Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-21 00:00:00

До Василівського районного суду звернувся з позовною заявою [PERSON], у якій вказує, що на Товарній біржі «Хортиця» згідно договору купівлі-продажу від 26 вересня 1995 року він придбав житловий будинок [ADDRESS] (далі - будинок). При здійсненні даної угоди між сторонами було досягнуто згоди по всім істотним умовам договору. Позивач сплатив продавцеві за будинок належні з нього гроші, а будинок фактично був переданий йому у власність. У 2008 році позивач дізнався, що оскільки договір купівлі-продажу будинку був укладений на товарній біржі і не посвідчувався нотаріально, то угода між сторонами є недійсною і у випадку виникнення необхідності він не зможе продати чи подарувати будинок. Позивач просить суд визнати дійсним вказаний договір купівлі-продажу від 26 вересня 1995 року зареєстрований на Товарній біржі «Хортиця» у «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю» за №2217 від 26 вересня 1995 року, в результаті якого він став власником будинку. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі та просить задовольнити за підставами, вказаними в позові. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з&cent;явилась, однак надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи, який був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у судове засідання не з'явився. Суд розглядає справу за відсутності відповідачки та представника третьої особи, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 26 вересня 1995 року у м. Запоріжжя позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] уклали договір купівлі-продажу, згідно якого [PERSON] став власником будинку [ADDRESS]. Договір укладено на Товарній біржі «Хортиця» та на підставі статті 15 Закону України “Про Товарну біржу” зареєстрований в «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю» за №2217 від 26 вересня 1995 року. При здійсненні даної угоди між сторонами було досягнуто згоди по всім істотним умовам договору. На підставі Закону України “Про товарну біржу” [PERSON] та [PERSON] були членами біржі. Сторони виконали всі істотні умови договору. Позивач сплатив продавцеві за будинок належні з нього гроші, а будинок фактично був переданий йому у власність. На порушення статей 227,241,242 ЦК України 1963 року, що був чинним на час вчинення правочину, нотаріально договір купівлі-продажу не був посвідчений. Відповідно до ч.2 ст.47 та ч.2 ст.220 ЦК України 1963 року, суд вправі визнати угоду дійсною, якщо одна із сторін виконала угоду потребуючу нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди. Оскільки між сторонами було досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору, а відповідачка ухиляється від його нотаріального посвідчення і, відповідно, він не був посвідчений, суд вважає за необхідне визнати дійсним вказаний договір купівлі-продажу від 26 вересня 1995 року зареєстрований на Товарній біржі «Хортиця» у «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю» за №2217 від 26 вересня 1995 року, в результаті якого [PERSON] став власником будинку.

Outcome: approved