Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Сімферопольської міської ради, КРП СМ БРТІ про припинення права власності, визнання права власності та спонукання до виконання певних дій. Свої вимоги мотивувала тим, що вона є власницею квартир [ADDRESS]. Рішенням виконкому Київської районної ради від 25.04.2000 року дозволено використовувати ці квартири під розміщення аптеки з організацією додаткового виходу. Рішенням виконкому Київської районної ради від 27.06.2000 року затверджено акт прийому до експлуатації прибудови „А1” до квартир [ADDRESS], які використовуються під розміщення аптеки. Таким чином, ці квартири втратили своє первісне призначення як жилі приміщення. Просить припинити за нею право власності на квартири [ADDRESS] та визнати за нею право власності на нежилі приміщення: колишні квартири [ADDRESS], загальною площею 111,4 кв.м. та зобов'язати КРП СМБРТІ зареєструвати за нею право власності на нежилі приміщення: колишні квартири [ADDRESS]. Позивачка у судове засідання не з'явилася, представила на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. У випадку неявки відповідача просила винести заочне рішення. Представник Сімферопольської міської ради в судове засідання не з'явився, представив на адресу суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю на підставі матеріалів справи та відповідно до діючого законодавства, не заперечували проти задоволенню позову. Представник КРП СМБРТІ у судове засідання не з'явився, представив на адресу суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю на підставі матеріалів справи та відповідно до діючого законодавства. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та надані в порядку ст. 60 ЦПК України докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власницею квартир [ADDRESS], що підтверджується договорами купівлі продажу квартир від 12.09.2003 року реєстровий № 2828 та № 2829. Рішенням виконавчого комітету Київської районної ради від 25.04.2000 року № 100/6 дозволено використовувати ці квартири під розміщення аптеки з організацією додаткового виходу. Рішенням виконавчого комітету Київської районної ради від 27.06.2000 року № 134/16 затверджено акт прийому до експлуатації прибудови „А1” до квартир [ADDRESS], які використовуються під розміщення аптеки. З часу придбання вищевказаних квартир позивачка використовувала їх в якості єдиного об'єкту комерційного призначення - аптеки. Таким чином, ці квартири втратили своє первісне призначення як жилі приміщення. Стаття 41 Конституції України гарантує право кожного володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Стаття 319 ЦК України передбачає те, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 320 ЦК України власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків встановлених законом. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок ( частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Таким чином, громадянин, який має на праві власності жилий будинок чи квартиру, вправі на свій розсуд вирішувати питання щодо доцільності їх використання, тим більш, що діюче законодавство не містить табу на використання жилого (нежилого) приміщення під офіс, торгові цілі тощо. Разом з тим, суд не вважає можливим задовольнити вимоги позивачки щодо покладення зобов'язання на КРП СМБРТІ зареєструвати за нею право власності на нежилі приміщення: колишні квартири [ADDRESS], оскільки вони заявлені передчасно. Якщо з якісь причин КРП СМ БРТІ відмовиться реєструвати за позивачкою право власності на колишні квартири, то вона не позбавлена права звернутися до адміністративного суду з позовом про визнання дій або бездіяльності КРП СМЕРТІ неправомірними. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст.316, 317, 319, 320, 321, 346 ЦК України, ,

Outcome: approved