Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-30 00:00:00

Позивачка[PERSON] заявила позов до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та про стягнення коштів на утримання матері до досягнення дитиною трьох річного віку, зазначила, що від спільного проживання із відповідачем має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивачка посилається на те, що відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків щодо утримання дитини, не надає матеріальної допомоги, дитина перебуває на її утриманні. Позивачка просить суд стягнути на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 500 гривень, та аліменти на її утримання в розмірі 250 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною трьохрічного віку. В ході судового розгляду позивачка пояснила, що відповідач має щомісячний дохід в сумі 2000-3000 гривень щомісячно, працює в м.Одеса на будівництві, інших утриманців не має, однак, допомоги на утримання їх спільної дитини та на її утримання не надає. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений у порядку, встановленому ст.74 ЦПК України, а саме - судовою повісткою, про що у справі є розписка про вручення йому судової повістки. Судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі, встановлено, що відповідач є батьком дитини - [PERSON],[INFO]. Із Довідки виконавчого комітету Дзигівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області вих. №1678 від 16.07.2008 року встановлено, що дитина проживає із позивачкою і перебуває на її утриманні. Оцінюючи усі докази та беручи до уваги доводи позивачки, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні сімейні правовідносини, що полягають у обов'язку матері, батька утримувати дітей. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а тому є підстави для стягнення із відповідача аліментів на утримання його дитини. Згідно зі ст. 84 ч.2 СК України позивачка має право на утримання від відповідача до досягнення дитиною трьохрічного віку. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч.5 ст.181 СК України не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, суду не надано доказів про відсутність доходів відповідача, наявність інших утриманців, відповідач є працездатним, а тому суд вважає, що відповідач може і повинен надавати матеріальну допомогу дитині та дружині. З таких обставин суд вважає необхідним стягувати із відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі 500 гривень, які є не меншими 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та аліменти на її утримання в розмірі 250 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною трьохрічного віку. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову і має підстави для задоволення заявлених вимог у повному обсязі. Правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані ст.ст. 84, 180, 181, 182, 184 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved