overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-23 00:00:00

Позивач в позовній заяві обґрунтував свої вимоги наступним. Відповідно до договору про відступлення права вимоги № 06/06 від 22 грудня 2006 року ТОВ «Краматорськтеплоенерго» - новий кредитор, прийняв від ВАТ «Енергохолдінг» - первинного кредитора право вимоги виконання грошових зобов'язань фізичних осіб - споживачів послуг постачання теплової енергії та гарячої води, в тому числі відповідачки [PERSON], яка мешкає в квартирі[ADDRESS]. За відповідачкою утворилася заборгованість за період з 01.10.2005 року по 1.01.2007 року у сумі 1027,09 грн., яку просили стягнути з відповідачки разом з витратами на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн. та судовим збором у сумі 51 грн. Представник позивача Горлаковська Т.І. у судове засідання не з'явилася, але подала до суду заяву з проханням справу розглянути у її відсутність, та зазначила, що повністю підтримує позов та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з'явилася по невідомій суду причині, про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином. Повідомлень про причини неявки від відповідачки не надійшло. Згідно ст. 224 ЦПК України суд на підставі наявних в справі доказів вважає за можливе заочно розглянути справу. Суд, вивчивши зібрані в справі докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до договору про відступлення права вимоги № 06/06 від 22 грудня 2006 року ТОВ «Краматорськтеплоенерго» - новий кредитор, прийняв від ВАТ «Енергохолдінг» - первинного кредитора право вимоги виконання грошових зобов'язань фізичних осіб - споживачів послуг постачання теплової енергії та гарячої води, в тому числі відповідачки [PERSON], яка мешкає в квартирі[ADDRESS], про що був складений акт прийому-передачі. Згідно довідки відповідачка зареєстрована та постійно мешкає за адресою: [ADDRESS] Згідно виписки з особового рахунку заборгованість відповідачки за період з 01.10.2005 року по 1.01.2007 року становить 1027,09 грн., що і підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. Також відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн., судовий збір у сумі 51 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-23 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що він припинив шлюбно-сімейні відносини з відповідачкою [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Причинами розриву шлюбу позивач назвав те, що спільне життя не склалося у зв'язку з тим, що у сторін різні характери та різні погляди на життя в результаті чого сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. В судове засідання сторони не явилися, подали заяви про слухання справи за їх відсутності: позивач на позові наполягав; відповідачка не заперечувала проти розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з [INFO]. Від шлюбу є неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки між сторонами припинені з [INFO]. Спору про поділ сумісного майна між сторонами не має. Приймаючи до уваги стійке волевиявлення позивача [PERSON] на припинення шлюбно-сімейних відносин з відповідачкою, суд з достатньою впевненістю приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, які мають істотне значення. Витрати по оплаті державного мита при оформленні розірвання шлюбу суд вважає можливим покласти на позивача. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив визнати право власності на самочинно переобладнано та збудовано об’єкти нерухомого майна, а саме : [ADDRESS] та № 14 об’єднані в одну, зменшена загальна площа на 4,10 кв.м., та збільшена житлова площа на 1,60 кв.м. за рахунок об’єднання квартир і внутрішнього перепланування; самовільно приєднано коридор загального користування площею 16,50 кв.м., житлову мансарду літ. «Амс», площа забудови – 233,10 кв.м., загальною площею – 195,70 кв.м., житловою площею – 192,70 кв.м.. Таким чином [ADDRESS] , 14: чотирикімнатна, загальною площею – 356,70 кв.м., житловою площею – 286,60 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] . Позивач у судове засідання не з’явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги позову підтримав у повному обсязі. Відповідач Адміністрація Центрального району виконкому Миколаївської міської ради у судове засідання не з’явилася, свого представника до суду не направила, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Суд ухвалив розглядати справу у відсутність учасників процесу, які не з’явились, оскільки в справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін . Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно договору купівлі-продажу від 01 грудня 2005 року позивач є власником [ADDRESS] . У відповідності договору дарування укладеного 15 березня 2006 року [PERSON] на праві власності належить [ADDRESS] . Позивачем своєю працею й за свої особисті кошти без відповідного дозволу й належно затвердженого проекту самочинно переобладнано та збудовано об’єкти нерухомого майна, а саме: [ADDRESS] та № 14 об’єднані в одну, зменшена загальна площа на 4,10 кв.м., та збільшена житлова площа на 1,60 кв.м. за рахунок об’єднання квартир і внутрішнього перепланування; самовільно приєднано коридор загального користування площею 16,50 кв.м., житлову мансарду літ. «Амс», площа забудови – 233,10 кв.м., загальною площею – 195,70 кв.м., житловою площею – 192,70 кв.м.. Таким чином [ADDRESS] , 14: чотирикімнатна, загальною площею – 356,70 кв.м., житловою площею – 286,60 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] . На підставі викладеного, у відповідності зі ст. 376 ЦК України, ст. 12 Закону України «Про власність», суд дійшов висновку, що позивач, самочинно переобладнавши та збудувавши об’єкти нерухомого майна, не порушив прав інших осіб, проводив переобладнання за свої кошти й на придбані ним матеріали. У зв’язку із зазначеним, позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України, судовий збір сплачено при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Лукашівської сільської ради про визнання права власності на будинок з надвірними спорудами в порядку спадкування. Свою заяву позивач пояснює тим,[INFO] помер її батько [PERSON], який до дня своєї смерті проживав в [ADDRESS]. Після батькової смерті відкрилась спадщина на майно, що складається з вказаного будинку з надвірними спорудами, яку позивач прийняла, подавши заяву про прийняття спадщини до Золотоніської райдержнотконтори в установлений законом шестимісячний термін. Іншими спадкоємцями є дружина померлого [PERSON] та дочка померлого [PERSON], які відмовилися від належних їм частин у спадщині, подавши до Золотоніської райдержнотконтори заяви про відмову від спадщини на її користь При житті її батько не провів оформлення права власності на зазначене будинковолодіння, тобто не одержав свідоцтво про право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований в [ADDRESS]. При зверненні до нотаріальної контори та в ЧООБТІ для оформлення документів про право на спадщину за законом, їй пояснили, що в зв'язку з тим, що при житті батько не оформив у встановленому законом порядку право власності на вказаний житловий будинок, то на даний час це питання повинно вирішуватися в судовому порядку і документів про право власності на спадкове майно вона по цій причині не отримала. Документом, який стверджує право власності за померлим [PERSON] є технічний паспорт на дане будинковолодіння, виданий Золотоніським ЧОБОТІ 10.07.2008р. та довідка видана виконкомом Лукашівської сільської ради Золотоніського району, Черкаської області від 16.09.2008 року №211, згідно якої за померлим [INFO] [PERSON] числиться житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS]. Іншим чином, крім звернення до суду, вона не має можливості вирішити дане питання, тому змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність де наполягала на задоволенні позову у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи без участі представника, де позовні вимоги визнали у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки згідно технічного паспорта на дане будинковолодіння, виданого Золотоніським ЧООБТІ 10.07.2008р. та довідки виданої виконкомом Лукашівської сільської ради Золотоніського району, Черкаської області від 16.09.2008 року №211 за померлим [INFO] [PERSON] числиться житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS]. Позивач прийняла спадщину в установленому законом порядку. На даний час позивач має бажання оформити спадщину, а тому відповідно до ст.328 та 1268 ЦК України за [PERSON] має бути визнано право власності в порядку спадкування на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований по [ADDRESS]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача - Золотоніської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Свою заяву позивач пояснює тим, що [INFO] померла її мама [PERSON], яка до дня своєї смерті проживала в [ADDRESS]. При житті вона склала заповіт, посвідчивши його в приватного нотаріуса Золотоніського міського нотаріального округу Сахно В.І. 13.12.2002р., реєстр. № 3599, яким заповідала позивачці усе своє майно, що буде належати їй на день смерті. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на майно, а саме - земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0653 га в [ADDRESS]. У встановлений законом шестимісячний термін з дня відкриття спадщини [PERSON] подала до Золотоніської міської держнотконтори заяву про прийняття спадщини. При житті померла не провела оформлення права власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, тобто не одержала державний акт на право власності на земельну ділянку в [ADDRESS], а на померлих правовстановлюючі документи не оформляються, тому вона змушена звернутися до суду для вирішення цього питання. Позивач в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі де наполягає на задоволенні позову в повному обсязі. Відповідач позовні вимоги [PERSON] визнав та просив позов задовольнити, а справу просив розглянути у відсутність його представника, про що надав суду письмове клопотання. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.12.2007р., реєстр. № 4625, згідно з яким [PERSON] є спадкоємцем майна Чорного Василя Петровича, а саме земельної ділянки площею 0,0653 га в [ADDRESS], яка надана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що стверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 210690, виданого Золотоніською міською радою 14.01.2005 року і зареєстровано в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010577500009. Позивач прийняла спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Золотоніської міської держнотконтори в установлений шестимісячний термін. На даний час позивач має бажання оформити спадщину, а тому відповідно до ст.328 та 1268 ЦК України за [PERSON] має бути визнано право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 0,0653 (нуль цілих шістсот п'ятдесят три десятитисячних) га в [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-23 00:00:00

