Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою та прохала суд стягнути з відповідача [PERSON]. аліменти в розмірі 1\4 частини з усіх видів заробітку на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В своїй позовній заяві вказала, що в 2003 році вона зареєструвала шлюб з відповідачем, який у обох перший. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Позивачу одній самотужки потрібно вирішувати всі матеріальні питання , щодо утримання дитини, в зв'язку з цим вона вимушена звернутися до суду. Дитина знаходиться на її утриманні. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, прохає суд задовольнити позов, стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1\4 частини із всіх видів заробітку до його повноліття. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав клопотання слухати справу в його відсутність, позов визнав. Проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] не заперечує. Суд, вислухавши позивача по справі та проаналізувавши представлені докази, встановив наступне: Подружжя знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 14.06.2003 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою і на утримання якого відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги. Шлюб між ними розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 12.01.2007 року.(актовий запис № 02). Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною 27.02.1991 р., держави учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. У відповідності до ст. 180,185 СК України батьки зобов'язані утримувати свою неповнолітню дитину до виповнення їй 18 років. Між позивачем та відповідачем по справі ускладнилися відносини, вони припинили шлюбні відносини, проживають окремо. В добровільному порядку відповідач не надає достатньої допомоги дитині матеріально. Підстав для звільнення відповідача [PERSON]. від обов'язку утримувати дитину, судом не встановлено. - 2 - Договору між батьками про сплату аліментів на дитину не досягнуто, тому воно підлягає вирішенню в судовому порядку. При визначенні розміру аліментів судом враховано стан здоров*я та матеріальний стан відповідача [PERSON]., стан здоров*я та матеріальне становище дитини, що у відповідача відсутні інші діти. Вимоги позивача [PERSON] обґрунтовані та доведені в судовому засіданні доказами, тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за неоподаткований мінімум доходів громадян.

Outcome: approved