Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 3353,13 грн. Вимоги позову мотивовані тим, що відповідач працює водієм в 641 військової бази ЧФ РФ, у період з 23 жовтня по 22 листопада 2007 року знаходився у службовому відрядженні, по прибуттю з якого ним надані оплати рахунки за проживання в готелі „Орбіта” м.Воронежу на загальну суму 16500 рублів, у відшкодування його витрат позивачем було виплачено відповідачу 3353,13 грн. Однак в результаті перевірки наданих відповідачем рахунків на запит позивача Федеральна служба Державної статистики ГМЦ Росстату повідомила про відсутність готелю „Орбіта” в реєстрі господарчих суб'єктів Росстату, відсутність ІН 3664002890, зазначеного в рахунках даного готелю. Позивач вказує, що наданням для оплати рахунків не існуючого готелю відповідачем була спричинена матеріальна шкода на суму 3353,13 грн., яку відповідач добровільно відшкодовувати відмовляється, тому спір винесений позивачем на вирішення суду. Представник позивача вимоги позову в судовому засіданні підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову не визнав, заперечення на них мотивував тим, що він надав позивачу видані йому в готелі „Орбіта” рахунки із „мокрою” печаткою, зауважень по ним позивач не мав. Під час проживання в готелі він не міг мати ніякої інформації щодо діяльності готелю, його реєстрації в держреєстрі, тому не може відповідати за надані йому рахунки. Просив в задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, знаходить позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у трудових відносинах, відповідач [PERSON] працює водієм у військовій базі позивача (а.с.18). Матеріальна шкоди щодо якої заявлені вимоги позову виникла під час відрядження відповідача, тобто при виконанні ним своїх трудових обов'язків. Отже, суд при вирішенні справи щодо відшкодування робітником шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації застосовує положення Кодексу законів про працю України, зокрема його глави 1Х. Згідно ст.132 КЗпП України за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівника, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Постановою Пленуму Верховного суду України № 14 від 29.12.1992 р. „Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками”, зокрема п.3 при розгляді вказаної категорії справ судам необхідно з'ясувати: наявність прямої дійсної шкоди, та її розмір; якими неправомірними діями працівника її заподіяно; в чому полягала його вина та таке інше. В ході розгляду справи встановлено, що відповідач по прибуттю з відрядження, в якому він знаходився в період з 23.10 по 22.11.2008 р., надав до оплати позивачу рахунки за проживання в готелі „Орбіта” міста Воронежу № 020428 серія 1-ГУ на суму 6050 рублів, № 020816 серія 1-ГУ на суму 7700 рублів, № 021328 серія 1-ГУ на суму 2750 рублів (а.с.5-7). Вказані рахунки містили печатки готелю, були прийняті позивачем без зауважень та заперечень, по них позивачеві було сплачено 3353,13 грн., що й складає заявлену суму позовних вимог. Встановлено, що аналогічні рахунки готелю „Орбіта” були надані позивачу й іншими водіями позивача, зокрема [PERSON]. У березні 2008 року після перевірки позивача фінансовими структурами МО РФ, позивачем в адресу Центу Держкомстату Росії був направлений запит щодо державної реєстрації, зокрема у м.Воронежі по вул.Краснознаменній,14 готелю „Орбіта” ІНН 3664002890 (а.с.9). Згідно відповіді директора Федеральної служби державної статистики від 20.03.2008 р. установа з найменуванням готель „Орбіта” у м.Воронеж в регістрі не обліковані, ІНН 3664002890 відсутній (а.с.10). Отже, суд вбачає, що у позивача обґрунтовано виникли сумніви щодо дійсності рахунків на оплату проживання в готелі „Орбіта”, в яких зазначені вище перелічені реквізити. Однак, в порушення вимог ст.60 ЦПК України позивачем не були надані суду докази того, що підроблення рахунків відбулося саме відповідачем [PERSON], або про усвідомленість [PERSON] їх підробленості при наданні позивачу. Згідно пояснень представника позивача, він звертався до правоохоронних органів Росії для з'ясування дійсних обставин наявності та діяльності готелю „Орбіта”, але ж ніяких конкретних результатів його звернення не мали, відповідні розслідування проведені не були, винні особи не встановлені. Отже, необхідна умова для покладення на відповідача відповідальності за спричинену позивачу матеріальну шкоду у вигляді суми, виплаченої позивачем за проживання в готелі, у вигляді наявності будь-якої форми вини відповідача в спричинені даної шкоди, судом при розгляді справи не встановлено. Таким чином, передбачені законодавством про працю України підстави для задоволення заявлених у позові вимог відсутні. На підставі ст.ст.130,132 КЗпП України, Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 29.12.1992 р. „Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками”,

Outcome: dismissed