25 вересня 2008 року [PERSON] звернувся в суд із заявою про надання права на шлюб, мотивуючи тим, що він [INFO] року народження, в нього є дівчина [PERSON] , [INFO] народження, на даний час вагітна. [PERSON] бажає зареєструвати з [PERSON] шлюб. Оформити юридично шлюб він не має можливості, оскільки не досяг шлюбного віку. Тому просить надати йому право на реєстрацію шлюбу з [PERSON] В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримав, просить надати йому право на реєстрацію шлюбу з [PERSON] . Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні не заперечила щодо задоволення заяви, просить надати право на шлюб заявнику Бубекіну В.О., оскільки є вагітною. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні не заперечила щодо надання права на шлюб її синові з [PERSON] , просить заяву задовольнити. Об'єктивність вимог заявника та його пояснень в судовому засіданні, стверджується матеріалами справи, зокрема копіями свідоцтв про народження (а.с.4,5), довідкою з місця проживання (а.с.6), довідкою Іваничівської ЦРЛ про вагітність [PERSON] від 22 липня 2008 року (а.с.8), копіями паспортів (а.с.9, 10, 12, 13), та показаннями свідка [PERSON] , яка підтвердила обставини, на які посилається заявник і заінтересовані особи. Відповідно до ст. 23 Сімейного Кодексу України, за заявою особи, яка досягла чотирнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про надання права на шлюб, що передбачено п.2 ч.1 ст. 256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-23 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з заявою, в обґрунтування якої вказує, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], з яким вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 1958 року і постійно проживала однією родиною по день його смерті. При житті [PERSON] працював на підземних роботах на шахті «ім..Володарського» м.Свердловська майстром - вибухівником й одержував високу заробітну плату. Заявниця працювала на Комунальному спецкар'єрі машиністом гуркоту й одержувала невисоку заробітну плату. Заробітна плата чоловіка значно перевищувала заробіток [PERSON], тому основним джерелом засобів до існування родини був дохід чоловіка. З вересня 1985 року [PERSON] перейшов на пенсію й одержував пенсію в розмірі 160грн., та продовжував працювати на шахті гірником підземним. У цей час заявниця отримує пенсію за віком, розмір якою дуже маленький та бажає перейти на пенсію чоловіка, щоб отримувати значно більшу пенсію, у зв'язку з чим, просить суд встановити факт втрати нею джерела засобів до існування після смерті [PERSON], померлого [INFO] У судовому засіданні заявниця підтримала заяву, наполягає на її задоволенні. Представник зацікавленої особи - ПФУ м. Свердловська, вважає, що заява не підлягає задоволенню оскільки дохід заявниці на момент смерті [PERSON] значно перевищував його доход Вислухавши заявницю, представника зацікавленої особи ПФУ м. Свердловська, дослідивши матеріали справи та додані докази, суд вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження з 20.09.1958 року [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] та постійно проживала з ним однією родиною (а.с.8), який помер [INFO](а.с.7). Відповідно до довідки про доходи [PERSON] отримував пенсію яка становить 1920грн. за рік (а.с.11), також відповідно до довідки про доходи [PERSON], її доход на момент смерті чоловіка становив 2250,20грн. за рік (а.с.12), що значно перевищує дохід чоловіка. Таким чином, суд проходить до висновку, що [PERSON] не втратила джерело засобів до існування зі смертю чоловіка, оскільки її дохід на момент смерті чоловіка значно перевищував дохід [PERSON], у зв'язку з чим в задоволенні заяви слід відмовити На підставі ст. 256 ЦПК України,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернулася до суду з позовною заявою до[PERSON] про стягнення аліментів на дитину, в якій вказала, що вони з відповідачем мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. На даний час сторони проживають окремо, дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Позивач не працює, знаходиться на обліку у Дружківському центрі зайнятості, допомоги у зв'язку з безробіттям не отримує. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Він працює і тому має можливість сплачувати аліменти на дитину. У відповідача є ще одна дитина, на утримання якої він платить аліменти. Непрацездатних членів родини на його утриманні немає. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини доходу відповідача щомісяця, починаючи з дня подання заяви до повноліття дитини. У судовому засіданні позивач [PERSON]. змінила позовні вимоги і просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/6 частини його доходу на місяць. Відповідач[PERSON] позовні вимоги визнав в повному обсязі, пояснив, що він виплачує аліменти ще на одну дитину у розмірі ј частини його доходу, тому згоден виплачувати на утримання сина [PERSON] аліменти у розмірі 1/6 частини доходу щомісяця. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Суд встановив, що відповідач[PERSON] є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Неповнолітня дитина проживає з матір'ю. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує стан здоров'я дитини, те що відповідач являється працездатним, у нього є ще одна дитина, на утримання якої він платить аліменти у розмірі ј частини його доходу, непрацездатних батьків, яким він зобов'язаний надавати матеріальну допомогу, не має. В зв'язку з наведеним, суд вважає можливим стягнути аліменти на дитину з[PERSON] на користь [PERSON] у розмірі 1/6 частини його доходу на місяць. Відповідач[PERSON] позовні вимоги визнав в повному обсязі, тому суд вважає за можливе прийняти рішення у попередньому судовому засіданні. Згідно зі ст.ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути у доход місцевого бюджету судовий збір у сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у сумі 07,50 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-23 00:00:00

16 жовтня 2008 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 20 лютого 1999 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачкою, шлюб перший. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку[PERSON], 1999 року народження. Шлюбні стосунки між подружжям фактично припинені з у вересні 2008 року. Шлюб існує формально. Спір майнового характеру та про визначення місця проживання дитини відсутній. Вважає, що шлюб розпався остаточно. На примирення не згодний. Просить суд розірвати шлюб. Позивач у попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надавши пояснення аналогічні, викладеним у позові. Відповідачка у попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Маріупольським Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області від 20 лютого 1999 року, про що вчинено актовий запис [NUMBER] у свідоцтві про одруження [NUMBER]. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] року народження, згідно зі свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим Орджонікідзевським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Маріуполя Донецької області від 26 липня 1999 року, актовий запис [NUMBER]. Спір про визначення місця проживання дитини відсутній, неповнолітня залишається проживати разом із матір'ю. У відповідності до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам позивача, тому він підлягає розірванню. Витрати по розірванню шлюбу, суд покладає на позивача, як ініціатора звернення до суду. Визнання відповідачкою пред'явленого позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-23 00:00:00

23 вересня 2008 року позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування вимог посилається на те, що з 20 лютого 1999 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку[PERSON], 1999 року народження, батьком якої є відповідач. Дитина знаходиться на утриманні позивачки та проживає разом із нею. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, що ставить позивачку в скрутне матеріальне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі ј частки всіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У попередньому судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги, надала пояснення аналогічні викладеним у позові. Відповідач у попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, пояснив, що в змозі надавати матеріальну допомогу неповнолітній донці у розмірі, визначеному позивачкою. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання, що відповідає положенням ст. 174 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Маріупольським Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області від 20 лютого 1999 року, про що вчинено актовий запис [NUMBER] у свідоцтві про одруження [NUMBER]. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] року народження, згідно зі свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим Орджонікідзевським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Маріуполя Донецької області від 26 липня 1999 року, актовий запис №[NUMBER]. В графі батьки зазначені: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Відповідно до довідки, наданої ЖКП „Житло „Схід” від 23.09.2008 року, неповнолітня [PERSON], 1999 року народження, проживає разом із матір'ю -[PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні від цього обов'язку, відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів або у твердій грошовій сумі. Визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши обставини, передбачені ст. 182 СК України, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі ј частки усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. ст. 180-183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved