Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-01 00:00:00

Позивачка подала до суду позов про скасування розпорядження сільського голови та відшкодування моральної шкоди. Вимоги мотивуються тим, що за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. Відшкодування відповідачем моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. В судовому засіданні позивачка настоює на позовних вимогах про скасування розпорядження сільського голови та відшкодування моральної шкоди як на законних та обґрунтованих. Представник відповідача позовні вимоги про скасування розпорядження сільського голови та відшкодування моральної шкоди не визнає як незаконні і необґрунтовані. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] вважає, що позовні вимоги про скасування розпорядження сільського голови та відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають як незаконні та необґрунтовані. Заслухавши учасників процесу, ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Частина 1 ст.147 КЗпП України передбачає, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Розпорядженням Інгульського сільського голови від 08 липня 2008 року №84, від 09 липня 2008 року №85, від 28 липня 2008 року №92 за порушення трудової дисципліни до позивачки, як головного бухгалтера сільської Ради було застосовано заходи стягнення, як догана. Частина 6 ст.96 КЗпП України передбачає, що посадові оклади службовцям установлює власник або уповноважений ним орган відповідно до посади і кваліфікації працівника. За результатами атестації власник або уповноважений ним орган має право змінювати посадові оклади службовцям у межах затверджених в установленому порядку мінімальних і максимальних розмірів окладів на відповідній посаді. Сесією Інгульської сільської Ради від 18 січня 2008 року №72 затверджено бюджет і штатний розпис сільської Ради на 2008 рік, за яким заробітна плата головного бухгалтера, як державного службовця органів місцевого самоврядування складається з посадового окладу, надбавка (ранг, стаж, оплата за особливий характер роботи та інтенсивність праці). Розпорядженням Інгульського сільського голови від 30 липня 2008 року №94 за порушення трудової дисципліни (три розпорядження сільського голови про накладення дисциплінарного стягнення) позивачку, як головного бухгалтера сільської Ради, позбавлено надбавку, за особливий характер роботи за інтенсивність праці, за липень місяць в повному обсязі. Стаття 103 КЗпП України передбачає, що про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника не пізніш, як за два місяці до їх запровадження. Абзац 3 пункту 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» передбачено, що зі змісту ст.103 КЗпП України не вбачається, що її правила не застосовуються у випадках зміни робітникові розряду на підставі ч.5 ст.196 КЗпП або зменшення службовцю посадового окладу за результатами атестації згідно з ч.6 цієї статті. Абзац 2 п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» передбачає, що у разі несвоєчасного виконання завдань, погіршення якості роботи і порушення трудової дисципліни зазначена надбавка скасовується або розмір її зменшується. Розпорядження Інгульського сільського голови від 30 липня 2008 року №94 «Про надбавку» не відповідає абзацу 2 п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів», так як цим розпорядженням позивачку, як головного бухгалтера, позбавлено надбавки за особливий характер роботи та інтенсивність праці за липень місяць в повному обсязі, коли абз.2 п.2 цієї Постанови Кабінету Міністрів України передбачає у разі порушення трудової дисципліни скасування надбавки або зменшення її розміру. За своїм змістом розпорядження Інгульського сільського голови від 30 липня 2008 року №94 «Про надбавку» не здійснює упорядкування структури та умов оплати праці відповідно до абзацу 2 п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів», а змінює діючі умови оплати праці позивачки, як головного бухгалтера, державного службовця органів місцевого самоврядування. Позовні вимоги про скасування розпорядження Інгульського сільського голови від 30 липня 2008 року №94 «Про надбавку» підлягають задоволенню відповідно до ч.6 ст.96, ст.103 КЗпП України, так як про зміну діючих умов оплати праці відповідач повинен був повідомити позивачку не пізніше, як за два місяці до їх змін. Абзац 1 п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної немайнової шкоди» передбачає, що судам необхідно враховувати, що відповідно до ст.237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Під час розгляду справи встановлено, що незаконне розпорядження Інгульського сільського голови про позбавлення позивачки як головного бухгалтера, державного службовця органів місцевого самоврядування, надбавки за особливий характер роботи та інтенсивність праці за липень місяць в повному обсязі призвело до порушення її законних прав, моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від позивачки додаткових зусиль для організації свого життя, а отже, в порядку ст.237-1 КЗпП України позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди і з врахуванням вимог розумності і справедливості відшкодування моральної шкоди суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди в порядку ст.237-1 КЗпП України підлягає зменшенню. Судові витрати по справі в порядку ч.1 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved