Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-13 00:00:00

01.11.2007 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 26.02.2007 року біля 17.10 год. [PERSON]. керуючи належним йому автомобілем ЗИЛ-ММЗ-4505, державний реєстраційний номер [NUMBER], при виїзді з провулку на перехрестя рівнозначних доріг - вул. Леніна в с. Підлісне Новоодеського району Миколаївської області, не надав перевагу у русі автомобілю ЗАЗ-1103 0740, державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить Підлісненській сільській Раді, під керуванням [PERSON]., що рухався по вул. Леніна цього ж села, внаслідок чого сталося зіткнення автомобілів, що потягло за собою механічне пошкодження автомобіля позивача. Просили стягнути з відповідача 6697,06 грн матеріальної шкоди, 350 грн за проведення автотоварознавчого дослідження, та судові витрати, що пов'язані зі сплатою державного мита у розмірі 67 грн та 30 грн на інформаційно-технічне забезпечення судового засідання. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач вимоги заявника не визнав і просив у їх задоволенні відмовити, оскільки більша частка вини у ДТП є [PERSON]. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши обставини справи, і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Відповідно до статей 1166, 1187, 1188 ЦК України майнова шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи 26 лютого 2007 р. біля 17.10 год. [PERSON]. керуючи належним йому автомобілем ЗИЛ-ММЗ-4505, державний реєстраційний номер [NUMBER], при виїзді з провулку на перехрестя рівнозначних доріг - вул. Леніна в селі Підлісне Новоодеського району Миколаївської області, у порушення вимог пункту 16.12 ПДР України не надав перевагу у русі автомобілю ЗАЗ-1103 0740, державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить Підлісненській сільській раді, під керуванням [PERSON]., який у порушення пункту 11.3 ПДР України рухався по зустрічній смузі вул. Леніна цього ж села, внаслідок чого на вказаному перехресті автомобіль позивача в'їхав у заднє колесо вантажівки відповідача, що потягло за собою механічне пошкодження легкового автомобіля. За правилами ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Постановами судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 22.01.2008 р. і 13.06.2008 р. відповідно [PERSON]. і [PERSON]. визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанови суду набрали законної сили і в апеляційній інстанції не оскаржувались. Зі змісту постанов судді випливає, що в діях обох водіїв вбачаються технічні невідповідності Правилам дорожнього руху України(затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306; із подальшими змінами), які є в причинному зв'язку з наслідками, що настали. Так, водій [PERSON]. порушуючи вимоги п. 11.3 ПДР на дорозі з двостороннім рухом, яка має по одній смузі для руху в кожному напрямку здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, чим створив перешкоду на шляху руху водія [PERSON]. Водій [PERSON]. порушуючи вимоги пунктів 10.1, 12.3, 16.12 ПДР перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки автомобіля та при виїзді на перехрестя рівнозначних доріг не надав дорогу автомобілю [PERSON]., що рухався праворуч. За таких обставин суд дійшов висновку про винність як [PERSON]., так і [PERSON]. у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди і їх вина є рівнозначною. Зі змісту акта автотоварознавчого дослідження від 23.03.2007 р. видно, що вартість матеріального збитку, завданого механічним ушкодженням автомобіля позивача складає 6697,06 грн (а. с. - 11), з яких втрата товарної вартості 1585,19 грн і вартість відновлюваного ремонту 5111,87 грн. Зі свідчень [PERSON]. з'ясовано, що на ремонт автомобіля витрачено 3223 грн. Таким чином, з відповідача слід стягнути заподіяну матеріальну шкоду у сумі 2404,10 грн (3223 рем. + 1585,19 втр. тов. варт. = 4808,19 : 2). Твердження [PERSON]. про неможливість своєчасно виїхати на свою смугу руху, оскільки позаду рухався автомобіль [PERSON]. спростовуються свідченнями останнього, який суду показав, що рухався позаду [PERSON] на відстані 50 метрів, що не утворювало перешкоди для виконання відповідного маневру останнім. З відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України слід стягнути на користь позивача судові витрати по справі, що складаються з витрат на проведення товарознавчого дослідження в розмірі 175 грн, сплаченого державного мита в сумі 33,50 грн та 15 грн на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: partial