Jurisdiction: civil
Date: 2008-09-15 00:00:00

28 липня 2008 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. В позові позивачка зазначала, що з 02 червня 1986 року по 06 червня 2008 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від подружнього життя дітей не мають. За час спільного життя вони придбали музичний центр, DVD , ел. Духовку, праску та гладильну дошку, тюль в кімнату, а також понесли затрати в грошовому виразі на ремонт автомобіля , на оформлення документів відносно земельної ділянки, на будівництво гаража та ремонт кухні, три кредити, які фактично витрачені чоловіком для погашення особистого боргу . Оцінка спільного вказаного майна складає -21050грн. Оскільки відповідач добровільно розділити майно не бажає,тому позивачка просила суд провести його поділ , зобов'язавши відповідача сплатити їй грошову компенсацію за половину належного їй майна в розмірі 10525 грн. У судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали посилаючись на обставини викладені в позовній заяві . Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] проти позову заперечили, суду показали, що оцінка майна позивачкою вказана завищеною, крім того позивачка не врахувала кредити в розмірі 14578 грн. взятих особисто ним. Кредити було взято для покупки продуктів харчування та погашення ним боргів затрачених в ігрових автоматах. Затрати при будівництві гаражу та ремонту кухні понесли тільки на придбання шпал та шиферу, що в грошовому виразі складає 2070 грн., також було придбано рейки, ПК стелю і три мішки цементу, на що було затрачено 933 грн. Грошей на будівництво не витрачали оскільки вели його власними силами. Все майно знаходиться за місцем його проживання, просив постановити рішення враховуючи розмір взятих ним кредитів і поділити все порівну вирішивши спір в цій частині на розсуд суду. Заслухавши сторони, свідків та дослідивши докази, суд прийшов наступного: Сторони перебували у шлюбі з 02 червня 2006 року по 06 червня 2008 року. За час спільного подружнього життя набули наступне майно та понесли затрати із сімейного бюджету : Музичний центр вартістю - 1100 гривень, DVD вартістю 250 грн.(а.с. 25, 26 ), ел. духовку вартістю - 300 грн., затрачені витрати на ремонт автомобіля в розмірі 500 грн., на оформлення документів щодо земельної ділянки в розмірі 110 грн., сторони понесли затрати на будівництво гаража 2070 грн., на ремонт кухні 933 грн.. Вказане майно мається в наявності і знаходиться за місцем проживання відповідача. Вартість майна доведена товарними чеками, та допитаними в судовому засіданні свідками [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які показали, що працювали на будівництві гаража належного сторонам без будь-яких грошових та натуральних винагород. Недовіряти свідкам у суду немає підстав, оскільки вони не є зацікавленими у вирішенні справи. Із наданих сторонами копій кредитних договорів вбачається , що як позивачка так відповідач брали кредити. Відповідач в судовому засіданні підтвердив, що основна частина їх витрачена ним особисто в гральні автомати. Таким чином , майно, належне поділу між сторонами оцінюється в 5263 грн. Вказане майно належить бувшому подружжю на праві спільної сумісної власності у рівних частках. Обставин до відступу від засади рівності часток в ході судового розгляду не встановлено. На підставі викладеного, суд вважає, що звернення позивачки за захистом своїх прав є обґрунтованим, між сторонами мають місце правовідносини , які виникають з сімейних. При вирішенні спору суд виходить з рівності часток сторін у спільній власності як дружини так чоловіка, з інтересів кожного , з їх потреби у майні . Враховуючи , що майно знаходиться за місцем проживання відповідача, останній не дозволив депутату скласти акт про наявність його (а.с.6) , та те що гараж і кухня є неподільною річчю суд за згодою сторін та відповідно до ст.. 71 СК України стягує з відповідача на користь позивачки половину вартості вказаного яка буде складати в розмірі - 2631 грн. Що стосується того, що зарахуванню в майно підлягають суми кредитів , суд виходить з норми частини четвертої ст.. 65 СК , яка охороняє одного з подружжя від недобросовісності з боку дружини чи чоловіка. Вимога заснована на договорах, безпідставно пред'явлена, в даному випадку з'ясувавши на що були затрачені кошти, суд дійшов висновку, що в даній частині позову слід відмовити, оскільки таке витікає із зобов'язального права кожного. Не вважається придбаним у шлюбі праска та гладильна дошка, оскільки в суді доведено, що це є дарунком відповідачем позивачці і сторони з цим погодилися, а також тюль в кімнату, яка була придбана відповідачем до укладення шлюбу. Тому суд відносить праску та гладильну дошку до особистого майна [PERSON]. а тюль до особистого майна [PERSON] Спір вирішено на підставі ст.ст. 60-62 , 65 , 68- 71 СК України.

Outcome: dismissed