overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про усунення перешкоди в користуванні власністю та визнання відповідача такими, що втратив право користування житловою площею в жилому будинку [ADDRESS], обґрунтовуючи свої вимоги тим, що їй згідно договору купівлі-продажу від 15.07.1975 року та свідоцтва про право власності від 01.07.1975 року належить жилий будинок [ADDRESS]. В будинку зареєстрований її син [PERSON], та онук [PERSON] відповідач по справі, який проживав в будинку до березня 2007 року. Вона не може сплачує за нього комунальні послуги та оформити субсидію. Просить усунути перешкоди в користуванні житловим приміщенням та визнати [PERSON] таким, що втратили право користування житловим приміщенням в жилому будинку [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачка підтримав позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з'явився, по невідомій суд причині, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Представник третьої особи Краматорського МВ УМВС України в Донецькій області, в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в якій просить справу слухати в його відсутність, не заперечують проти задоволення позову. Вислухавши пояснення позивачки, проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно договору купівлі - продажу від 15.07.1975 року та свідоцтва про право власності від 01.07.1975 року, [PERSON] є власницею жилого будинку [ADDRESS] (а.с.6, 7-8). Згідно копії домової книги, [PERSON] зареєстрований [ADDRESS] з 05.09.2006 року. Згідно показань свідків [PERSON] та [PERSON], відповідач [PERSON] за даною адресою не мешкає з березня 2007 року, його особистих речей в будинку немає, комунальні послуги він не сплачує. При таких обставинах, суд вважає доведеними доводи позивачки про те, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням в жилому будинку [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогами визнати договір оренди земельної ділянки, укладений між ним та відповідачем, недійсним та повернути належну йому земельну ділянку. Свої вимоги мотивував тим, що він, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю РІ № 320831 від 28.08.2002р. є власником земельної ділянки, що знаходиться на території Куцівської сільської ради, площею 9,73 га. Куцівською сільською радою 13 лютого 2003 року був зареєстрований договір оренди належної йому земельної ділянки. При цьому його підпис на договорі відсутній, згоди на оренду його землі він нікому не давав. На підставі викладеного просив суд визнати договір недійсним та повернути йому земельну ділянку. В судовому засіданні представники позивача вимоги заяви повністю підтримали, просили суд задовольнити позов. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надіслав до суду заяву, відповідно до якої представник відповідача знаходиться на лікарняному, просить суд відкласти розгляд справи. Суд вважає, що в разі коли відповідачем є юридична особа, відсутність представника в судовому засіданні з підстави перебування на лікарняному представника юридичної особи не може бути взята судом до уваги, оскільки юридичних осіб представляють їх органи, що діють в межах повноважень, наданих їм законом чи статутом, або їх представники за дорученням оформленим належним чином. Відповідач про розгляд справи був повідомлений належним чином та завчасно, що давало змогу відповідачу направити до суду уповноваженого представника для участі в судовому засіданні. В судовому засіданні встановлено, що 01.01.2003р. між сторонами укладено договір оренди земельної ділянки з відповідачем. При цьому підпис позивача на договорі оренди відсутній. Не зважаючи на це, та те, що Земельним кодексом України, введеним в дію з 01.01.2002 р., повноваження щодо державної реєстрації договорів оренди землі віднесено до компетенції органів земельних ресурсів районних державних адміністрацій, 13.02.2003р. договір було зареєстровано Куцівською сільською радою. Відповідно до роз'яснень, викладених в п.21 абз.2 п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004р. “Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ” при вирішенні спорів щодо порядку користування землею насамперед має враховуватись воля сторін (власника та користувача) договору. Крім того, як вказано в пп. в) п.18 вказаної постанови ПВС України право користування земельною ділянкою виникає у користувача після укладення договору оренди та його реєстрації в установленому порядку. Таким чином, суд доходить висновку про обґрунтованість позову, так як договір оренди землі, укладений між сторонами, укладений з порушенням вимог ст.203 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-12 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з даним позовом, в якому посилався на те, що 21 червня 2008 року відповідачка керуючи автомобілем марки «Опель Астра», реєстраційний [NUMBER] по вул..Стасюка в м.