душ під літерою “Ж”, сарай під літерою “З”, ворота - №1, огорожа - №2, цистерна - №3, що підтверджується технічним паспортом, виготовленим комунальним підприємством “Бюро технічної інвентаризації” станом на 28 березня 2008 року, інвентарний №1197 (а.с.9-14). Згідно висновку будівельно - технічної експертизи №174 від 15 вересня 2008 року, зробленого експертом [PERSON], самовільно зведене нерухоме майно за вищевказаною адресою, побудоване без порушення будівельних та інших норм і правил, і використовується за цільовим призначенням (а.с.22-26). У відповідності до ч.2 ст.319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не супере-чать закону. Нормою ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним, тобто ніхто не може бути протиправно позбавле-ний цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Нормою ст.376 ЦК України передбачено, що житловий буди-нок, споруди, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під збудоване нерухоме майно. На вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. За таких обставин позов підлягає задоволенню повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved