Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-30 00:00:00

Позивач в червні 2008 року звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до відповідача виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпропетровську Ради, третя особа Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора, [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини і визнання права власності на 45/100 частин домоволодіння. В обґрунтування своїх позовних вимог в позовній заяві і в ході судового засідання посилався на те, що [INFO] в віці 72 роки померла його мати - [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина на 45/100 частин домоволодіння [ADDRESS] в м. Дніпропетровську. На випадок своєї смерті [PERSON]. склала в 1994 році заповіт , відповідно до якого все своє спадкове майно заповідала позивачу. Спадкоємцем першої черги за законом є він позивач по справі інших спадкоємців не має, як за законом так і за заповітом, тому в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини не звертався. Вважає що фактично прийняв спадщину, оскільки проживав разом з матір'ю, мав з нею спільний бюджет, доглядав за будинком та земельною ділянкою. Просив встановити факт прийняття ним спадщини у вигляді 45/100 частин домоволодіння [ADDRESS] в м. Дніпропетровську, розташованого на земельній ділянці, площею 564 кв.м., що складається із житлового будинку - Б-1, сіней -б-1, погребу під б-1, жилої прибудови - Б 11 -1, вбиральні -Е, душу -З, літньої кухні -И і ? частини споруд - 1-3. Просив визнати за ним право власності на спадкове майно - 45/100 частин домоволодіння [ADDRESS] в м. Дніпропетровську, розташованого на земельній ділянці, площею 564 кв.м., що складається із житлового будинку - Б- 1, сіней -б-1, погребу під б-1, жилої прибудови - Б 11 -1, вбиральні -Е, душу - З, літньої кухні -И і ? частини споруд - 1-3. Представник відповідача в судове засідання з'явився. Про час і місце слухання справи повідомлялись під розписку. Про причину неявки суд не повідомили. Представник третьої особи Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився. Відповідно до листа від 11 серпня 2008 року № 1089 просили розглядати справу без їх представника та прийняти рішення на підставі закону на розсуд суду. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні 08.07.2008 року, не заперечувала щодо задоволення позовної заяви. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №3-8796 в зареєстрованого в КП ДМБТІ 02.12.1992 року в реєстровій книзі за №492-34 [PERSON] належить 45/100 частин домоволодіння [ADDRESS] в м. Дніпропетровську. Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] в м. Дніпропетровську від 26 жовтня 1992 року [PERSON] є власником 45/100 частин домоволодіння [ADDRESS] в м. Дніпропетровську, яке складається із житлового будинку - Б-1, сіней -б-1, погребу під б-1, жилої прибудови - Б 11 -1, вбиральні -Е, душу -З, літньої кухні -И і ? частини споруд - 1-3, яке розташоване на земельній ділянці, площею 564 кв.м. [PERSON] померла [INFO] ( а.с.5) її чоловік [PERSON] помер [INFO]. Відповідно до заповіту травня 1994 року, посвідченого державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори Черненко І. і зареєстрованого в реєстрі за №3-5685 [PERSON] на випадок смерті заповідала усе належне їй майно де б воно не знаходилося та з чого б не складалося [PERSON]. Як пояснив позивач після смерті матері він в нотаріальну контору не звертався і свідоцтво про право на спадщину не отримав, що підтверджується листом Шостої дніпропетровської нотаріальної контори від 11.08.2008 року, відповідно до якого спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася і свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має надати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач вказував те, що він фактично прийняв спадщину оскільки проживав разом із матір'ю, однак суду таких доказів не надав, окрім того в разі підтвердження відповідними документами постійного проживання із спадкоємцем нотаріус зобов'язаний оформити позивачу свідоцтво про право на спадщину. У разі відмови нотаріуса в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно. Виходячи із вищевикладеного, оцінюючи всі докази по справі суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні і не підлягають задоволенню. У відповідності зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed