Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-29 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява Куйбишевського міжрайонного прокурора Запорізької області в інтересах [PERSON]до товариства з обмеженою відповідальністю "Куйбишевський гранітний кар'єр" про стягнення заробітної плати , компенсації за невикористану відпустку , середньомісячного заробітку за час затримки розрахунку та виплати моральної шкоди в розмірі 8080 гривень 13 копійок, яку [PERSON] доповнив внаслідок чого сума позову збільшилася до 14290 гривень. В позовній заяві позивач вказував , що до Куйбишевської міжрайпрокуратури із заявою звернувся [PERSON] в якій він прохає Куйбишевську міжрайонну прокуратуру представляти його інтереси в суді з питання стягнення з ТОВ “Куйбишевський гранітний кар'єр” заборгованості за відпрацьований час, компенсації за невикористану відпустку середньомісячного заробітку за час затримки розрахунку та виплати морального збитку. [PERSON] відповідно до наказу № 45-к від 02.04.2008 року переведено на посаду начальника ділянки ГДУ, на якій він працював до 09.07.2008 року коли його було звільнено на підставі ст. 36 п. 1 КЗпП України, за угодою сторін. Однак працівнику під час звільнення не виплачені заборгованість з заробітної плати , що становить 2296 гривень 13 копійок. До цього часу заборгованість з заробітної плати не виплачена , тому позивач прохає стягнути з відповідача компенсацію за несвоєчасно виплачену заробітну плату в сумі 4067 гривень . Крім того позивач в позовній заяві вказував , що [PERSON]. неправомірними діями відповідача спричинену моральну шкоду , яка виразилася у його стражданнях, стражданнях його сім'ї, [PERSON] був змушений брати гроші в борг у своїх знайомих, та не мав можливості їх віддати, в зв'язку з чим його відносини з друзями ускладнилися, а він та його сім'я внаслідок цього жили у постійній напрузі, нервували. Вони змушені були обмежувати себе у самому необхідному, у тому числі у продуктах харчування, голодували. Від [PERSON] потребувалися додаткові зусилля для організації життя. Він постійно почував себе приниженим. Необхідність просити у відповідача виплати належної йому заробітної плати та надати довідки про його зарплату доставляли йому додаткові страждання. І тому прохають стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 8269 гривень. В судовому засіданні представник позивача помічник прокурора Табахов О.А., повністю підтримав позов по тих підставах , що викладені в позовній заяві і доповненні до позовної заяви і просить задовольнити позов в повному обсязі. [PERSON], підтримав позов і пояснив , що він неодноразово звертався до адміністрації ТОВ “Куйбишевський гранітний кар'єр” з вимогою виплатити йому заборгованість з заробітної плати , однак йому до цього часу заборгованість не виплачена. Він також пояснив , що в зв'язку з відсутністю засобів до існування він змушений був оформлювати в установі банку кредити , що спричинило йому додаткові розтрати та незручності. В зв'язку з цим він просить задовольнити позов в повному обсязі і стягнути з відповідача 14290 гривень в рахунок погашення заборгованості з виплати заробітної плати та в рахунок відшкодування моральної шкоди. Представник відповідача ТОВ “Куйбишевський гранітний кар'єр” Хорошилов І.І., та Куліков А.А. позов не визнали і пояснили, що [PERSON], сам написав заяву про звільнення його з 07.07.2008 року з займаної посади . Дану заву , підписав директорр підприємства ТОВ “Куйбишевський гранітний кар'єр” з умовою відпрацювання 2 тижні . Однак 08.07.2008 року [PERSON], відмовився виконувати свої службові обов'язки 09.07.2008 року на роботу не з'явився і 09.07.2008 року був звільнений з посади за згодою сторін. Оскільки 09.07.2008 року [PERSON] не з'явився на роботі підприємство не мало можливості виплати йому належні кошти при звільненні . Відповідно до ст. 116 КзпП України , якщо працівник в день звільнення не працював належні йому кошти виплачуються негайно за його вимогою. Оскільки [PERSON], не звертався до підприємства з такою вимогою тому підприємство до цього часу не виплатило йому належні кошти. В зв'язку з вище викладеним представники ТОВ “Куйбишевський гранкар'єр” вважають, що не було порушено жодних вимог законодавства про працю, [PERSON], до цього часу не отримав належну йому заробітну плату з власної вини, тому вони вважають що не має підстав для стягнення з підприємства на користь[PERSON], компенсації за несвоєчасно виплачену зарорбітну плату та відшкодування йому моральної шкоди і прохають відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд , вислухав представника позивача , позивача, представників відповідача, дослідивши матеріали справи , вважає, що позовна заява підлягає задоволенню частково. Відповідно до довідки № 92 від 30.07.2008 року наданої керівництвом ТОВ «Куйбишевський гранітний кар'єр» заборгованість із заробітної плати (включаючи компенсацію за невикористану відпустку) підприємства перед [PERSON] становить 2296 грн. 13 коп. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсуності спору про їх розмір підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до довідки про середню заробітну плату наданої керівництвом ТОВ «Куйбишевський гранітний кар'єр» середня заробітна плата [PERSON] складає 1090 грн. або 35 гривень 78 копійок за день. На день розгляду цивільної справи сума належної виплати [PERSON] відповідно до ст. 117 КЗпП становить 2969 гривень 74 копійки за 83 прострочених дні. Зауваження представників відповідача на той факт , що позивач [PERSON], не звертався з вимогою виплатити йому заробітну плату і тому підприємство не мало змогу виплатити йому кошти відповідно до вимого трудового законодавства, суд вважає безезпідставними і надуманими , оскільки , як повідомив в судовому засіданні позивач [PERSON], заробітна плата на підприємстві виплачується шляхом перерахування коштів на пластикову карту працівника в установі банку, цю обставину підтвердив в судовому засіданні і представник відповідача Хорошилов І.І., тому ніщо не заважало підприємству вчасно перерахувати належні кошти працівнику [PERSON], при його звільненні на зарплатну пластикову карту. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування моральної шкоди працівникові проводиться у випадку, якщо порушення його законних прав привело до моральних страждань. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках і т.д.. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач [PERSON] в судовому засіданні не надав належних доказів на підтвердження факту причинення йому моральної шкоди та доказів на підтвердження розміру його моральної шкоди, тому суд вважає необхідним в цій частині позовних вимог відмовити . На підставі викладеного,

Outcome: partial