Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-29 00:00:00

14 серпня 2008 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до[PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 19.10.2003 року відділом РАГСу Маневицького районного управління юстиції Волинської області було зареєстровано шлюб з відповідачем, актовий запис № 76. Від даного шлюбу вони мають одну дитину: сина [PERSON],[INFO] народження. Спільне життя з відповідачем не склалося. Він почав зловживати спиртними напоями, перебуваючи в нетверезому стані постійно влаштовує в сім'ї сварки та бійки. Їх шлюбно-сімейні відносини фактично припинилися і налагодити їх уже неможливо. Відповідач вихованням дитини не займається, не надає належної матеріальної допомоги сім'ї. [PERSON] намагалась зберегти сім'ю, але її намагання виявилися марними. Вони втратили повагу одне до одного, між ними відсутнє взаєморозуміння. Вважаючи, що їх сім'я розпалась з вини відповідача, [PERSON] просила шлюб між ними розірвати, дитину залишити у неї на проживанні. В судовому засіданні [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у поданій до суду позовній заяві, вважає, що з вини відповідача подальше спільне життя та збереження сім'ї стали неможливими, їх шлюб носить лише формальний характер, а тому настоює на його розірванні та просила дитину залишити у неї на проживанні. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав у повному обсязі, пояснивши, що спільне життя з позивачем у них не склалося, вони втратили взаєморозуміння та повагу одне до одного. З травня 2008 року вони спільно не проживають, не підтримують шлюбно-сімейних відносин. Спільного господарства не ведуть. [PERSON] переконаний, що їх сім'я розпалася повністю, а тому проти розірвання шлюбу не заперечує. Спору про їх місце проживання та місце проживання неповнолітньої дитини між ними немає. Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до задоволення. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сім'я між подружжям розпалася повністю. Про це свідчить небажання подружжя спільно проживати, їх наполягання на розірванні шлюбу, а також те, що вони проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Спору про місце проживання і виховання неповнолітньої дитини між ними немає. Наведені обставини дають суду підстави вважати, що сім'я між даним подружжям розпалась і збережена бути не може, а тому шлюб між ним слід розірвати. Подальше збереження подружжям шлюбу є недоцільним, оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. Виходячи із інтересів неповнолітньої дитини і враховуючи бажання батьків, суд вважає за доцільне залишити дитину після розірвання шлюбу на проживанні у позивача [PERSON] Сторони є потерпілими внаслідок Чорнобильської катастрофи, а тому при реєстрації в органах РАЦСу розірвання шлюбу вони згідно п. 18 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито” від 21 січня 1993 року підлягають звільненню від сплати державного мита, а [PERSON] також підлягає звільненню від сплати судового збору в доход держави. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача[PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] 7 грн. 50 копійок витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, сплачених позивачем при поданні позову.

Outcome: approved