Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-10 00:00:00

В липні 2007 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням виконкому Блиставицької сільської ради від 25 грудня 1996 року йому було надано під забудову житлового будинку земельну ділянку площею 0,10 га в с.Блиставиця Бородянського району Київської області по вул.Пратва. На підставі цього рішення за актом від 15 жовтня 1997 року земельна ділянка була відведена в натурі, 9 березня 1998 року йому було видано план забудови та свідоцтво на забудову. 21 березня 2007 року він \позивач\ звернувся до Блиставицької сільської ради із заявою про передачу йому у приватну власність вказаної земельної ділянки. Рішенням Блиставицької сільської ради від 18 травня 2007 року № 71 йому \позивачу\ було відмовлено у передачі зазначеної земельної ділянки у приватну власність з тих мотивів, що вона знаходиться поза межами сільської ради і відноситься до категорії земель сільськогосподарського призначення. Вважав дане рішення незаконним, оскільки вказана земельна ділянка була надана йому належним чином, а тому він має право на її приватизацію. Просив зазначене рішення Блиставицької сільської ради від 18 травня 2007 року визнати неправомірним та зобов»язати Блиставицьку сільську раду передати йому цю ділянку у приватну власність. В процесі розгляду справи позивач свої позовні вимоги доповнив та просив визнати неправомірними також рішення Блиставицької сільської ради від 20 серпня 2004 року про вилучення спірної земельної ділянки з його користування, та від 22 липня 2005 року про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на цю земельну ділянку [PERSON] та про передачу вказаної земельної ділянки [PERSON] у власність, визнати недійсним державний акт на право приватної власності на дану земельну ділянку на ім»я [PERSON] В судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] позов підтримали і викладене підтвердили, вимоги про визнання неправомірним рішення Блиставицької сільської ради від 22 липня 2005 року та визнання недійсним державного акту про право власності на земельну ділянку на ім»я [PERSON] просили залишити без розгляду, оскільки [PERSON] була надана у власність зовсім інша земельна ділянка, а не ділянка позивача. Представник Блиставицької сільської ради Рекун А.І. в судовому засіданні позов не визнав, оспорювані рішення вважав винесеними радою правомірно. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, надання йому земельної ділянки вважав правомірним. Вислухавши пояснення представників позивача [PERSON] та [PERSON], відповідача [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що за рішенням виконкому Блиставицької сільської ради від 25 грудня 1996 року № 36 позивачу було надано дозвіл на забудову житлового будинку з виділенням земельної ділянки розміром 0,10 га в с.Блиставиця Бородянського району Київської області \а.с.8\. Як вбачається з акту про відведення в натурі присадибної ділянки від 15 жовтня 1997 року, плану забудови, на підставі вказаного рішення земельна ділянка позивачу в розмірі 0,10 га була відведена в натурі по вул.Пратва в с.Блиставиця Бородянського району Київської області і місце її розташування було узгоджене з усіма необхідними службами, в тому числі і з відділом земельних ресурсів \а.с.11-12\, 9 березня 1998 року позивачу видане свідоцтво на забудову \а.с.10\. Рішенням тринадцятої сесії четвертого скликання Блиставицької сільської ради від 20 серпня 2004 року у позивача було вилучено земельну ділянку площею 0,12 га в с.Блиставиця по вул.Пратва у зв»язку з тим, що дана земельна ділянка тривалий час не використовується за призначенням відповідно до ст.141 ЗК України \а.с.65-68\. Відповідно до ст.143 ЗК України примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється в судовому порядку. Оскільки вказане рішення було прийняте радою всупереч вимогам діючого законодавства щодо судового порядку вилучення земельної ділянки в разі відсутності на це згоди земелекористувача, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, визнати вказане рішення неправомірним та скасувати. 21 березня 2007 року позивач звернувся до Блиставицької сільської ради із заявою та просив передати зазначену земельну ділянку йому у приватну власність \а.с.6\. Рішенням восьмої сесії п»ятого скликання Блиставицької сільської ради від 18 травня 2006 року позивачу було відмовлено в передачі зазначеної земельної ділянки у власність в зв»язку з відсутністю такого права у сільської ради, так як дана ділянка знаходиться поза межами сільської ради та відноситься до земель сільськогосподарського призначення \а.с.7\. Відповідно до ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян. Згідно ст.118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки і у разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність питання вирішується в судовому порядку. Оскільки земельна ділянка позивачу була надана в користування правомірно, рішення про це ніким не оспорене і не скасоване, рішення про вилучення у нього цієї земельної ділянки визнане судом неправомірним, то суд вважає, що позивач має право на приватизацію вказаної земельної ділянки відповідно до діючого законодавства. Відповідно до п.12 Перехідних положень ЗК України до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади. Як вбачається з матеріалів будівельного паспорту \а.с.9-12\ земельна ділянка позивачу була відведена відділом архітектури та будівництва Бородянської райдержадміністрації за відповідним планом забудови по вулиці, якій вже присвоєна назва, а тому суд вважає, що дана ділянка розташована в межах села Блиставиця і питання передачі її у власність позивачу відноситься до компетенції Блиставицької сільської ради, оскільки доказів протилежного суду не надано. За таких обставин суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, визнати оспорюване рішення Блиставицької сільської ради від 18 травня 2007 року неправомірним та скасувати його, зобов»язати Блиставицьку сільську раду передати позивачу вказану земельну ділянку у власність. Посилання представника сільської ради на передачу вилученої у позивача земельної ділянки відповідачу [PERSON] не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки з будівельного паспорта [PERSON] вбачається, що йому земельна ділянка по вул.Пратва була надана за рішенням Блиставицької сільської ради від 16 лютого 2001 року, тобто, ще до вилучення земельної ділянки у позивача 20 серпня 2004 року \а.с.125-128\. Жодних доказів, що земельна ділянка [PERSON] надана за рахунок земельної ділянки позивача суду не надано. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 8 грн. 50 коп. та на користь позивача стягнути на відшкодування його витрат по оплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи 30 грн.

Outcome: approved