overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-27 00:00:00

Позивачка звернулася до Яготинського районного суду з позовною заявою до Яготинської міської ради, треті особи: Державне управління охорони навколишнього природного середовища в Київській області м. Київ вул. Басейна 1/2-а, відділ містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Яготинської РДА м. Яготин Київської області, вул. Незалежності-110, Яготинська районна санітарно-епідеміологічна станція м. Яготин Київської області вул. Незалежності-69, відділення державного пожежного нагляду Яготинського РВГУ МНС України в Київській області м. Яготин Київської області провулок Переяславський-9 про визнання права власності на самочинне збудоване нерухоме майно, в котрій зазначено, що з 12 серпня 1978 року позивачка перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. За час спільного проживання вони отримали земельну ділянку для будівництва жилого будинку, розташовану по[ADDRESS], яка в подальшому була приватизована на ім'я її чоловіка-[PERSON]Під час шлюбу в 2000 році без дозволу Яготинської міської ради та технічної документації вони побудували житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами площею 91,50 кв.м. [INFO] чоловік позивачки-[PERSON]помер. В передбачений законодавством шестимісячний термін вона звернулася до Яготинської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 21 червня 2008 року та набула право власності на земельну ділянку.Але відсутність правовстановлюючих документів на будинок (самочинне будівництво) на дає їй можливості оформити право власності на спадкове майно, в зв'язку з чим просила визнати за нею право власності на самочинне збудоване нерухоме майно. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач позов визнав. Представники третіх осіб Державного управління охорони навколишнього середовища в Київській області, відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Яготинської РДА, Яготинської районної санітарно-епідеміологічної станції, відділення державного пожежного нагляду Яготинського РВГУ МНС України в Київській області в судове засідання не з'явились, про день та час судового засідання повідомлені належним чином, звернулись до суду з заявами, в котрих проти позову не заперечували з тих мотивів, що істотних порушень будівельних норм і правил, порушень протипожежних вимог діючих в Україні, державних санітарних норм і правил при будівництві та експлуатації будинку не виявлено. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, враховуючи, що від Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Київській області, які були належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, не надійшло повідомлення про згоду на участь у справі, що дає суду можливість в силу ст. 36 ЦПК України розглянути справу без представника третьої особи та ті обставини, що немає порушень будівельних норм і правил, протипожежних вимог, державних санітарних норм і правил при будівництві та експлуатації будинку, суд вважає, що визнання відповідачем позову може бути прийнято судом, а позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-27 00:00:00

Позивач [PERSON] з вернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] . про розірвання шлюбу, та стягнення аліментів, вказуючи на те, що 19.06.1993 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Новотроїцьким відділом РАГС, актовий запис [NUMBER] Від спільного шлюбу мають троє дітей : сина [PERSON] [INFO] р.н., доньку [PERSON] [INFO] р.н. та доньку [PERSON] [INFO] р. народження. На даний час їхні шлюбні відносини фактично припинились, відповідач проживає за іншою адресою в [ADDRESS] тому подальше існування шлюбу вважає недоцільним. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України відповідач зобов’язаний приймати участь в утриманні дітей, оскільки її доходів не достатньо, щоб створити дітям належні умови проживання. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, та стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі Ѕ частини з усіх видів доходів щомісячно, однак не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивачка вимоги викладені в позовній заяві підтримала і наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судовому засіданні позови визнав, згоден на розірвання шлюбу, та стягнення аліментів на утримання дітей. Дані відносини відносяться до сімейних правовідносин і регулюються нормами сімейного законодавства: ст.ст.110,111,112,115 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких за заявою одного із подружжя за наявності підстав, шлюб може бути розірваний в судовому порядку. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони з відповідачем не зійшлися характерами, в результаті чого у них склалися неприязні стосунки. Сім’я розпалась остаточно, шлюб існує формально. Разом не проживають . Подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO] р.н., доньку [PERSON] [INFO] р.н. та доньку [PERSON] [INFO] р. народження. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Як слідує з матеріалів справи та пояснень позивача, відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Сукупність наведених доказів приводить суд до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного, згідно ст.110-112, 115,180,181,184 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого з відповідачем [INFO] року, від якого сторони не мають неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що вони втратили почуття любові та поваги один до одного. З таких підстав позивачка просить шлюб розірвати, на примирення не згодна. В попередньому судовому засіданні позивачка позов підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві, просила шлюб розірвати та витрати, пов’язані із розірванням шлюбу покласти на неї. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав, на примирення не погодився. У відповідності з ч. 4 ст.130, ст. 174 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити рішення під час попереднього розгляду справи . Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з [INFO] року. В теперішній час сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, бажають розірвати шлюб, на примирення не згодні. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім’ї суперечило б їх інтересам. Витрати по реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС покласти на позивачку. На підставі ч. 3 ст. 105, ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України;

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом, в якому просив стягнути борг за кредитним договором у сумі 7816,63 грн., посилаючись на те, що відповідачі не виконали зобов’язань за кредитним договором та договором поруки № [NUMBER] від 03 вересня 2007 року. Представник позивача в судове засідання не з’явився, позов підтримав, надав заяву про зміну позовних вимог в якій збільшив суму позову до 8411,41 грн., справу просив слухати в його відсутність, про що надав суду письмову заяву. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з’явився, позов визнав повністю, попереджений про наслідки визнання позову, просив справу розглядати в його відсутність про що надав суду письмову заяву. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з’явився, позов визнав повністю, попереджений про наслідки визнання позову, просив справу розглядати в його відсутність про що надав суду письмову заяву. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що 03 вересня 2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № [NUMBER] , згідно із умовами якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 8000 грн., для споживчих потреб, зі строком погашення 02 вересня 2010 року. З абезпеченням виконання зобов’язань за цим договором є порука співвідповідача – [PERSON] , про що свідчить договір поруки № [NUMBER] /S-1 від 03 вересня 2007 року укладений між сторонами, згідно якого він несе солідарну відповідальність по зобов’язанням Щербини А.В. за вказаним кредитним договором. Станом на 13.10.2008 року відповідачем зобов’язання в повному обсязі не були виконані, в результаті цього виникла заборгованість перед позивачем у сумі 8411,41 грн., яка складається з основної суми боргу за кредитом 7142,79 грн., боргу за відсотками 859,34 грн. та штрафу у розмірі 409,28 грн. Суд вважає, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, є передбачені ст. 526, 553, 554, 1054 ЦК України підстави для стягнення заборгованості за кредитним договором, тому визнання позову відповідачами слід прийняти. З відповідачів на користь позивача у рівних частках підлягають стягненню судові витрати по сплаті державного мита в розмірі 78,16 грн. та сплати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом, в якому просив стягнути борг за кредитним договором у сумі 12497,27 грн., посилаючись на те, що відповідачі не виконали зобов’язань за кредитним договором та договорами поруки № [NUMBER] від 01 лютого 2008 року. Представник позивача у судове засідання не з’явився, позов підтримав, просив справу розглядати за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи, про що надав суду письмову заяву. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причину неявки суд не повідомили, клопотання про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило, тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені докази: копія кредитного договору; копії договорів поруки; копії довідок про доходи; копія видаткового касового ордеру, копія прибуткового касового ордеру; копії листів-претензій; платіжне доручення про сплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 01 лютого 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № [NUMBER] , згідно із умовами якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 9000 грн., строком на 24 місяці. З абезпеченням виконання зобов’язань за цим договором є порука співвідповідачів – [PERSON] , [PERSON] , про що свідчать договори поруки № [NUMBER] від 01 лютого 2008 року укладений між сторонами, згідно яких вони несуть солідарну відповідальність по зобов’язанням [PERSON] за вказаним кредитним договором. Станом на 08.09.2008 року, після часткового погашення кредиту, відповідачем зобов’язання в повному обсязі не були виконані і в результаті цього виникла заборгованість перед позивачем у сумі 12497,27 грн.. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. З відповідачів на користь позивача у рівних частках підлягають стягненню судові витрати по сплаті державного мита в розмірі 124,97 грн. та сплати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовною заявою, у якій вказує, що від шлюбу, який був розірваний, вони з відповідачем мають дитину [PERSON], [INFO], на утримання якої він сплачував аліменти. В цей час дочка досягла повноліття, але продовжує навчання на 2 курсі денного відділення у відокремленому підрозділі «Ровеньковський факультет Луганського національного університету ім..Т.Г.Шевченко» на контрактній основі за спеціальністю «соціальна допомога». Стипендію не отримує, навчання триває до 30.06.2011 року, потребує матеріальної допомоги, оскільки у позивачки невелика заробітна плата. Відповідач має свою сім'ю, але дітей не має, працює на шахті в ДП Свердловскантрацит» ВП «Довжанська-Капітальна» машиністом підземних установок, регулярно отримує заробітну плату розмір якої дозволяє надавати допомогу на утримання дочки. У зв'язку з чим позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання, [PERSON],[INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до 30.06.2001 року. У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги, наполягає на її задоволенні. Відповідач заявлені позовні вимоги визнав частково, згодний на стягненні аліментів в розмірі 1/10 частини заробітку. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, та представлені докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими частково, які підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 198-199 СК України, мати та батько зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей, на період продовжування навчання, але не більш як до досягнення дитиною 23 літнього віку. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, встановлюється судом. Згідно зі ст. 200 СК України, суд встановлює розмір аліментів у твердій грошовій сумі і (чи) у частині від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. При встановленні розміру аліментів з одного із батьків суд враховує можливість утримання дитини другим із батьків. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] є донькою відповідача (а.с.6), яка досягла повноліття та продовжує навчання на 2 курсі денного відділення у відокремленому підрозділі «Ровеньковський факультет Луганського національного університету ім..Т.Г.Шевченко» на контрактній основі за спеціальністю «соціальна допомога». Стипендію не отримує, навчання триває до 30.06.2011 року, про що свідчить довідка навчального закладу (а.с.10)., та контракт (а.с.11,12). [PERSON], працює у ЦМЛ №1 м.Свердловська молодшою сестрою, отримує заробітну плату в розмірі 4420,55грн. за 6 місяців (а.с.13). [PERSON], працює в ДП «Свердловантрацит» ВП «Довжанська Капітальна», машиністом підземних установок, отримує заробітну плату в розмірі 5813,41грн. за 6 місяців, без урахування аліментів які раніше стягувались на користь позивачки які становили 3838,87грн. за 6 місяців. Других обставин, що мають значення при розгляді даного питання не має. На підставі ст.ст. 198-199, 200 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що сумісне життя не склалося, відповідач втратив почуття кохання та поваги до неї, сім׳я існує формально. Просить суд розірвати шлюб з відповідачем. [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про поділ майна, мотивуючи тим, що добровільно розділити нажите з дружиною майно неможливо. В судовому засіданні позивачка та її представник позов про розірвання шлюбу підтримали, позов про поділ майна визнала, за виключенням залишення у спільній сумісній власності пральної машини «Індезіт», бо зазначене майно було придбано для її матері у подарунок. Відповідач та його представник позов про розірвання шлюбу визнали, позов про поділ майна підтримали. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] про розірвання шлюбу обґрунтований та підлягає задоволенню. Позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Суд приймає визнання сторонами позовних вимог. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 11.01.1992р. зареєстрували шлюб у відділі ЗАГС Київського райвиконкому м.Сімферополя. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]р. народження. Сумісне життя у подружжя не склалося. Шлюбні стосунки фактично припинено. За таких обставин, суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, у зв'язку з чим він підлягає розірванню. За час знаходження у зареєстрованому шлюбі сторонами було набуто таке майно: телевізор «Грюндік», шафи 3 шт., комоди 3 шт., крісла 2 шт., ліжко, картини 2 шт., музичний центр, комп'ютер у комплекті, телефон «Панасонік», праска, кухонні меблі, газовий нагрівач, газова плита, холодильник «Мінск». З урахуванням того, що відповідачкою у судовому засіданні визнано позов [PERSON] про поділ спільно набутого майна, суд вважає за необхідне, в межах заявлених вимог розділити майно відповідно до п.1 позовної заяви [PERSON], згідно якої [PERSON]. виділити: телевізор «Грюндік», шафу 1 шт., комод 1шт., [PERSON] виділити: крісла 2 шт., ліжко 2 шт., комод 2 шт., шафа 2 шт., картини 2 шт., музичний центр, комп'ютер у комплекті. Визнати спільною сумісною власністю сторін телефон «Панасонік», праску, кухонні меблі, газовий нагрівач, газову плиту, холодильник «Мінск». Не підлягає задоволенню вимоги про визнання спільною сумісною власністю сторін пральної машини «Indezit», бо [PERSON] позов в цій частині не визнано, а [PERSON] доказів того, що зазначене майно взагалі було придбано сторонами не надано. Таким чином, судом встановлено, що спірне майно придбано сторонами у період знаходження у зареєстрованому шлюбі і є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, а тому підлягає поділу відповідно до ст.. 69 СК України. На підставі ст.. 69, 71 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 03.09.1999 р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] року народження. Шлюбні стосунки фактично припинено, мешкають окремо з квітня 2008 р. На підставі викладеного просить розірвати шлюб з відповідачем. Представник позивачки у попередньому судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що з відповідачем проживають окремо, шлюбні стосунки фактично припинено, примирення неможливе. Відповідач позов визнав, просив суд шлюб розірвати. За таких обставин, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 03.09.1999 р. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Будинку шлюбу м. Сімферополя, актовий запис № 777. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] року народження.. Сумісне життя у подружжя не склалося. Шлюбні стосунки фактично припинено, сторони мешкають окремо з квітня 2008 р. Спору про поділ майна та місце проживання дитини немає. Суд приймає визнання відповідачем позову. За таких умов суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, у зв'язку з чим він підлягає розірванню. На підставі ст. 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-27 00:00:00

Прокурор Голопристанського району в інтересах Чорноморської сільської ради Голопристанського району звернувся до суду із заявою про визнання відумерлою спадщини, що залишилась після смерті [PERSON]. У судовому засіданні представник заявника Кобзарь А.І. пітримав заяву та пояснив, що Відповідно довідки з Чорноморської сільської ради місцевий житель громадянин [PERSON] проживав на території Чорноморської сільської ради та помер в 1998 році (актовий запис [NUMBER] від [INFO]р.). За життя громадянин [PERSON] мав земельну частку (пай) розміром 8,15 умовних кадастрових гектарів. Після смерті[PERSON] на його спадок, зокрема на земельну частку (пай), заяв від спадкоємців до Чорноморської сільської ради та Голопристанської державної нотаріальної контори не надходило, спадкова справа на його майно не заводилася, про що свідчать листи із сільської ради та державної нотаріальної контори. Таким чином на підставі встановлених обставин та положень Цивільного кодексу України земельна ділянка (пай) громадянина[PERSON], як не витребувана спадщина, має перейти у власність територіальної громади Чорноморської сільської ради. Тому просить визнати відумерлою спадщину [PERSON], а саме земельну частку (пай) площею 8,15 умовних кадастрових гектари на землях запасу Чорноморської сільської ради. Передати земельну частку (пай) площею 8,15 умовних кадастрових гектарів, яка належала[PERSON] у власність Чорноморської сільської ради Голопристанського району Херсонської області. Проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, а також неприйняття ними спадщини, суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] помер, після його смерті відкрилася спадщина, що підтверджується довідкою виданою Чорноморською сільською радою Голопристанського району (а.с. 3). З дня відкриття спадщини минуло більше ніж один рік, згідно інформації Державної нотаріальної контори Голопристанського району спадкоємці за законом та за заповітом відсутні(а.с. 4). Таким чином, спадщина, у вигляді земельної частки (паю) площею 8,15 умовних кадастрових гектари на землях запасу Чорноморської сільської ради, що залишилась після смерті [PERSON] підлягає визнанню відумерлою. Тому на підставі викладено та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-27 00:00:00

Прокурор Голопристанського району в інтересах Чорноморської сільської ради Голопристанського району звернувся до суду із заявою про визнання відумерлою спадщини, що залишилась після смерті [PERSON]. У судовому засіданні представник заявника Кобзарь А.І. пітримав заяву та пояснив, що Відповідно довідки з Чорноморської сільської ради місцевий житель громадянин [PERSON] проживав на території Чорноморської сільської ради та помер в 1998 році (актовий запис [NUMBER]від [INFO] р.). За життя громадянин [PERSON] мав земельну частку (пай) розміром 8,15 умовних кадастрових гектарів. Після смерті[NUMBER] на його спадок, зокрема на земельну частку (пай), заяв від спадкоємців до Чорноморської сільської ради та Голопристанської державної нотаріальної контори не надходило, спадкова справа на його майно не заводилася, про що свідчать листи із сільської ради та державної нотаріальної контори. Таким чином на підставі встановлених обставин та положень Цивільного кодексу України земельна ділянка (пай) громадянина [PERSON], як не витребувана спадщина, має перейти у власність територіальної громади Чорноморської сільської ради. Тому просить визнати відумерлою спадщину [PERSON], а саме земельну частку (пай) площею 8,15 умовних кадастрових гектари на землях запасу Чорноморської сільської ради. Передати земельну частку (пай) площею 8,15 умовних кадастрових гектарів, яка належала [PERSON]у власність Чорноморської сільської ради Голопристанського району Херсонської області. Проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, а також неприйняття ними спадщини, суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] помер, після його смерті відкрилася спадщина, що підтверджується довідкою виданою Чорноморською сільською радою Голопристанського району (а.с. 3). З дня відкриття спадщини минуло більше ніж один рік, згідно інформації Державної нотаріальної контори Голопристанського району спадкоємці за законом та за заповітом відсутні(а.с. 4). Таким чином, спадщина, у вигляді земельної частки (паю) площею 8,15 умовних кадастрових гектари на землях запасу Чорноморської сільської ради, що залишилась після смерті [PERSON] підлягає визнанню відумерлою. Тому на підставі викладено та

Outcome: approved