Чернівці, рухаючись заднім ходом допустила наїзд на автомобіль марки «Део Ланос» реєстраційний [NUMBER], який належить [PERSON]. Крім цього вказував, що постановою Глибоцького райсуду від 24 липня 2008 року відповідачку визнано винною у вчиненні правопорушення. В результаті ДТП автомобіль позивача зазнав ушкоджень і матеріальні збитки відповідно до звіту експерта становлять 4047 грн. 48 коп. Вказував також, що відповідачкою позивачеві завдана моральна шкода, яку він оцінив у 1 000 грн. Просив стягнути з відповідачки на користь позивача у відшкодування матеріальної шкоди 4047,48 грн., у відшкодування моральної шкоди - 1 000 грн., 600 грн. за експертну оцінку, 51 грн. - сплаченого судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно - технічного забезпечення судового процесу. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав частково, пославшись на обставини, вказані у позовній заяві і просив позов задоволити, відмовившись від відшкодування моральної шкоди. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, що стверджено повідомленнями про вручення їй особисто судових повісток. Суд вважає, що дану справу можливо розглянути по суті без участі відповідача відповідно до вимог ст.. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення в частині підтриманих ним позовних вимог. Судом встановлено, що дійсно з вини відповідачки мала місце ДТП, яка сталася 21 червня 2008 року, внаслідок чого був пошкоджений автомобіль позивача по справі і матеріальна шкода становить 4047,48 грн. Вказані обставини стверджені копіями протоколу про адмінправопорушення, постанови судді Глибоцького райсуду від 24 липня 2008 року та звіту № 2008-67 про оцінку автомобіля позивача та калькуляції вартості відновлювального ремонту автомобіля. За таких обставин суд вважає, що підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача у відшкодування матеріальної шкоди4047,48 грн. та витрати понесені ним для визначення предмету, змісту і ціни позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-12 00:00:00

17 липня 2008 р. КВ ЖРЕП Самарського району м. Дніпропетровська звернулося до суду із позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості за користування житлом. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідач мешкає в квартирі [ADDRESS]. Квартира загальною площею 49,9 м2, житловою площею 28,1 м2. Будинок [ADDRESS] Барто знаходиться на балансі КВ ЖРЕП Самарського району, котрий здійснює комплекс робіт з утримання будинку і прибудинкової території. КВ ЖРЕП Самарського району надає послуги у межах діючого тарифу, затвердженого рішенням міської ради, та передбачені Договором про надання послуг з утримання будинків і прибудинкових територій. Однак, наймач квартирну плату не сплачує, добровільно сплатити заборгованість відмовляється. Позивач просить стягнути з відповідача на користь КВ ЖРЕП Самарського району м. Дніпропетровська суму заборгованості та судові витрати по справі. У судовому засіданні представник позивача свої вимоги підтримала та просила стягнути суму заборгованості з відповідачки в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, до суду надійшла заява з проханням слухати справу без її участі, зазначила, що позов визнає в межах позовної давності. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги належать задоволенню частково із наступних підстав. У відповідності зі ст.68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги вносяться щомісяця у встановлені строки. Відповідно до ст. 64 ЖК УРСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Згідно п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, наймач зобов'язаний своєчасно сплачувати квартирну плату, яка обчислюється виходячи із загальної площі квартири. Судом встановлено, що за вказаною адресою зареєстрована та мешкає відповідач. В період з 01.06.2005 року по 01.06.2008 року у відповідача склалася заборгованість за утримання будинку і прибудинкової території у розмірі 466,70 грн., а всього в сумі 564,06 гривень. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню відповідачем частково. Заборгованість у розмірі 97грн.36 коп., що склалася за межами позовної давності, яка згідно ст. 257 ЦК України складає 3 роки, не підлягає стягненню, в зв'язку з тим, що позивач пропустив строк звернення до суду за захистом свого цивільного права не з поважних причин. Крім того, з відповідача необхідно стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи і судовий збір згідно зі ст.88 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-12 00:00:00

17 липня 2008р. КВ ЖРЕП Самарського району м. Дніпропетровська звернулося до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], про стягнення заборгованості за утримання будинку і прибудинкової території. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідачі є власниками квартири [ADDRESS]. Відповідачі мешкають в цій квартирі. Будинок № 17 по вул. А. Барто знаходиться на балансі КВ ЖРЕП Самарського району, котрий здійснює комплекс робіт з утримання будинку і прибудинкової території. КВ ЖРЕП Самарського району надає послуги у межах діючого тарифу, затвердженого рішенням міської ради, та передбачені Договором про надання послуг з утримання будинків і прибудинкових територій. Однак, власники кошти на утримання житла та прибудинкової території не вносять, добровільно сплатити заборгованість відмовляються. Позивач просить стягнути із відповідачів на користь КВ ЖРЕП Самарського району м. Дніпропетровська суму заборгованості та судові витрати по справі. У судовому засіданні представник позивача свої вимоги підтримала та просила стягнути суму заборгованості. