Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-26 00:00:00

У вересні 2008р. [PERSON], звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги фактичним припиненням сімейних відносин і неможливістю збереження сім'ї. У судовому засіданні [PERSON] підтримав позовні вимоги, в обґрунтування яких зазначив, що з 23.12.1989р. перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO]., яка мешкає з відповідачкою та подалі буде проживати з нею та [PERSON], [INFO]. Спільне з відповідачкою життя виявило, що у кожного з них різні, не співпадаючі погляди на питання подружніх взаємовідносин, що призвело до втрати порозуміння, поваги і любові один до одного. Шлюбні відносини між ними припинені. Однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть. Вважає, що примирення між ними та подальше спільне проживання неможливе, а збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них. Посилаючись на наведені обставини, позивач просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала та пояснила, що у зв'язку з погіршенням стосунків вона і позивач припинили шлюбні відносини. Вважає, що вони втратили порозуміння, тому не заперечувала проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України) встановив наступне. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.12.1989 року, згідно із свідоцтвом про одруження[NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області, номер актового запису № 256. Для кожного з подружжя цей шлюб перший. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]., що підтверджено свідоцтвом про народження[NUMBER], виданим Галіцинівською сільською радою Донецької області, номер в книзі реєстрації актів про народження - 22; сина - [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом ЗАГСа м.Селидове Донецької області, номер в книзі реєстрації актів про народження - 225. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] припинили шлюбні відносини, не ведуть сумісне господарство, подружжя не здійснили дій щодо збереження сімейних стосунків, у кожного з них вже інша сім»я . Суд вважає, що надання подружжю строку для примирення у даному випадку суперечить моральним засадам суспільства. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд, приймаючи до уваги існуючі взаємини між подружжям, ступінь конфліктних відносин та причини розлучення, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] і збереження їх сім'ї неможливе і суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення, заява відповідає дійсній волі чоловіка, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розмір і розподіл судових витрат, суд приймає до уваги ступінь відповідальності кожного з подружжя у розпаді сім'ї, враховує їх матеріальне і сімейне становище, та відповідно до положень ст. 88 ЦПК України вважає за необхідне витрати при реєстрації розірвання шлюбу покласти на позивача.

Outcome: approved