overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-10 00:00:00

16 липня 2008 р. ВАТ „Миколаївгаз” звернулось з позовом до вказаного відповідача про стягнення заборгованості за спожитий природний газ в період з 01.03.1997 р. по 19.07.2007 р. в сумі 421 грн. 69 коп. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги і пояснила, що поважних причин пропуску строку позовної давності у підприємства немає. Відповідач до суду для участі в розгляді справи не з’явився, про поважність причин своїх неявок нічого не повідомив, відповідних документів чи заяв про відкладення розгляду справи не надав, в зв’язку з чим за клопотанням представника позивача справа слухалась в його відсутність відповідно до ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України. Оцінивши надані докази, суд констатує наступне: Сторони перебувають в договірних стосунках, позивачем надано відповідачеві станом на 19.07.2007 р. послуги з газопостачання на загальну суму 421 грн. 69 коп. , заборгованість по яким з 1 січня 2004 р. в сумі 240 грн. 90 коп. підлягає стягненню з останнього на користь підприємства на підставі ст. ст. 67, 68 ЖК України, ст. ст. 5, 509, 526, 527 ЦК України, т.я. представником позивача не надано доказів поважності пропуску строку позовної давності. Вказані обставини підтверджуються копіями договору про надання послуг з газопостачання, розрахунком заборгованості. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 грн. Оскільки рішенням міськради позивача звільнено від оплати позовної заяви судовим збором, він в сумі 51 грн. підлягає також стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-10 00:00:00

18 липня 2008 р. ВАТ „Миколаївгаз” звернулось з позовом до вказаного відповідача про стягнення заборгованості за спожитий природний газ в період з 01.04.1997 р. по 01.05.2008 р. в сумі 512 грн. 62 коп. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги і пояснила, що поважних причин пропуску строку позовної давності у підприємства немає. Відповідач до суду для участі в розгляді справи не з’явився, про поважність причин своїх неявок нічого не повідомив, відповідних документів чи заяв про відкладення розгляду справи не надав, в зв’язку з чим за клопотанням представника позивача справа слухалась в його відсутність відповідно до ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України. Оцінивши надані докази, суд констатує наступне: Сторони перебувають в договірних стосунках, позивачем надано відповідачеві станом на 01.05.2008 р. послуги з газопостачання на загальну суму 512 грн. 62 коп. , заборгованість по яким з 1 січня 2004 р. в сумі 252 грн. 74 коп. підлягає стягненню з останнього на користь підприємства на підставі ст. ст. 67, 68 ЖК України, ст. ст. 5, 509, 526, 527 ЦК України, т.я. представником позивача не надано доказів поважності пропуску строку позовної давності. Вказані обставини підтверджуються копіями договору про надання послуг з газопостачання, розрахунком заборгованості. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 грн. Оскільки рішенням міськради позивача звільнено від оплати позовної заяви судовим збором, він в сумі 51 грн. підлягає також стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування заяви вказує, що при зверненні до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Сімферополя для нарахування та отримання пенсій йому було відмовлено в прийнятті документів, оскільки в дипломі від 23 травня 1971 року, реєстраційний номер [NUMBER] про отримання ним кваліфікації технік-механік вказано, що в нього є по-батькові [INFO], що не співпадає з даними відбитими в інших документах виданих на його ім'я. Заявник в судовому засіданні свої вимоги підтримав. Представник зацікавленої особи - Управління пенсійного фонду України в Київському районі м. Сімферополя в судове засідання не з'явився, сповіщений належно, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутність. Суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності. Вислухавши заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судовим розглядом встановлено, що згідно до паспорту, свідоцтва про народження, свідоцтва про укладення шлюбу, військового квитка та ідентифікаційного коду повне ім'я заявника - [PERSON], без прізвища. Проте в дипломі від 23 травня 1971 року, реєстраційний номер [NUMBER] про отримання останнім кваліфікації технік-механік вказано, що в нього є по-батькові [INFO]. Це заважає йому реалізувати своє право на отримання пенсії. Вирішити питання позасудовим порядком не надається можливим. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення. На підставі викладеного, ст. ст. 256,259, 213-215 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту правовстановлюючого документу. У обґрунтування заяви [PERSON] вказує, що при зверненні до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Сімферополя із заявою про перерахування пенсії, йому було відмовлено в прийомі документів у зв'язку з тим, що в його трудовій було затерте та знов обведено його повне ім'я - [PERSON]. Ці обставини не дають йому можливості скористатися своїм правом на перерахунок пенсії. Заявник в судовому засіданні свої вимоги підтримав. Представник зацікавленої особи - Управління пенсійного фонду України в Київському районі м. Сімферополя в судове засідання не з'явився, сповіщений належно, надав до суду заву з проханням розглянути справу за його відсутності. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представник зацікавленої особи. Вислухавши заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судовим розглядом встановлено, що згідно до паспорту, свідоцтва про одруження, тимчасового посвідчення на проживання для іноземних громадян та військового квитка повне ім'я заявника вказано [PERSON]. Проте у трудовій книжці виданої на його ім'я , в графі прізвище, ім'я та по-батькові , його ім'я було стерте та знов обведено, у зв'язку з чим в нього не прийняли документи для перерахунку пенсії. Той факт , що зазначена трудова книжна належить саме йому, підтверджується тим, що в трудовій книжці від 02.11.1964р. зазначено, що її власник проходив службу в армії з 12.05.1966р. по 25.12.1968р. , саме ці відмітки про проходження військової служби в Армії відбиті в військовому квитку виданому на ім'я заявника. Вирішити питання позасудовим порядком не надається можливим. Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення. На підставі викладеного, ст. ст. 256,259 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування заяви вказує, що при зверненні до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Сімферополя для нарахування та отримання пенсій їй було відмовлено в прийнятті документів, оскільки в її трудовій книжці її дівоче прізвище та ім'я вказано як Поверінова Напіталіна замість належного Поверенова Капіталіна, що не співпадає з даними відбитими в інших документах виданих на її ім'я. Заявник в судовому засіданні свої вимоги підтримав. Представник зацікавленої особи - Управління пенсійного фонду України в Київському районі м. Сімферополя в судове засідання не з'явився, сповіщений належно, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутність. Суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності. Вислухавши заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судовим розглядом встановлено, що згідно до свідоцтва про народження та свідоцтва про укладення шлюбу повне дівоче ім'я заявника - [PERSON]. Проте в трудовій книжці останньої виданої 12 квітня 1971 року Управлінням Азербайджанської залізниці її дівоче ім'я вказано як [PERSON], це заважає останній реалізувати своє право на отримання пенсії. Той факт, що зазначена трудова книжка дійсно видана на дівоче ім'я заявниці підтверджується архівною довідкою № НАА-6/П від 17 вересня 2008р. виданою Азербайджанською державною залізницею , згідно до якої [PERSON] працювала в зазначеному підприємстві в період часу з березня 1971р. по листопад 1976р. , що відповідає даним відбитим в трудовій книжці виданої на ім'я [PERSON]. Вирішити питання позасудовим порядком не надається можливим. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення. На підставі викладеного, ст. ст. 256,259, 213-215 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-10 00:00:00

заявниця звернулась до суду із вимогами про встановлення факту належності довідки про заробітну плату в якій помилково вказали її фамілію як [PERSON] замість вірного [PERSON]. На підставі викладеного просила суд встановити факт належності [PERSON]довідки про заробітну плату (персоніфікації)за 2000-2001 р.р., виданої підприємством «Кримська медична сервісна компанія» на ім'я [PERSON]. В ході судового засідання заявниця позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволені по мотивах викладених в заяві. Представник зацікавленої особи, будучі належним чином повідомленим про дату слухання справи до судового засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 169 ЦПК України справа розглянута за відсутність зацікавленої особи. Вислухавши заявницю, дослідивши матеріали справи суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що згідно паспорту заявниці її фамілія вказана як [PERSON]. У основу ухваленого рішення про встановлення факту довідки про заробітну плату суд кладе дані про фамілію заявниці, яка вказана і її паспорті, оскільки інші дані не протиречать анкетним даним заявниці. На підставі ст.234 п.5 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-10 00:00:00

[PERSON]. звернулась в суд з позовом до [PERSON] . про розірвання шлюбу, покликаючись у позовній заяві на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі, який був зареєстрований 21.05.2005 р. виконавчим комітетом Устилузької міської ради (а.з. 8) і від спільного життя вони мають одну дитину - сина [PERSON], [INFO] народження. Спільне подружнє життя з відповідачем у неї не склалося, оскільки після народження дитини він різко змінив ставлення до неї, почав зловживати спиртними напоями, наносив їй побої, з приводу чого вона вимушена була звертатись до Володимир-Волинського МВ УМВС. З 27.02.2008 року вони проживають окремо, кожен у своїх батьків. Вважає, що їх сім'я розпалася остаточно і її збереження та шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам дитини. Просить у позовній заяві розірвати шлюб між ним і відповідачем. У судовому засіданні позивачка позов підтримала та просить його задовольнити, покликаючись на викладені у позовній заяві обставини, додатково пояснивши, що під час наданого судом терміну на примирення вони не помирились і не бажає зберігати шлюб. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоч про час і місце судового засідання був повідомлений судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд вважає можливим ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З пояснень позивачки вбачається, що відповідач зловживає спиртними напоями, влаштовує сімейні скандали, проявляє до неї неповагу, вчиняє бійки. Суд вважає, що за названих вище обставин, враховуючи вкрай неприязні відносини, що склалися між подружжям, їх тривалість, не бажання позивача миритися та поновлювати сім'ю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є вже неможливими і це суперечило б інтересам сторін. Суд вважає, що витрати за реєстрацію розірвання шлюбу в органах РАЦСу слід покласти на відповідача. На підставі ст. 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-10 00:00:00

[INFO]помер батько позивача [PERSON] . Спадкоємцем після його смерті за законом є позивач у справі. Спадкове майно складається із житлового будинку по [ADDRESS] та присадибної земельної ділянки біля нього площею 0,12 га. За життя покійний не отримав свідоцтва про право власності на будинок та Державного акта на право власності на присадибну земельну ділянку біля цього будинку, а тому позивач не може оформити свої спадкові права на них і за захистом своїх прав та інтересів з позовом про визнання за ним в порядку спадкування права власності на житловий будинок та земельну ділянку звернувся до суду. В судовому засіданні позивач підтримав позовну вимогу, а представник відповідача визнав її. Сторони суду пояснили, що [PERSON]. володів житловим будинком по [ADDRESS]. На його ж прізвище було приватизовано присадибну земельну ділянку. [INFO] . [PERSON]. помер. Спадкоємцем після його смерті за законом є його дружина та троє дітей, в т.ч. [PERSON]., але позивач не може оформити свої спадкові права через відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме спадкове майно на прізвище померлого. Суд, розглянувши справу, вважає, що позов підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного: [PERSON]. помер [INFO](а.с. 4). Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок (а.с. 8-11), померлий був власником домоволодіння по [ADDRESS]. На вказане вище домоволодіння свідоцтво про право власності не видавалося. Крім згаданого вище домоволодіння, до складу спадкового майна входить земельна ділянка розміром 0,12 га по [ADDRESS], яка відповідно до рішення виконкому Мурованокуриловецької селищної ради від 24.02.1994 р. (а.с. 12) передана безкоштовно у приватну власність [PERSON]. Відповідно до пояснень сторін в судовому засіданні, після смерті [PERSON]. спадкоємцями за законом є троє його дітей, в т.ч. позивач у справі, а також його дружина. Мати і сестра позивача відмовилися від права спадкування (а.с. 18, 19), а брат позивача на день смерті не проживав із спадкодавцем і не заявив про своє бажання вступити у спадщину. Таким чином, позивач - єдиний спадкоємець, який має право ( а.с. 5) і виявив бажання вступити у спадщину, але державним нотаріусом йому роз`яснено про неможливість оформлення спадщини на житловий будинок і присадибну земельну ділянку через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с. 14).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-10 00:00:00

З 04 серпня 1991 року по 17 січня 2008 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]народження. Дитина знаходиться на утриманні позивача, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання не надає, а тому позивач заявила позов про стягнення із [PERSON]. аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно. В судове засідання позивач не з`явилася, попередньо подавши суду заяву про слухання справи в її відсутності (а.с. 8). Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги і пояснив, що після розірвання шлюбу стосунки з дружиною і сином погіршилися, він проживає окремо від них по мірі можливості він допомагає сину, але не заперечує проти стягнення аліментів за рішенням суду. Розглянувши справу в судовому засіданні, суд вважає, що, позов слід задовольнити у заявленому та фактично визнаному відповідачем об`ємі. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 04 серпня 1991 року (а.с. 5) по 17 січня 2008 року (а.с.6) перебували у зареєстрованому шлюбі. В шлюбі сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]народження, що стверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 4). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Довідкою Мурованокуриловецької ради № 2212 від 15.10.2008 р. (а.с. 7) стверджується, що дитина проживає з матір'ю і знаходиться на її утриманні. Відповідач має можливість отримувати грошові доходи і може утримувати свою дитину фактично у тому розмірі, про який просить позивач, про що він заявив в суді. З врахуванням викладених вище обставин, в т.ч. визнання позову відповідачем, суд вважає, що розумним і таким, що відповідає інтересам обох сторін та дитини буде визначення розміру аліментів як 1/4 частина заробітку щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-10 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі , який зареєстрований 07.09.2007 року Центрально-міським відділом РАЦС Криворізького міського управ- ління юстиції Дніпропетровської області , актовий запис № 568 . Позивач- кою шлюб укладено вдруге . Від даного шлюбу сторони дітей не мають . З березня місяця 2008 року шлюбні відносини між ними припинилися . Однією сім»єю сторони не проживають, спільного господарства не ведуть . Спору про поділ майна на даний час між ними не виникає . Позивачка у попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала , суду пояснила , що з березня 2008 р. вони однією сім»єю не проживають , відповідач залишив сім»ю і виїхав за кордон . Шлюбні відносини між ними фактично припинилися . Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем , покласти на неї судові витрати по справі та витрати за отримання свідоцтва про розірвання шлюбу . Відповідач [PERSON]. в попередньому судовому засіданні позов визнав , згодний на розірвання шлюбу , оскільки однією сім”єю вони не проживають , шлюбні відносини не підтримують . На примирення сторони не погоджуються . В зв”язку з визнанням позову відповідачем , за згодою позивача суд виносить рішення при попередньому розгляді справи , що відповідає вимогам ст.ст.130, 174 ЦПК України . Вислухавши пояснення сторін , вивчивши матеріали справи , суд дійшов висновку , що позов підлягає задоволенню , так як в судовому засіданні встановлено, що сторони шлюбні відносини не підтримують, сім»я існує формально , примирення між ними неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечило б інтересам одного з них , що має істотне значення . Відповідно до вимог п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року “Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб , розірвання шлюбу , визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім»ї державою полягає , зокрема в тому , що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови , якщо вста-новлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей . На підставі ст.88 ЦПК України зі згоди позивачки , стягнути з останньої на користь держави судові витрати за отримання свідоцтва про розірвання шлюбу .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-10 00:00:00

