overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-07 00:00:00

09.06.2008року заявниця [PERSON] звернулася до суду с заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю, в якій зазначила, що з 25.09.1982 року вона знаходилася в шлюбних відносинах з [PERSON], від якого у них народилися діти: донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. [INFO] [PERSON] був смертельно травмований на ДП «ВК «Краснолиманська». На день смерті він був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], оскільки отримував вугілля від підприємства на якому працював, в той час як заявниця була зареєстрована за іншою адресою. Але фактично вони проживали разом за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою про склад сім'ї. Через те, що вони були прописані за різними адресами заявниці для отримання одноразової допомоги на сім'ю від відділення Фонду соцстрахування від нещасного випадку на виробництві та профзахворювань необхідно встановлення фактичного їх проживання однією сім'єю, а тому вона просить суд встановити факт проживання однією сім'єю її з чоловіком [PERSON] В судове засідання заявниця не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності на заявлених вимогах наполягає. Представник зацікавленої особи - відділення виконавчої дирекції Фонду соцстрахування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України в м. Красноармійську вважає, що вимоги підлягають задоволенню. Представник зацікавленої особи - ДП «ВК «Краснолиманська» надав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення вимог не заперечують. У відповідності зі ст.256 ч.1 п.1 ЦПК України справи про встановлення факту, що має юридичне значення - родинних відносин між фізичними особами установлюються в судовому порядку на підставі заяви фізичної особи. Суд, заслухавши пояснення заявника та зацікавлених осіб, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що заявниця [PERSON] з 25.09.1982 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с.6). Від шлюбу мають дітей: доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] (а.с.10,11). [INFO] [PERSON] помер (а.с.12). При житті він був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.20), але фактично проживав разом з дружиною без прописки за адресою: [ADDRESS] по [INFO], тобто по день смерті, що підтверджується довідкою про склад сім'ї (а.с.13, 18). Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю з [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 01.07.2000 року між ним та відповідачкою був зареєстрований шлюб в Комарівській сільській раді за актовим записом №01. Від сумісного життя в них народився син [PERSON]., який проживає з ними. Сімейні відносини не склались через те, що дружина не виконує сімейні обов'язки, не розуміє його як чоловіка. У них різні погляди на життя та виховання дитини. Вони втратили почуття любові, поваги та довіри один до одного. Він приймав всі міри для того, щоб зберегти сім'ю, але це не дало результатів. В 2007 році вони припинили шлюбні стосунки . І тому позивач прийшов до висновку та твердого переконання, що існування їх сім'ї не можливе. Їх шлюб існує формально. У попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав, аргументуючи їх доводами викладеними в позові, просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] у попередньому судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що 01.07.2000 року між сторонами було укладено шлюб у Комарівській сільській раді Вінницького р-ну, про що зроблено, актовий запис №01. Відповідно до ст. 112 СК України судом з'ясовано, що спільне сімейне життя у сторін не склалося через непорозуміння один одного, та втрати почуття поваги та любові , що стало причиною припинення шлюбних стосунків з 2007 року. В результаті чого сім'я фактично розпалася. За таких обставин суд вважає, що подальше життя подружжя та збереження шлюбу не є можливим та суперечить інтересам кожного з них. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 24.11.1979 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб в Сосонській сільській раді за актовим записом №39. Від сумісного життя в них дітей немає. Сімейні відносини не склались через те, що у них в сім'ї часто виникали сварки та скандали, чоловік зраджував їй у подружній вірності, а в даний час проживає з іншою жінкою. В даний час їх шлюб існує формально, подальше спільне життя не можливе, тому з 2002 року вони прикоротили шлюбні стосунки і проживають окремо. Тому позивачка вимушена була звернутись до суду з даним позовом. У попередньому судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала, аргументуючи їх доводами викладеними в позові, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у попередньому судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що 24.11.1979 року між сторонами було укладено шлюб у Сосонській сільській раді Вінницького р-ну, про що зроблено, актовий запис №39. Відповідно до ст. 112 СК України судом з'ясовано, що спільне сімейне життя у сторін не склалося із-за неналежної поведінки відповідача та його зради, що стало причиною припинення шлюбних стосунків з 2002 року. В результаті чого, подружжя втратили почуття поваги і любові один до одного, їх сім'я фактично розпалася. За таких обставин суд вважає, що подальше життя подружжя та збереження шлюбу не є можливим та суперечить інтересам кожного з них. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони з відповідачем 06.11.1998 року зареєстрували шлюб в Комарівській сільській раді , за актовим записом № 07 Від шлюбу у них народилась дочка [PERSON], [INFO], на утримання якої він сплачує аліменти. Їх сімейне життя не склалось через те, що вони зовсім різні, з різними поглядами на життя, їм важко знайти спільну мову. В їх сім'ї часто виникають сварки, образи, непорозуміння, відсутня злагода. Тому вони втратили повагу та почуття любові один до одного. Вже майже 5 років не проживають однією сім'єю. На даний час він проживає з іншою жінкою, з якою має намір зареєструвати шлюб. Оскільки з відповідачкою шлюб існує формально, він не бажає його продовження. Тому позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги повністю підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просив суд задовольнити його вимоги, розірвавши шлюб з відповідачкою. Відповідач в судовому засіданні позов визнала повністю та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення сторін по справі, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення оскільки було встановлено, що при таких взаємовідносинах сторін по справі подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, шлюб існує лише формально, і на примирення сторони не згодні. Таким чином, визнання відповідачкою пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу всі затрати по розірванню шлюбу покласти на позивача по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-07 00:00:00

[PERSON]. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 21.05.1978 року між ним та відповідачкою був зареєстрований шлюб в Рожнятівській сільській раді Томашпільського р-ну за актовим записом №40. Від сумісного життя в них народились діти: син [PERSON] [INFO], та дочка [PERSON] [INFO], які вже дорослі і проживають окремо. Причиною розірвання шлюбу є те, що він важко захворів, не може виконувати важку роботу, що призводить до непорозуміння між ними. На цій підставі між ними почались сварки, що призводить до погіршення його стану здоров'я. З 1995 року фактично сім'ї немає. Тому позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. У попередньому судовому засіданні позивач [PERSON]. свої позовні вимоги підтримав, аргументуючи їх доводами викладеними в позові, просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] у попередньому судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що 21.05.1978 року між сторонами було укладено шлюб у Рожнятівській сільській раді Томашпільського р-ну, про що зроблено, актовий запис № 40. Відповідно до ст. 112 СК України судом з'ясовано, що спільне сімейне життя у сторін не склалося через непорозуміння один одного, що стало причиною припинення шлюбних стосунків з 1995 року. В результаті чого сім'я фактично розпалася. За таких обставин суд вважає, що подальше життя подружжя та збереження шлюбу не є можливим та суперечить інтересам кожного з них. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 29.03.1986 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб в Парпуровецькій сільській раді за актовим записом №7. Від сумісного життя в них народились сини [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Сімейні відносини не склались через те, що у них в сім'ї часто виникали сварки та скандали, чоловік постійно її ображає, чим принижує честь та гідність. Вони втратили почуття любові та довіри один до одного. У них різні погляди на життя, на питання виховання дитини. В даний час їх шлюб існує формально, подальше спільне життя не можливе. Тому позивачка вимушена була звернутись до суду з даним позовом. У попередньому судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала, аргументуючи їх доводами викладеними в позові, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у попередньому судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що 29.03.1986 року між: сторонами було укладено шлюб у Парпуровецькій сільській раді Вінницького р-ну, про що зроблено, актовий запис № 7. Відповідно до ст. 112 СК України судом з'ясовано, що спільне сімейне життя у сторін не склалося із-за неналежної поведінки відповідача, що стало причиною сварок, скандалів, суперечок. В результаті чого, подружжя втратили почуття поваги і любові один до одного, їх сім'я фактично розпалася. За таких обставин суд вважає, що подальше життя подружжя та збереження шлюбу не є можливим та суперечить інтересам кожного з них. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-07 00:00:00

