Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-10 00:00:00

В липні 2008 року до суду звернулось Відкрите акціонерне товариство “Універсал Банк” з позовом до [PERSON]. та [PERSON]. про стягнення боргу, мотивуючи тим, що 3 серпня 2007 року згідно договору № 35-1/660 К-07 [PERSON]. отримала від “Універсал Банк” кредит на суму 14000 грн., проте позичальник свої зобов'язання не виконує. Крім того, між [PERSON]. та ВАТ “Універсал Банк” було підписано договір поруки № 35-1/661 П-07, в якому [PERSON]. поручався відповідати по зобов'язаннях [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав і крім заявлених вимог, вніс доповнення, в якому просить розірвати кредитний договір між ВАТ “Універсал Банк” та [PERSON]. достроково, а також стягнути солідарно з [PERSON]. та [PERSON]. заборгованість за договором позики в сумі 19188, 93 грн. та витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення в розмірі 30 грн. і сплачене державне мито в розмірі 190 грн. Відповідач [PERSON]. позов не визнала і пояснила, що вона дійсно укладала зазначений позивачем договір, але гроші, які вона одержала по договору від банку, передала [PERSON]., який, згідно домовленістю між нею та [PERSON]., зобов'язаний був погасити заборгованість. Відповідач [PERSON]. позов визнав і пояснив, що він дійсно умовив [PERSON]. укласти цей договір, виступив поручителем по зобов'язаннях [PERSON]. і одержав від неї гроші в сумі 14000 гривень. Виплатить зазначену суму, проценти та пеню, як тільки продасть господарське приміщення, яке йому належить. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з таких підстав. Судом встановлено, що 3 серпня 2007 року згідно договору № 35-1/660К-07, ВАТ “Універсал Банк” надало відповідачці [PERSON]. кредит в розмірі 14 000 грн. терміном на 60 місяців ( а.с. 11-14). Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. У відповідності зі ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися відповідно до умов договору у встановлені строки. Згідно умов договору та графіку погашення зобов'язань відповідач повинен погашати кредит з відсотками 33% річних до 20 числа кожного місяця до повного повернення на протязі 60 місяців. Проте станом на день розгляду справи в суді відповідач [PERSON]. зобов'язання, передбачені кредитним договором, не виконує, що підтвердила у судовому засіданні і сама відповідачка. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно п.10.3 зазначеного кредитного договору банк має право вимагати дострокового погашення заборгованості по кредиту, сплати процентів, комісії та штрафних санкцій , що передбачені цим договором (а.с.14). Відповідно до розрахунку суми боргу станом на 26 липня 2008 року, що визнано відповідачами [PERSON]та [PERSON]в судовому засіданні, основна сума боргу становить 14000 гривень, проценти по договору - 4075, 85 грн., нарахована пеня - 1113, 08 грн., а всього, сума, що підлягає до сплати, становить 19188,93 грн., що і складає позовні вимоги по справі. Суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Судом також встановлено, що 3 серпня 2007 року між ВАТ “Універсал Банк” та [PERSON]. був укладений договір поруки № 35-1/661П-07, згідно умов якого [PERSON]. зобов'язався перед ВАТ “Універсал Банк” відповідати по зобов'язаннях [PERSON]. ( а.с. 15). Згідно ст. 554 ЦК України, п.п.3 та 4 цього договору відповідальність поручителя настає у випадку, коли боржник не виконує свої грошові зобов'язання за кредитним договором. Поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Тому суд приходить до переконання, що відповідачі [PERSON]та [PERSON] повинні нести солідарну відповідальність по кредитному договору від 3 серпня 2007 року. Крім того, позивачем сплачено 190 грн. державного мита та 30 гривень на інформаційно-технічне забезпечення. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідачів, стягнувши зазначену суму з відповідачів [PERSON]та [PERSON]солідарно на користь позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved