Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-20 00:00:00

В липні 2008 року позивачка звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до відповідача [PERSON], третя особа Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора про виділ 1/3 частини із спільної сумісної власності і визнання права власності на 1/3 частину в порядку спадкування. В ході розгляду справи позовні вимоги були уточнені. В судовому засіданні позивачка просила припинити спільну сумісну власність та визначити спільну часткову власність і визначити розмір часток у спільній частковій власності квартирі [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 18 вересня 1998 року, виданого виконкомом Дніпропетровської міської Ради народних депутатів на підставі розпорядження від 18.09.1998 року № 3/2613-98 позивачці, її померлому сину [PERSON] та відповідачці її доньці на праві спільної сумісної власності належить квартира[ADDRESS]. Право власності на квартиру зареєстроване в КП “ДМБТІ” та записано у реєстрову книгу, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло та технічним паспортом на квартиру. [PERSON] помер [INFO] і визначити частки не можливо. Шоста державна нотаріальна контора відмовилася видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки в свідоцтві про право власності на житло право власності на квартиру визначено, як спільна сумісна власність. Просила припинити спільну сумісну власність в квартирі [ADDRESS] та визначити частки в спільному майні квартирі [ADDRESS] : [PERSON] -1/3 частина квартири, [PERSON] - 1/3 частина квартири, померлому [INFO] [PERSON] - 1/3 частина квартири. Відповідачка в судове засідання з'явилася. Позовні вимоги визнала. Просила суд позов задовольнити. Представник третьої особи Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився. Відповідно до листа від 11.08.2008 року №1090 просили слухати справу без їх представника та прийняти рішення на розсуд суду. Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 18 вересня 1998 року, виданого управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської Ради, квартира [ADDRESS], загальною площею 38,7 кв. м. належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] . Згідно до ст. 368 ЦК України , спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного із них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно до ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ст.372 ЦК України майно, що є спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. [PERSON] помер [INFO] і здійснити виділ частки не можливо. Як показала в судовому засіданні позивачка після смерті сина вона звернулася в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, однак Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора відмовила в видачі свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за законом, оскільки в свідоцтві про право власності на житло право власності на квартиру[ADDRESS] визначено, як спільна сумісна власність. Відповідно до п.224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті одного із учасників спільної сумісної власності лише після виділення ( визначення) частки померлого у спільному майні. Відповідно до ч.1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. При таких обставинах суд вважає за можливим припинити спільну сумісну власність [PERSON], [PERSON], [PERSON] на квартиру [ADDRESS], та встановити спільну часткову власність і визначити частки за [PERSON] - 1/3 частини квартири, [PERSON] - 1/3 частини квартири, за померлим [PERSON] - 1/3 частини квартири. Згідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін.

Outcome: approved