До суду звернувся позивач з позовною заявою до відповідачки, в якій просив стягнути з відповідачки вартість недоврахованої електроенергії в наслідок порушення «Правил користування електричною енергією для населення» затверджених Постановою КМУ від 26 липня 1999 р. N 1357 (далі по тексту ПКЕЕН) в сумі 9440,87 грн. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідачка є споживачем електроенергії [ADDRESS]. На ім'я відповідачки відкрито особовий рахунок №081908015. 02.12.2007 року під час технічної перевірки приладів обліку представниками позивача за адресою відповідачки, було виявлено порушення ПКЕЕН, а саме самовільне підключення електроенергії поза приладом обліку, шляхом влаштування фазного дроту прихованої електропроводки поза приладом обліку для живлення обігрівача, крім того було виявлено зрив пломби енергопостачальної організації, про що представниками позивача було складено акт № 020254 від 02.12.2007 р. На підставі вказаного акту та відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН, затвердженої Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики (НКРЕ) №1416 та зареєстрованих в Мінюсті України 29.12.99р. за №919/4212, було розраховано сума збитків у розмірі 9440,87 грн. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги позивача. Відповідачка була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, але до суду не з'явилась. Про причини неявки суд не повідомила. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, при перевірці приладів обліку 02.12.2007 року контролерами Ясинуватського РЕМ у відповідачки було виявлено порушення ПКЕЕН, а саме безоблікове споживання електроенергіїї, про що представниками позивача було складено акт № 020254від 02.12.2007 р. (а.с.4). Зазначене вказує на те, що відповідно до положень ст.27 Закону України «Про електроенергетику», п.48 споживач несе відповідальність за порушення ПКЕЕН. Згідно акту про порушення ПКЕЕН і відповідно до Методики нарахування розміру відшкодування збитків нанесених енергопостачальнику в слідстві порушення споживачем ПКЕЕН, був проведений розрахунок збитків нанесених постачальнику, що склало 9440,87 грн. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачка порушила ПКЕЕН, тому їй було нараховано збитки, які поніс позивач, а отже з відповідачки на користь позивача слід стягнути 9440,87 грн. Крім того, з відповідачки необхідно стягнути витрати на інформаційне-технічне забезпечення у розмірі 30 грн. на користь позивача та судовий збір в розмірі 51 грн. на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-07 00:00:00

До суду звернувся позивач з позовною заявою до відповідачки, в якій просив стягнути з відповідачки суму недоврахованої заборгованості за електроенергію в наслідок порушення «Правил користування електричною енергією для населення» затверджених Постановою КМУ від 26 липня 1999 р. N 1357 (далі по тексту ПКЕЕН) в сумі 725,71 грн. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідачка є споживачем електроенергії [ADDRESS]. На ім'я відповідачки відкрито особовий рахунок № 080313011. 06.03.2006 року під час технічної перевірки приладів обліку представниками позивача за адресою відповідачки, було виявлено порушення ПКЕЕН, а саме зрив пломби енергопостачальної організації на приладі обліку електроенергії. Про що представниками позивача було складено акт №059095 від 06.03.2006 року. На підставі вказаного акту та відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН, затвердженої Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики (НКРЕ) №1416 та зареєстрованих в Мінюсті України 29.12.99р. за №919/4212, було розраховано сума збитків у розмірі 725,71 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала. Відповідачка позов не визнала та пояснила, що прилад обліку їй було видано позивачем без держпломби, крім того їй пояснили, що встановити прилад вона має сама. Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідка [PERSON] та перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, при перевірці приладів обліку 06.03.2006 р. контролерами Ясинуватського РЕМ у відповідачки було виявлено порушення ПКЕЕН, а саме зрив пломби енергопостачальної організації на приладі обліку електроенергії, про що представниками позивача було складено акт №059095 від 06.03.2006 р. (а.с3). Зазначене вказує на те, що відповідно до положень ст.27 Закону України «Про електроенергетику», п.48 споживач несе відповідальність за порушення ПКЕЕН. Згідно акту про порушення Правил користування електроенергією і відповідно до Методики нарахування розміру відшкодування збитків нанесених енергопостачальнику в слідстві порушення споживачем Правил користування електроенергією для населення, був проведений розрахунок збитків нанесених постачальнику, що склало 725,71 грн. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачка порушила ПКЕЕН, тому їй було нараховано збитки, які поніс позивач, а отже з відповідача на користь позивача слід стягнути 725,71 грн. Крім того, з відповідачки необхідно стягнути витрати на інформаційне-техничне забезпечення у розмірі 30 гривень на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва на право власності на житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований [ADDRESS] та житлового будинку. Зазначила, що у свідоцтві на право власності, яке є правовстановлюючим документом за реєстровим записом №189 від 10 травня 1989 року невірно записані номер будинку та її ім'я як [PERSON]. В дійсності номер належного їй будинку [ADDRESS], а не [ADDRESS], як зазначено в свідоцтві, а правильне її ім'я - [PERSON]. Встановлення даного факту їй необхідно для того, щоб вона мала право розпорядитись належним їй нерухомим майном. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] вимоги, викладені в заяві, уточнила та просила встановити факт належності [PERSON] свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, яке видано на ім'я [PERSON] та факт права власності [PERSON] на вказаний житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами. Уточнену заяву підтримала та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи Степненської сільської ради Полтавського району Полтавської області Білик М.А. не заперечив проти задоволення заяви. Заслухавши пояснення представників заявника, заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва на право власності на житловий будинок від 20 квітня 1989 року, [PERSON] на праві особистої власності належить жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований [ADDRESS]. Вказане нерухоме майно зареєстровано в Полтавському міжміському бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за нею за реєстровим номером 189 від 19 травня 1989 року (а.с.4). Згідно повідомлення виконавчого комітету Степненської сільськї ради Полтавського району від 31 липня 2008 року, відповідно до рішення 9 сесії 22 скликання від 5 січня 1996 року сільської ради вулиця Сидорова змінена на вулицю Дружби, а згідно запису в по господарській книзі №9 (2006-2010 роки) особовий рахунок №598 домоволодіння [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с.11). Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Степненської сільської ради №533 від 15 липня 2008 року, [PERSON] зареєстрована та мешкає [ADDRESS] (а.с.5). Те, що вона зареєстрована за вказаною адресою свідчить і відмітка в паспорті [NUMBER] на ім'я [PERSON], який виданий 15 травня 2001 року (а.с.6). Про те, що свідоцтво на право власності на жилий будинок від 20 квітня 1989 року та жилий будинок [ADDRESS] належить заявниці, підтвердила допитана в судовому засіданні свідок [PERSON]. Невірна запис ім'я заявника у правовстановлюючому документі створює їй перешкоди у розпорядженні належним їй нерухомим майном. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та факту права власності на нерухоме майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-07 00:00:00

[PERSON]., 07.08.2008 року, звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що після смерті його матері [PERSON], яка померла [INFO], відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами по вулиці Новина, 11 в с.Товтри, Заставнівського р-ну, Чернівецької області та право на земельну частку (пай), який згідно сертифікату [NUMBER]від 30 серпня 1996 року знаходиться в колгоспі „Перемога”, Заставнівського р-ну, Чернівецької області. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON]. є позивач та його брат, відповідач по справі, який від спадщини відмовився на його користь. В судовому засіданні позивач позов підтримав, пояснивши, що фактично прийняв спадщину так як проживав і проживає в вказаному будинку, однак не зміг оформити спадщину в нотаріуса із за відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відповідач по справі [PERSON]. в судовому засіданні позов визнав. Представник територіальної громади с.Товтри, Заставнівського р-ну, Чернівецької області в судове засідання не з”явився подав суду письмову заяву про визнання позову, та проханням розглянути справу в його відсутності, що визнано судом за можливе. Враховуючи наведене, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом. Він не відмовився від спадщини, а тому згідно зі ст.1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що незаборонені законом, зокрема із правочинів. Визнання відповідачем, представником територіальної громади, пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі наведеного, ст. ст. 328, 392, 1268,1269 ЦК України,

Outcome: approved