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі. Зазначила, що відповідачі [PERSON], [PERSON] позов визнають також, просили розглянути справу без їх участі. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідачки [PERSON], вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги належать задоволенню із наступних підстав. Згідно п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, власник зобов'язаний брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території. Судом встановлено, що за вказаною адресою зареєстровані та мешкає відповідачі. В період з 01.10.2005 року по 01.06.2008 року у відповідачів склалася заборгованість за утримання будинку і прибудинкової території у розмірі 783,98 грн. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню відповідачами. Крім того, з відповідачів необхідно стягнути солідарно витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи і судовий збір згідно зі ст.88 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-12 00:00:00

17 липня 2008р. КВ ЖРЕП Самарського району м. Дніпропетровська звернулося до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], про стягнення заборгованості за утримання будинку і прибудинкової території. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідачі є власниками квартири [ADDRESS]. Відповідачі мешкають в цій квартирі. Будинок [ADDRESS]. Барто знаходиться на балансі КВ ЖРЕП Самарського району, котрий здійснює комплекс робіт з утримання будинку і прибудинкової території. КВ ЖРЕП Самарського району надає послуги у межах діючого тарифу, затвердженого рішенням міської ради, та передбачені Договором про надання послуг з утримання будинків і прибудинкових територій. Однак, власники кошти на утримання житла та прибудинкової території не вносять, добровільно сплатити заборгованість відмовляються. Позивач просить стягнути із відповідачів на користь КВ ЖРЕП Самарського району м. Дніпропетровська суму заборгованості та судові витрати по справі. У судовому засіданні представник позивача свої вимоги підтримала та просила стягнути суму заборгованості. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні повністю позов визнала. Зазначила, що в найближчий час заборгованість буде сплачена позивачу. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідачки [PERSON], вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги належать задоволенню із наступних підстав. Згідно п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, власник зобов'язаний брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території. Судом встановлено, що за вказаною адресою зареєстровані та мешкають відповідачі. В період з 01.01.2006 року по 01.06.2008 року у відповідачів склалася заборгованість за утримання будинку і прибудинкової території у розмірі 825,10 грн. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню відповідачами. Крім того, з відповідачів необхідно стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи і судовий збір згідно зі ст.88 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом до відповідача посилаючись на те, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем з [INFO]. Від шлюбу [INFO] народилась донька [PERSON], яка проживає з нею, є повнолітньою та навчається на денному відділенні в Дніпропетровському державному агроуніверситеті та потребує додаткової матеріальної допомоги. Вона одна виховує та матеріально утримує дитину, але коштів не вистачає, оскільки вона одержує мінімальну заробітну плату. Відповідач ніяких стягнень за виконавчими листами не сплачує, на утриманні непрацездатних членів сім'ї, родичів не має, може надавати матеріальну допомогу, оскільки працює. На підставі викладеного просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред”явлення позову і до закінчення нею навчання. В судовому засіданні позивачка уточнила свої позовні вимоги, просила стягнути з відповідача на користь доньки аліменти в розмірі ? частини заробітку, в іншій частині вимоги залишила без змін. Третя особа позов позивача підтримала. В судовому засіданні відповідач позов визнав. Вислухавши пояснення сторін, третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідач [PERSON] є батьком 3 особи - [PERSON], яка народилась [INFO], навчається на другому курсі денної форми навчання - бюджет Дніпропетровського Держагроуніврсітету. Строк закінчення навчання - 01.03.2013 року. 3 особа - [PERSON] проживає з позивачкою, яка надавати матеріальну допомогу 3 особі не може. Відповідач працює в [INFO], має фіксовану заробітну плату. Добровільно відповідач матеріальної допомоги доньці не надає, тобто позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, з відповідача слід стягнути на користь третьої особи аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.07.2008 року до закінчення навчання, тобто до 01.03.2013 року. До даного висновку суд прийшов,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що з [INFO] перебуває в шлюбі з відповідачем. Шлюб перший. Від шлюбу [INFO] народилась донька [PERSON], яка проживає з відповідачем. В січні 2008 року шлюбно-сімейні відносини і ведення спільного господарства з відповідачем припинені, через непорозуміння з усіх питань, різні погляди на життя, він пішов з сім”ї, в теперішній час проживає з іншою жінкою. Спору про майно та проживання дитини між ними немає, в зв'язку з чим просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, витрати покласти на нього. В судовому засіданні позивач надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив позов задовольнити. Відповідач позов визнала. Вислухавши сторони, дослідивши докази в їх сукупності, суд встановив, що сторони уклали юридичний шлюб [INFO], шлюб зареєстрований Амур- Нижньодніпровським райвідділом ЗАГС м.Дніпропетровська, актовий запис № [NUMBER]. Шлюб перший. Від шлюбу [INFO] народилась донька [PERSON], яка проживає з відповідачем. Шлюбно-сімейні відносини і ведення спільного господарства сторони припинили в січні 2008 року через непорозуміння з усіх питань, різні погляди на життя, позивач пішов з сім”ї, в теперішній час проживає з іншою жінкою. Спору про майно та проживання дитини між сторонами немає, ніяких стосунків вони не підтримують, тому подальше спільне проживання між сторонами неможливе. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки ця сім'я розпалася, а подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін і неповнолітньої дитини. Витрати по розірванню шлюбу слід покласти на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-12 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду з позовом до Петрівської сільської ради про визнання угоди купівлі - продажу дійсною та визнання права власності на домоволодіння, мотивуючи свої вимоги тим, що 05 вересня 1978 року її чоловік [PERSON] уклав з [PERSON] договір купівлі-продажу жилого будинку[ADDRESS] Відповідно до умов договору чоловік сплатив вартість будинку, прийняв його.[INFO] року [PERSON] помер. При зверненні до виконкому Петрівської сільської ради для отримання свідоцтва про право власності позивачці було відмовлено через відсутність нотаріально засвідченого договору. Весь цей час вона разом із чоловіком постійно проживала у будинку, сплачувала комунальні послуги, але не може розпорядитися своїм майном через неналежно оформлені документи. Просила визнати договір купівлі - продажу дійсним, а також визнати за нею право власності на домоволодіння [ADDRESS] У судове засідання позивачка не з'явилася, але надіслала заяву, в якій просила позов задовольнити, а справу слухати за її відсутністю. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, позовні вимоги визнав, просив справу слухати за його відсутністю, про що надав відповідну заяву. Матеріалами справи встановлено, що за договором купівлі - продажу від 05 вересня 1978 року [PERSON] придбав у [PERSON]будинок у с. Пушкіно, але який саме будинок у договорі не вказано, вартість будинку сплачена, спірне домоволодіння не є власністю Петрівської сільської ради. Згідно копії домової книги [PERSON]був зареєстрований з 1978 року у будинку [ADDRESS] За вказаною адресою зареєстрована та проживає по теперішній час дружина [PERSON]- [PERSON] У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ст. 1268 ч. 3 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що вищевказаний жилий будинок отримано чоловіком позивачки за договором купівлі-продажу у 1978 році, [PERSON] помер[INFO] року, а тому [PERSON]. є власником жилого будинку. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст. ст. 328, 334, 392, 1268 ч. 3 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Ленінської сільської ради Красногвардійського району АР Крим про визнання угоди купівлі-продажу дійсною та визнання права власності на домоволодіння, мотивуючи свої вимоги тим, що з 1983 року мешкає у домоволодінні, що розташоване по[ADDRESS], вартість будинку нею сплачена у 2000 році, будинок прийнятий у власність. При зверненні до Ленінської сільської ради для отримання свідоцтва про право власності на домоволодіння їй було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду. Оскільки нею виконані всі істотні умови договору, просила визнати за нею право власності на домоволодіння [ADDRESS] У судове засідання представник позивача не з'явився, але надіслав заяву, в якій просив позов задовольнити, а справу слухати за його відсутності. Представник Ленінської сільської ради у судове засідання не з'явився, але надіслав відгук, в якому просив справу слухати за його відсутністю, проти задоволення позову не заперечував, оскільки спірне домоволодіння знаходилося на балансі СВК “Аграрій”, вартість будинку [PERSON] сплачена, будинок нею прийнятий. Позивачка проживає у будинку з 1983 року. У теперішній час СВК „Аграрій” ліквідовано та виключено з Єдиного реєстру юридичних осіб України. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] з 1983 року проживає у домоволодінні, розташованому по[ADDRESS], вартість будинку сплачена у 2000 році, на балансі СВК „Аграрій” будинок не перебуває та перейшов у власність [PERSON] за договором купівлі-продажу від 20.08.2000 року. У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст. ст. 328, 334, 392 ЦК України,

Outcome: approved