Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-28 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача 2581,50грн. в порядку регресу - на відшкодування суми, виплаченої потерпілому від злочину [PERSON] по випадку тимчасової непрацездатності у якості оплати лікарняних листів, мотивуючи тим, що злочин щодо [PERSON] скоєно відповідачем. Відповідач позов не визнав, посилаючись на ту обставину, що повністю в розмірі 6000грн. шкоду потерпілому відшкодував під час розгляду справи у суді, в тому числі виплатив потерпілому суму, яку - за словами потерпілого - він мав би отримати за лікарняним, але не отримає, оскільки на час скоєння щодо нього злочину перебував у стані сп'яніння. В судовому засіданні з показань сторін, представлених доказів встановлено наступне: Вироком Артемівського райсуду м. Луганська від 25.01.2007р. засуджені [PERSON] і [PERSON] за ч.2 ст.296, ч.1 ст.122 КК України, а саме за вчинення 15.10.2006р. хуліганських дій і заподіяння середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому [PERSON]: ушкоджень обличчя, струсу мозку, черепно-мозкової травми, забою стегна, закритого перелому лівої стегнової кістки. Згідно листків непрацездатності, реєстру листків непрацездатності, довідці про оплату лікарняних, потерпілий [PERSON] був тимчасово непрацездатним з 15 жовтня 2006 року по 5 лютого 2007 року. Листки непрацездатності здані потерпілим за місцем роботи ТОВ «Луганський електромашинобудівельний завод», оплачені в сумі 5438,36грн., в тому числі за рахунок коштів позивача (Фонду) у сумі 5163грн. Таким чином позивач довів, що поніс збитки у розмірі виплат за лікарняними листами потерпілому від злочину за час його непрацездатності. Відповідно до ст. 993 ЦКУ до страховика, що виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги до винної у заподіянні шкоди особи. Згідно ст.1191 ЦКУ особа, що відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Згідно ст. 1190,543 ЦКУ при солідарній відповідальності боржників за шкоду, заподіяну сумісними винними діями, кредитор має право вимоги виконання зобов'язання у повному обсязі як до всіх солідарних боржників, так і окремо до кожного з них. Другий солідарний боржник [PERSON] помер. Позивач під час розгляду справи відмовився від позовних вимог до другого відповідача і його правонаступника, зменшив розмір позовних вимог до першого відповідача, обмежившись вимогами про стягнення половини витрат по оплаті лікарняного. Оскільки позивач у відповідності до ст.11 ЦПКУ сам має право вирішувати розмір своїх вимог, а суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог, то є підстави для стягнення з відповідача [PERSON] вказаної позивачем суми у розмірі 2581,50грн. Підстав для звільнення відповідача від відповідальності відшкодувати позивачу вказані збитки суд не вбачає. Суд не знаходить підстав для зменшення даного відшкодування. Посилання відповідача на ту обставину, що він вже відшкодував безпосередньо потерпілому шкоду, в тому числі оплатив лікарняні листи, є необґрунтованими і недоведеними. При цьому суд виходить з наступного: В матеріалах кримінальної справи за обвинуваченням [PERSON], [PERSON] за ч.2 ст.296, ст.122 ККУ дійсно є розписка (а.с.152) потерпілого [PERSON] від 27.12.2006р. про отримання на відшкодування матеріальної і моральної шкоди 6000гривень, що шкода матеріальна і моральна йому відшкодована повністю, претензій до підсудних [PERSON] і [PERSON] з приводу заподіяння йому 15.10.2006р. тілесних ушкоджень він не має. Потерпілий в судовому засіданні під час розгляду кримінальної справи - як вбачається з протоколу судового засідання - не давав пояснень стосовно того, з чого саме складається сума відшкодування, отримана ним від підсудних, на початку судового засідання 21.12.2006р. просив оголосити перерву для складення позовної заяви або для вирішення питання про добровільне відшкодування йому заподіяної шкоди; після оголошення перерви 28.12.2006р. в судовому засіданні досліджувалась розписка потерпілого, наведена вище; 25.01.2007р. в судових дебатах потерпілий підтвердив, що претензій до підсудних не має, шкода йому відшкодована, просив підсудних не позбавляти волі. В показаннях слідчому від 17.10.2006р. (а.с.34-36) потерпілий пояснював, що на той час (на час допиту) суму шкоди назвати не міг, оскільки проходив лікування у лікарні і зі слів лікарів лікування буде тривати місяці, тому суму заподіяної шкоди мав намір заявити у суді після закінчення лікування. Інших документів, з яких би могло вбачатись, що при відшкодуванні шкоди потерпілому у кримінальній справі підсудними чи їх батьками відшкодовувалась оплата лікарняних листів, у справі нема. Не представлено таких доказів відповідачем і його представником. Свідок [PERSON] пояснила, що передавала через [PERSON] гроші для відшкодування потерпілому шкоди, заподіяної сином, який перебував під вартою, що таку суму назвав сам потерпілий, і що при цьому потерпілий пояснював, що йому не оплатять лікарняний через знаходження у стані сп'яніння на час злочину, тому вона вважала, що в суму 6000грн. ввійшла і оплата тимчасової непрацездатності. Так само вважала і [PERSON] (представник відповідача в даній цивільній справі), яка передавала гроші потерпілому і була присутньою при написанні потерпілим розписки. Представник пояснила, що розписку потерпілий писав у присутності свого адвоката, і чому в розписці не зазначено про оплату лікарняних - пояснити не змогла. Таким чином, встановлена, що сума, на яку посилається відповідач - 6000грн.- є відшкодуванням потерпілому матеріальної і моральної шкоди, завданої злочином. Сам факт відшкодування потерпілому шкоди у розмірі 6000грн., в тому числі матеріальної і моральної, на відшкодування якої потерпілий мав право, не дає підстави вважати, що дана сума є сумою оплати лікарняних листів, і що таким чином потерпілому час непрацездатності оплачено двічі. А ствердження відповідача, його представника і свідка- особи зацікавленої і крім того не присутньої при вирішенні питання про відшкодування шкоди потерпілому, спростовується самим текстом розписки. Ні представник відповідача, ні свідок не змогли визначитись, чи відшкодовувалась потерпілому і у якому розмірі матеріальна, моральна шкода. Крім того отримання потерпілим від винних у заподіянні шкоди осіб вказаної суми у якості відшкодування майнової і моральної шкоди є об'єктивним, враховуючи характер заподіяної йому шкоди, тривалість лікування, необхідність витрат на ліки, тощо. В суді встановлено, що виплати потерпілому за лікарняними листами проведені у відповідності до вимог закону, їх розмір є правильним і відповідачами не оспорюється. Тому позивач, виконавши свої зобов'язання по оплаті тимчасової непрацездатності потерпілому від злочину, має право вимагати від відповідача повного відшкодування таких виплат. Посилання відповідача на незаконність виплат потерпілому, враховуючи його стан сп'яніння на момент злочину щодо нього, є необґрунтованим. Рішення про оплату потерпілому лікарняного прийняте у відповідності до вимог законодавства, що регулює дані питання. Підстав для звільнення відповідача від обов'язку перед позивачем по відшкодуванню завданої шкоди суд не вбачає. Також позивачем понесені судові витрати у розмірі 30грн. на технічне забезпечення судового процесу. Дані витрати підлягають відшкодуванню відповідачем. Крім того стягненню з відповідача підлягає на користь держави судовий збір у розмірі мінімальної ставки, передбаченої для позовів майнового характеру,- 51 грн.

Outcome: approved