Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-21 00:00:00

21 серпня 2007 р. позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення з [PERSON], на користь [PERSON] матеріальної шкоди в розмірі 54136,78 грн., стягнення з [PERSON] на користь [PERSON]шкоди від втрати годувальника, в особі батька - [PERSON]., одночасно на 20 серпня 2007 р. в сумі 12907,63 грн., а потім по 348,85 грн. кожного наступного місяця до 30 червня 2010 року; стягнення з [PERSON] моральної шкоди в загальній сумі 130000 грн. 16 жовтня 2007 р. позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] уточнили свої позовні вимоги та просили стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 54136,78 грн., стягнути з [PERSON] на користь [PERSON]шкоду від втрати годувальника, в особі батька - [PERSON]., одночасно на 20 серпня 2007 р. в сумі 12907,63 грн., а потім по 348,85 грн. кожного наступного місяця до 30 червня 2010 р.; стягнути з [PERSON] моральну шкоду на користь кожного з позивачів по 43300 грн., посилаючись на те, що 21 липня 2004 р., біля 23 год. 50 хв., [PERSON], керуючи автомобілем «ДЕУ-Сенс», р.н. [NUMBER], належним [PERSON], рухався по пр. Московському з боку вул. Академіка Павлова в напрямку центру м. Харкова. Пересуваючись поблизу розташування будинку [ADDRESS], [PERSON] порушив вимоги п.п. 1.5, 12.2, 12.3, 12.4, 12.9 «б», 19.3 Правил дорожнього руху України, в результаті чого скоїв наїзд на пішохода [PERSON]., який перетинав проїжджу частину справа наліво за напрямком руху автомобіля «ДЕУ-Сенс» і був смертельно травмований. Відповідно до постанови Московського районного суду м. Харкова від 07 лютого 2007 р. [PERSON] був визнаний винним в скоєні дорожньої пригоди, після чого звільнений від покарання за ст. 286 ч.2 КК України на підставі п.б ст.1 Закону України «Про амністію» від 31 травня 2005 року. В результаті дорожньої пригоди сім'ї позивачів [PERSON] була завдана матеріальна шкода на суму 67044,41 грн., до якої входять наступні витрати: поховання [PERSON]. - 240,28 грн., виготовлення пам'ятника [PERSON]. - 11580 грн., здійснення поминок у день поховання, на 9 день, на 40 днів та на 1 рік відповідно на суму 14310 грн., 5877,50 грн., 7833 грн., 13646 грн., на загальну суму 41666,50 грн., утримання сина загиблого [PERSON]. - [PERSON], що є студентом 2 курсу денного відділення КНУТД, одночасно на 20 серпня 2007 р. в сумі 12907,63 грн., потім кожного місяця по 348,85 грн. до закінчення навчання 30 червня 2010 року; сплати юридичної допомоги в розмірі 500 грн., сплати послуг нотаріуса в розмірі 150 грн. Крім того, позивачам була спричинена моральна шкода, яка виявилася в ступені моральних страждань, вони втратили чоловіка і батька. Після смерті [PERSON]. повністю змінився уклад життя їх сім'ї. 01 жовтня 2008 р. позивачі знов уточнили свої позовні вимоги та просили стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на відшкодування матеріальної шкоди 54136 грн. 78 коп., на користь [PERSON], [INFO], шкоду від втрати годувальника, в особі батька - [PERSON], одночасно станом на 21 вересня 2008 року в сумі 17442 грн. 50 коп., а потім щомісячно по 348 грн. 85 коп. на час навчання в Київському національному університеті технології та дизайну, тобто до 30 червня 2010 року, але не більше ніж до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років; на користь [PERSON], [PERSON], [PERSON] на відшкодування моральної шкоди по 43300 грн. кожному. Ухвалою суду від 01 жовтня 2008 р. до участі в справі в якості третьої особи залучений [PERSON]. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивачів [PERSON], який діє на підставі виданих довіреностей, підтримали уточнені позовні вимоги позивачів в повному обсязі та просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивачів не визнав в повному обсязі, надав суду заперечення, в яких зазначив, що не доведена його вина в скоєні дорожньо-транспортної пригоди, під час якої загинув [PERSON]. Крім того, позивачі не довели суму спричиненої їм матеріальної та моральної шкоди. В позові просив відмовити в повному обсязі. Третя особа - [PERSON]. позов не визнав в повному обсязі, оскільки автомобіль «ДЕУ-Сенс» він передав за довіреністю [PERSON] і автомобілем на час дорожньо-транспортної пригоди керував [PERSON] Суд, вислухавши пояснення позивача [PERSON], представника позивачів, відповідача, третьої особи, дослідивши матеріали цієї справи та кримінальної справи № 1-П-14/07, надані сторонами докази, прийшов до наступного. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] 21 липня 2004 р., близько 23 год. 50 хв., керуючи технічно справним автомобілем «ДЕУ-Сенс», реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON]., рухався по пр. Московському з боку вул. Ак. Павлова в напрямку центру міста Харкова. На шляху слідування, біля будинку 31 по пр. Московському зазначеної автодороги водій [PERSON], грубо порушив вимоги п.п. 1.5, 12.2, 12.3, 12.4, 12.9 «б» Правил дорожнього руху України. Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм [PERSON], які знаходяться в причинному зв'язку з пригодою, виявилися в тому, що він, рухаючись з недозволеною та ненебезпечною швидкістю руху, своєчасних заходів до гальмування свого автомобіля не прийняв, допустив наїзд на пішохода [PERSON]., що потягло його смертельне травмування. Своїми діями [PERSON] скоїв злочин, передбачений ст. 286 ч.2 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, особою, яка керувала транспортним засобом, яке потягло смерть потерпілого. Постановою Московського районного суду м. Харкова від 07 лютого 2007 р., [PERSON] звільнений від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 286 КК України на підставі ст.ст. 1 п. «б», 6, 7 Закону України «Про амністію» від 31.05.2005 р. (а.с. 4-5), тобто за нереабілітуючими обставинами. Постанова ніким не оскаржена та набрала законної сили. Як встановлено судом та не заперечувалося сторонами та третьою особою [PERSON]., що володільцем автомобіля «ДЕУ-Сенс», реєстраційний номер [NUMBER], на час скоєння дорожньої пригоди на підставі доручення, виданого 17 грудня 2003 року, був відповідач [PERSON] (кримінальна справа № 1-П-14/07, а.с.127). Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. З вимог ч.1 ст. 1201 ЦК України вбачається, що особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов'язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, ці витрати. Згідно з рахунком-замовленням № 03133 від 23 липня 2004 р. позивачем [PERSON] на поховання її чоловіка [PERSON]. витрачено 240,28 грн. (а.с.8). Відповідно до квитанції прибуткового касового ордеру № 29 від 28 серпня 2005 р., накладної № 297 від 28 серпня 2005 р., позивачем [PERSON] витрачено на виготовлення меморіалу з природного каменю 11580 грн. (а.с.6, 7). На проведення поминальних обідів у день поховання, 9 днів, 40 днів та 1 рік, позивачем [PERSON] витрачено відповідно 14310 грн., 5877,50 грн., 7733 грн., 13646 грн., що підтверджується наданими квитанціями до прибуткових касових ордерів та рахунками-меню (а.с.9-16). Згідно з довідкою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Перевертун О.Ю. від 23 червня 2007 р., за вчинення доручення на представництво інтересів позивачів в суді сплачено 150 грн. (а.с.18). На підставі викладеного, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги [PERSON] та стягнути на її користь з [PERSON] на відшкодування матеріальної шкоди 53536,78 грн. З вимог ст. 1200 ЦК України вбачається, що у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується: дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років). Шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував. Особам, які втратили годувальника, шкода відшкодовується в повному обсязі без урахування пенсії, призначеної їм внаслідок втрати годувальника, та інших доходів. З довідки № 278 від 23.10.2005 р. Оболонського районного управління ГУ МВС України м. Києва вбачається, що на момент загибелі [PERSON]. його грошове забезпечення складало 1395,42 грн. (а.с.17). Згідно з довідкою ЖЕК № 512 КП «Житлосервіс» «Куренівка» у Оболонському районі м. Києва від 12 лютого 2007 р., сім'я [PERSON]. складалася з дружини [PERSON] та синів [PERSON], 1983 року народження, [PERSON], 1987 року народження (а.с. 21). З довідки № 3/2739 від 12.02.2007 р. від 12.02.2007 р. Київського національного університету технології та дизайну, вбачається, що [PERSON] є студентом денного відділення університету. Строк закінчення навчання 30.06.2010 р. (а.с.20). Таким чином, 1395,42 грн.: 4 члена сім'ї, що складає щомісячну шкоду, спричинену втратою годувальника, 348,85 грн. Станом на 21 вересня 2008 р. ця сума складає 17442,50 грн. На підставі викладеного, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], [INFO], шкоду від втрати годувальника, в особі батька - [PERSON], одночасно станом на 21 вересня 2008 року в сумі 17442 грн. 50 коп., а потім щомісячно по 348 грн. 85 коп. на час навчання в Київському національному університеті технології та дизайну, тобто до 30 червня 2010 року, але не більше ніж до досягнення [PERSON]двадцяти трьох років. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичний або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. З вимог ст. 1168 ЦК України вбачається, що моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям, а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Оскільки, позивачі перенесли моральні страждання, викликані подією дорожньо-транспортної пригоди, в результаті чого змінився їх спосіб життя: вони втратили відповідно чоловіка та батька, вимушені відвідувати державні установи, перенесли стрес, суд частково задовольняє позовні вимоги та стягує з відповідача [PERSON] на відшкодування моральної шкоди по 15000 грн. кожному з позивачів, оскільки заявлені позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 130000 грн. суд вважає завищеними. Відповідно до ч.1 ст.84 ЦПК України, суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката, в розмірі 500 грн., що підтверджується квитанцією № 0604231 від 5.02.2007 р. (а.с.19).

Outcome: partial