overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-05 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом, в якому вказала, що [INFO] року вона уклала шлюб з [PERSON], який зареєстрували у Фруктовської селищної раді, Мелітопольського району, Запорізької області, актовий запис №10. Від шлюбу мають двох дітей: доньку - [PERSON], [INFO] року народження та сина - [PERSON], [INFO] року народження, діти проживають разом з ними і перебувають на їхньому утриманні. Під час спільного проживання відповідач зловживав та зловживає спиртними напоями і учиняє сварки, внаслідок чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити їх інтересам та інтересам неповнолітніх дітей. Внаслідок того, кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. З травня 2007 року вони проживають роздільно, мешкають в різних кімнатах за вказаною адресою. У зв'язку з цим припинили між собою шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство і вирішили розірвати шлюб. Шлюб розривають вперше. В зв'язку з вищевикладеним просить суд розірвати шлюб між нею і [PERSON], [INFO] року народження, зареєстрований [INFO] року у Фруктовської селищної раді, Мелітопольського району Запорізької області, актовий запис № 10. При розгляді справи позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву в якій позов підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій позов визнає в повному обсязі, просить розглянути справу без його участі. Суд, оцінюючи зібрані по справі докази, а саме: - копію свідоцтва про укладення шлюбу, [PERSON], [NUMBER], виданого Фруктовської селищною радою Мелітопольського району Запорізької області від [INFO] року; - копію свідоцтва про народження [PERSON], [NUMBER], виданого Якимівським райвідділом РАГС Запорізької області від 17 квітня 1991 року; - копію свідоцтва про народження [PERSON], [NUMBER], виданого Якимівським відділом РАГС від 22 березня 1994 року, вважає, що при вищевикладених обставинах, подальше спільне життя подружжя [PERSON] та збереження їхньої сім'ї неможливо, оскільки це суперечить інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати. Витрати по оформленню розлучення в органах РАГС - покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-05 00:00:00

23 вересня 2008 року [PERSON]. звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, мотивуючи свою заяву тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. Коли вона звернулась до Білопільської державної нотаріальної контори з приводу вступу у спадщину після смерті чоловіка, зокрема оформлення права власності на квартиру [ADDRESS] то їй було відмовлено, так як у договорі купівлі-продажу квартири і у заповіті прізвище чоловіка помилково записане як [PERSON]. Вказаний факт позбавляє заявницю юридично оформити свої спадкові права на квартиру, а тому вона звернулась із заявою до суду. В судовому засіданні заявниця підтримала свої вимоги, просила встановити факт належності договору купівлі-продажу на квартиру [ADDRESS], від 18 лютого 1992 року і заповіту, зареєстрованого Білопільською державною нотаріальною конторою 18 лютого 1992 року за №565, [PERSON]. Представник заінтересованої в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був сповіщений про день, час і місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив. Заслухавши заявницю, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що чоловіком заявниці був [PERSON], який помер [INFO] (а. с. 7-8). За життя чоловік заявниці склав заповіт, зареєстрований Білопільською державною нотаріальною конторою 18 лютого 1992 року за №565, яким все своє майно заповів своїй дружині - [PERSON] (а. с. 3). У заповіті прізвище спадкодавця зазначене як [PERSON]. Крім цього, у договорі купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 18 лютого 1992 року прізвище чоловіка заявниці також зазначене як [PERSON], хоча у Білопільському бюро технічної інвентаризації квартира зареєстрована за [PERSON](а. с. 4). Згідно свідоцтва про народження, свідоцтва про одруження, свідоцтва про смерть, довідки КП «Білопільський Житловик», паспорта заявниці серії МА №662395, виданого Білопільським РВ УМВС України в Сумській області 17 вересня 1999 року, прізвище чоловіка заявниці зазначене як [PERSON](а. с. 5-8, 10). Таким чином, в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт допущення помилки при написанні прізвища чоловіка заявниці у заповіті і договорі купівлі-продажу квартири. Заявниця має право на спадщину після смерті чоловіка [PERSON], але юридично оформити її на себе позбавлена можливості, так як у заповіті і договорі купівлі-продажу квартири допущена помилка при написанні прізвища чоловіка, а тому суд вважає за необхідне встановити факт належності правовстановлюючих документів, а саме: договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 18 лютого 1992 року і заповіту, зареєстрованого Білопільською державною нотаріальною конторою 18 лютого 1992 року за №565, [PERSON]. На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-05 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27 серпня 2005 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину. Позивачка, посилаючись на те, що між нею та відповідачем часто виникають сварки на побутовому ґрунті, відсутнє взаємопорозуміння, звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони спільно не проживають з травня 2008 року, миритись і відновлювати подружні стосунки не бажають, а тому суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім'ї стали неможливим. Витрати, пов'язані з розірванням шлюбу, слід покласти на відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-05 00:00:00

Заявник звернувся з даною заявою до суду, в судовому засіданні пояснив, що раніше він працював в колгоспі 1 Мая Сватівського р-ну , де йому 13.01.1972 р. було виписано трудову книжку колгоспника , в якій було допущено помилку при написанні прізвища , а саме вказано прізвище на російській мові „[PERSON]” замість „[PERSON]” , а також допущено помилку при написанні його по батькові , невірно вказано „[PERSON]” , тоді, як необхідно було зазначити „[PERSON]”. Пізніше він став працювати на підприємстві „Сватівська райсільгосптехніка” , де йому також було виписано трудову книжку 10.02.1972 р., в якій було допущено таку ж саму помилку при написанні його по батькові. Зараз він готує документи для призначення пенсії , тому виникло питання про встановлення в судовому порядку факту приналежності йому вказаних трудових книжок.Просить суд задовольнити подану ним заяву. Представник заінтересованої особи, управління ПФУ в Сватівському районі , Купілов О.В. , в судовому засіданні вимоги [PERSON] О.К.. визнав, суду пояснив, що для призначення заявнику пенсії необхідно встановити факт належності йому двох трудових книжок, в яких допущено помилки при написанні прізвища та по батькові заявника. Суд, заслухавши осіб, які брали участь у справі, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні надані докази в їх сукупності, вважає за необхідне задовольнити вимоги заявника в повному обсязі ,так як в судовому засіданні суд встановив наявність обставин , що обгрунтовують вимоги заявника про належність йому трудової книжки колгоспника [NUMBER], виданої 13.01.1972 р. колгоспом 1 Мая Сватівського р-ну на ім”я [PERSON]( на рос. мові) , [INFO]. ( а.с.6) та трудової книжки виданої 10.02.1972 р. на ім”я [PERSON]( на рос.мові) , [INFO]. ( а.с.7-10). Згідно паспорту заявника та свідцтва про народження його прізвище, ім”я та по батькові -[PERSON] ( на рос.мові) , [INFO] . ( а.с. 4, 5). Згідно ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім”я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім”ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-05 00:00:00

Шлюб між сторонами зареєстровано 05 травня 1984 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] - [INFO]. [PERSON] позов про розлучення мотивує тим, що відповідач влітку 2003 року створив нову сім'ю, внаслідок чого шлюбні стосунки між сторонами були припинені. Внаслідок цього поведінка відповідача часом була неадекватною, а саме, відповідач перестав утримувати сім'ю та виконувати свої батьківські обов'язки по вихованню дитини. [PERSON]. вважає, що примирення між ними неможливе, тому просить шлюб розірвати. Дитину просить залишити на її вихованні. В судовому засіданні представник позивачки - [PERSON]. позов підтримав, на задоволенні позову наполягає. Відповідач [PERSON]. та його представник - [PERSON]. позов про розірвання шлюбу визнали та пояснили, що дійсно шлюбні стосунки з позивачкою відповідач припинив влітку 2003 року. В даний час син [PERSON] проживає з відповідачем, оскільки [PERSON]. виїхала в Одеську область, залишивши сина, а тому [PERSON]. просить визначити його місце проживання місцем проживання дитини. Заслухавши сторін та дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Як вбачається зі свідоцтва про одруження, 05 травня 1984 року виконкомом Косівсько-Полянської сільської ради, Рахівського району, Закарпатської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено відповідний запис у книзі реєстрації актів про одруження за №11. У відповідності до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні сімейне життя подружжя не склалося. Сторони влітку 2003 року припинили спільне проживання та з того часу не підтримують жодних сімейних відносин. Судом вживалися заходи до примирення, однак у наданий судом строк сторони до примирення не дійшли. Представник позивачки на розірванні шлюбу наполягає, вважає збереження шлюбу неможливим, відповідач згідний на розірвання шлюбу. Встановивши фактичні взаємини сторін суд приходить до висновку, що причини та мотиви, які спонукали позивачку на розірвання шлюбу є підставними та обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим та може суперечити інтересам одного з подружжя або їх дитини, тому шлюб слід розірвати. Враховуючи, що позивачка виїхала з села Косівська Поляна в Одеську область, син проживає з відповідачем в селі Косівська Поляна та навчається у Косівсько-Полянській загальоосвітній школі І-ІІІ ступенів, тому слід визначити місцем проживання неповнолітнього [PERSON] -[INFO] місце проживання його батька - [PERSON] При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦСу слід стягнути з [PERSON] та [PERSON] по 8 гривень 50 копійок судового збору на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-05 00:00:00

06 серпня 2008 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на жилий будинок з господарськими спорудами, який в судовому засіданні підтримав повністю його представник і просив його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не сповістив. Судом встановлено, що відповідно до рішення виконкому Кіровської селищної ради м. Красний Лиман Донецької області від 17 червня 1966 року [PERSON] по [ADDRESS] було відведено земельну ділянку під індивідуальне будівництво і видано дозвіл на будівництво жилого будинку та господарських споруд та складено генплан забудови земельної ділянки (а.с.11-17). В 1968 році [PERSON] закінчив будівництво жилого будинку, літньої кухні з сараєм, 3 сараїв та колодязя, які до теперішнього часу не введено в експлуатацію і не зареєстровано як об"єкт права власності, але які можливо використовувати за призначенням (а.с.18-21). 12 березня 2003 року [PERSON] склав заповіт на випадок своєї смерті на користь позивача на все своє май1но де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, який посвідчено секретарем виконкому Кіровської селищної ради Донецької області по реєстру № 43 і до цього часу не змінено та не скасовано(а.с.10,30). [INFO] [PERSON] помер(а.с.9). Єдиним спадкоємцем на спадщину, яка залишилася після смерті [PERSON] є лише його син - позивач (а.с.10), інші спадкоємці відсутні (а.с.29). Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Незважаючи на те, що [PERSON] своєчасно не зареєстрував збудований жилий будинок, Конституція України в стаття 41 гарантує кожному право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Матеріали справи та довідки БТІ, селищної ради свідчать про те, що будівельні роботи на новостворений житловий будинок, розташований у [ADDRESS] виконано на законних підставах, незаконність набуття права власності спадкодавцем на вказане майно в судовому засіданні не встановлено(а.с.11-21). Тому суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-05 00:00:00

Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 6 серпня 1988 року, який був зареєстрований у Палаці одруження міста Жданова Донецької області, актовий запис № 2880. Від шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON],[INFO]. Позивачка звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів з [PERSON] - батька дитини, так як він добровільно матеріальну допомогу не надає. Між тим дитина проживає з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні, що ставить позивачку у тяжке матеріальне становище. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття. У попередньому судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частину всіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття. Відповідач до попереднього судового засідання з'явився і визнав позовні вимоги в повному обсязі, пояснив, що згоден на стягнення з нього аліментів у розмірі, визначеному позивачкою. З'ясувавши думку сторін що до позову, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 06 серпня 1988 року, який був зареєстрований у Палаці одруження міста Жданова Донецької області, актовий запис № 2880 (а.с. 6). Згідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданого [INFO] Орджонікідзевським відділом реєстрації актів громадського стану міста Маріуполя Донецької області, актовий запис № 913, [PERSON], народився [INFO], в графі батьки зазначено: батько - [PERSON] та мати - [PERSON] (а.с.5). Відповідно до довідки, виданої 7 серпня 2008 року начальником дільниці №4 ЖКП «Азовжитлокомплекс», [PERSON], 1967 року народження, мешкає з чоловіком - [PERSON], 1966 року народження, та дочкою - [PERSON], 1992 року народження за адресою: [ADDRESS](а.с. 7). Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні від цього обов'язку, відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів. Визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, передбачених ст. 182 СК України, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі &frac14; частини всіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. ст. 180, 181, 182 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-05 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрували 04.01.2002 р. Від шлюбу в сім'ї народився син [PERSON],[INFO]. Позивачка мотивує свої позовні вимоги тим, що з травня 2008 р. з відповідачем разом не проживає і з цього часу він не дає ніякого утримання дитині, дитина повністю перебуває на утриманні та вихованні позивачки та її батьків, а тому просить стягнути аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн., щомісячно, до повноліття дитини. В подальшому позивачка змінила позовні вимоги просить стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі &frac14; частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач позов визнав повністю, не заперечує щодо стягнення з нього аліментів , про що подав суду письмову заяву. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.2). Згідно свідоцтва про народження від цього шлюбу у подружжя народився син [PERSON],[INFO].(а.с.3). Дитина проживає разом з матір'ю (а.с.4). Згідно чинного законодавства відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 ч.2 СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-05 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому у шлюбі з25.07.1992 року. Від шлюбу в сім'ї народилося двоє дітей: дочка [PERSON],[INFO] та син [PERSON],[INFO]. Позивачка мотивує свої позовні вимоги тим, що відповідач добровільно допомоги не надає, матеріально не підтримує, добровільної згоди про розмір та порядок надання матеріальної допомоги між сторонами не досягнуто, а тому просить стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі &frac12; частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позивачка в попередньому судовому засіданні позов підтримала. Відповідач в попереднє судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності та висловив своє відношення до заявленого позову - позов визнав повністю, не заперечує щодо стягнення з нього аліментів. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі (а.с.4). Згідно свідоцтв про народження від цього шлюбу у подружжя народилося двоє дітей: дочка [PERSON],[INFO] та син [PERSON],[INFO]. (а.с.5,6). Діти проживають разом з матір'ю (а.с.7). Згідно чинного законодавства відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 ч.2 СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою і вказав, що він з відповідачкою уклав шлюб 12.08.2006 року, який зареєстрований Голованівським р/в РАЦС Голованівського району Кіровоградської області, актовий запис № 29. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачкою і надалі залишиться проживати з нею. Однією сім'єю проживали до липня 2007 року. Причиною розлучення є те, що відповідачка перейшла проживати в свою квартиру, сумісно проживати відмовляється. Вважає, що шлюб існує формально і його необхідно розірвати. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований Голованівським р/в РАЦС Голованівського району Кіровоградської області, актовий запис № 29. В судовому засіданні позивач позов підтримав і суду пояснив, що на даний час він з відповідачкою сумісно не проживає, має іншу сім'ю вважає, що примирення між ними неможливо, шлюб необхідно розірвати. Відповідачка в судовому засіданні проти заявлених позовних вимог не заперечила і суду пояснила, що сумісно вони не проживають з липня 2007 року , син проживає біля неї і надалі залишиться проживати з нею. На даний час вона має іншого чоловіка, шлюб зберігати не доречно. Суд, заслухавши позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 12.08.2006 року, та зареєстрували його в Голованівському р/в РАЦС Голованівського району Кіровоградської області, актовий запис № 29. Дитина проживає біля матері і надалі залишиться проживати біля неї, питання майнового характеру сторонами вирішено в добровільному порядку. На даний час сторони сумісно не проживають з липня 2007 року, мають інші сім'ї а тому їх стосунки існують формально, примирення між сторонами неможливе, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-10-05 00:00:00

15.07.2008 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. Згідно позовної заяви [PERSON] . з 15.09.2000 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають спільну неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO] народження. З лютого 2006 року вони з відповідачем припинили спільне сімейне життя. Донька проживає з нею і знаходиться на її утриманні. На утримання доньки відповідач матеріальної допомоги не оказує, і не бажає добровільно це робити, хоча має таку можливість. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частки його заробітку і до повноліття дитини, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму щомісяця для дитини відповідного віку. Згідно письмової заяви просить справу слухати у її відсутність. На позовних вимогах наполягає. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] . до суду не з'явився за невідомої суду причини, хоча про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений. При таких обставинах суд визнає неявку відповідача неповажною, вважає за можливе слухати справу у відсутності відповідача, ухвалити заочне рішення. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO]народження, її батьком є [PERSON] / а.с. 5/ Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі ј частини його заробітку щомісяця підлягають задоволенню.

Outcome: approved