Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про відібрання дитини у матері без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в якій зазначає, що в Лозівській школі-інтернат з 30 серпня 2001 року знаходиться на утриманні малолітній [PERSON], [INFO]. Мати дитини - [PERSON], [INFO], зареєстрована [ADDRESS], безробітна, інвалід дитинства. Батько хлопчика записаний відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України. [PERSON] за час знаходження дитини в школі-інтернаті не займалася ні вихованням, ні утриманням дитини. Відповідач веде аморальний спосіб життя, бродяжнічає, жебракує, живе у випадкових знайомих. В квартирі, де зареєстрована [PERSON] відключено газопостачання, відсутня сантехніка, газове обладнання, меблі, які в обмеженій кількості розбиті, брудні, розкидані по квартирі, та непригодні для користування. Квартира в антисанітарному вигляді, потребує капітального ремонту. З 2005 року [PERSON] з [PERSON] спілкується 2-3 рази на рік, не цікавиться його навчанням, перебуванням в закладі, не надає матеріальної допомоги. Кошти, які отримує як одинока мати витрачає на свої потреби. З відповідачем неодноразово проводилась індивідуальна робота з боку адміністрації школи-інтернату, вихователів, психолога та соціального педагога, попереджалася щодо неналежного виконання батьківських обов'язків. На даний час [PERSON] цілорічно знаходиться в Лозівській школі-інтернат, утримання дитини, лікування, оздоровлення проводиться за рахунок держави. Чинне законодавство передбачає, що батьки повинні турбуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, підготовку до праці. Але наведені вище факти свідчать, що [PERSON] свої обов'язки не виконує, що є підставою для відібрання дитини у матері. Представник позивача у судове засідання з'явилася, позовні вимоги, викладені в позовній заяві підтримала, просила відібрати у [PERSON] її малолітню дитину - [PERSON], без позбавлення її батьківських прав та стягнути з неї аліменти. Відповідач у судове засідання не з'явилася, але із відповіді на лист-прохання про забезпечення явки відповідача, який направлявся до Лозівського МВ ГУМВС України в Харківській області вбачається, що [PERSON] [ADDRESS] не мешкає біля двох років, веде бродячий спосіб життя, ключі від квартири знаходяться у сусідки, місцезнаходження не відоме, у зв'язку з чим, зі згоди позивача та на підставі ст.ст. 169 ч. 4, 224, 225 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. Представник третьої особи - виконавчого комітету Лозівської міської ради, як органу опіки та піклування у судове засідання з'явилася, не заперечувала проти задоволення позову, оскільки мати дитиною практично не цікавиться, дитина знаходиться на вихованні та утриманні в Лозівській школі-інтернат. Представник третьої особи - служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області у судове засідання з'явилася, не заперечувала проти задоволення позову, так як відповідач вихованням дитини не займається, не піклується про неї, матеріально не утримує, не цікавляться станом здоров'я дитини. Вислухавши пояснення представника позивача, третіх осіб, перевіривши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, так як у судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 07 серпня 1995 року Лозівським міським відділом РАГС Харківської області позивач має малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Батько хлопчика записаний відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується довідкою відділу РАЦС по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області (а.с. 4, 5). [PERSON], [INFO], зареєстрована [ADDRESS], що підтверджується довідкою комунального підприємства «Дирекція єдиного замовника» від 15.04.2008 року (а.с. 10). Із характеристики Лозівської загальноосвітньої школи-інтернат I-II ст. для дітей, які потребують соціальної допомоги Лозівської міської ради Харківської області вбачається, що з 30 серпня 2001 року [PERSON] знаходиться у їхньому закладі, відповідач вихованням дитини належним чином, не займається, не піклується про неї, матеріально не утримує. Відповідач веде аморальний спосіб життя, бродяжнічає, жебракує, живе у випадкових знайомих (а.с. 24). Згідно актів матеріально-побутового обстеження умов сім'ї [PERSON] від 12.09.2006 року, від 29.08.2006 року, від 11.01.2007 року, від 18.01.2008 року та від 02.04.2008 року в квартирі, відключено газопостачання, відсутня сантехніка, газове обладнання, меблі, які в обмеженій кількості розбиті, брудні, розкидані по квартирі, та непригодні для користування. Квартира в антисанітарному вигляді, потребує капітального ремонту (а.с. 14, 15, 16, 17, 18). Із пояснень [PERSON] від 27.05.2008 року вбачається, що [PERSON] з нею не проживає, так як в неї не має для цього належних умов, к дитині ходила в останній раз у квітні 2008 року, мешкає у якогось чоловіка. Кошти, які отримує як одинока мати витрачає на свої потреби (а.с. 50). З відповідачем неодноразово проводилась індивідуальна робота з боку адміністрації школи-інтернату, вихователів, психолога та соціального педагога, попереджалася щодо неналежного виконання батьківських обов'язків, що підтверджується офіційним попередженням щодо відповідальності по дотриманню прав неповнолітніх згідно із законодавством (а.с. 19, 20, 21, 22). На даний час [PERSON] цілорічно знаходиться в Лозівській школі-інтернат, утримання дитини, лікування, оздоровлення проводиться за рахунок держави, що підтверджується довідкою Лозівської загальноосвітньої школи-інтернат I-II ст. для дітей, які потребують соціальної допомоги Лозівської міської ради Харківської області від 11.04.2008 року (а.с. 26). Чинне законодавство передбачає, що батьки повинні турбуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, підготовку до праці, але наведені вище факти свідчать, що [PERSON] свої батьківські обов'язки належними чином не виконує. Декларація прав дитини, як принципове положення визначає, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть відповідальність за виховання дитини, її інтереси повинні бути предметом їх основного піклування. Відповідно із ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Все вищевикладене, є ні що інше, як ухилення відповідача від своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, а тому суд вважає за необхідне відібрати у [PERSON], без позбавлення батьківських прав, малолітню дитину - [PERSON] та стягнути з неї аліменти на утримання хлопчика. Розмір аліментів суд визначає у відповідності із ст. 183 Сімейного кодексу України. Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Outcome: approved