15 жовтня 2008 року відповідно до статті 1277 ЦК України Кіровська міська рада звернулась до суду із заявою про визнання відумерлою спадщини [PERSON], який помер [INFO] в м. Кіровське, що складається з 1602 акцій Відкритого акціонерного товариства «Укрвуглепостач» (далі - ВАТ «Укрвуглепостач»), належних йому на підставі сертифікату акцій від 18 липня 2000 року [NUMBER]. В судовому засіданні представник заявника Балашенко А.М., діюча на підставі довіреності, підтримала заяву повністю. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність, не заперечував проти задоволення вимог Кіровської міської ради. Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. [INFO] помер підопічний Кіровського психоневрологічного інтернату [PERSON]. Місцем відкриття спадщини є місто Кіровське Донецької області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на майно, що складається з 1602 акцій ВАТ «Укрвуглепостач» 25 травня 1999 року випуску, які належать йому на підставі сертифікату акцій [NUMBER] від 18 липня 2000 року. Відповідно до частин 1, 2 статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, яка подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Згідно повідомлення Кіровської державної нотаріальної контори від 22 жовтня 2008 року № 131 після смерті [PERSON], померлого [INFO], спадщину ніхто не приймав. З часу відкриття спадщини після смерті [PERSON], який помер [INFO], на момент розгляду справи в суді сплинув один рік. За таких обставин спадщина може бути визнана судом відумерлою та передана територіальній громаді за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст.1277 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-10 00:00:00

18 вересня 2008 року відповідно до статті 1277 ЦК України Кіровська міська рада звернулась до суду із заявою про визнання відумерлою спадщини підлеглого Кіровського психоневрологічного інтернату [PERSON], померлого [INFO], що складається з 1602 акцій Відкритого акціонерного товариства «Укрвуглепостач» (далі - ВАТ «Укрвуглепостач»), належних померлому на підставі сертифікату акцій від 18 липня 2000 року [NUMBER]. В судовому засіданні представник заявника Балашенко А.М., діюча на підставі довіреності, підтримала заяву повністю. Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з'явились, надали суду письмову заяву про розгляд справи у їх відсутність, не заперечували проти задоволення вимог Кіровської міської ради. Вислухав представника заявника, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. [INFO] помер підопічний Кіровського психоневрологічного інтернату [PERSON]. Місцем відкриття спадщини є місто Кіровське Донецької області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на майно, що складається з 1602 акцій ВАТ «Укрвуглепостач», 25 травня 1999 року випуску, які належать йому на підставі сертифікату акцій [NUMBER]. Відповідно до частин 1, 2 статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, яка подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Згідно повідомлення Кіровської державної нотаріальної контори від 29 вересня 2008 року № 264 після смерті [PERSON], померлого [INFO], заведена спадкова справа № 108 за 2003 рік, спадщину прийняла держава в особі Кіровської об'єднаної державної податкової інспекції. Свідоцтво про право на спадщину за законом видано державі в особі Кіровської об'єднаної державної податкової інспекції. Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається із грошового внеску в Кіровському відділенні № 8514 Ощадного Банку України (а.с.26). Відмовляючи в задоволенні заяви Кіровської міської ради про визнання спадщини відумерлою після смерті [PERSON], суд виходить з положень діючої на момент відкриття спадщини статті 548 ЦК УРСР 1963 року, згідно якої особа, яка прийняла частку спадщини, вважається такою, що прийняла її в цілому. Таким чином, після смерті [PERSON] встановлено його спадкоємця, який прийняв спадщину, отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, що виключає визнання спадщини відумерлою. Відповідно до ст.1277 ЦК України,

Outcome: dismissed