Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-21 00:00:00

22 травня 2008 року позивачка [PERSON]. звернулась до суду з позовом до [PERSON]. про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя. В обґрунтування позову зазначила, що знаходилась в юридичному шлюбі з відповідачем з 22 вересня 2000 року до 30 квітня 2007 року. Фактично сімейно-шлюбні відносини припинили в вересні 2007 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які знаходяться на її утриманні. В період сімейного життя та сумісного ведення господарства в 2004 році вона та відповідач відкрили сімейну справу магазин [INFO] з продажу пластикових вікон ( юридична адреса: м. Красноармій ськ, [ADDRESS]) і зареєстрували її на відповідача, як приватного підприємця, оскільки вона на той час знаходилась в відпустці з догляду за дитиною до трьох років. Для роботи магазину вони взяли в оренду приміщення за вказаною адресою, відвезли свій домашній комп'ютер, товар брали на реалізацію та згодом придбали за частину прибутку офісні меблі: крісла сірого кольору - 3шт. по 250 грн. на суму 750 грн., стільці - 4 шт. по 90 грн. на суму 360 грн., столи письмові сірого кольору 3шт. по 500 грн. на суму 1500 грн., офісну техніку - телефон ( факс) чорного кольору - 800 грн., принтер на суму 450 грн., принтер з копіюючим апаратом на суму 500 грн., комп'ютери 2 шт. по 3445 грн. на суму 6890 грн., а всього на загальну суму 10000 грн., а решту коштів зберігали на поточних рахунках у банках АКБ "Укрсоцбанк", ВАТ "Кредитпромбанк", ДОД "Райфанзенбанк Аваль", ЗАТ КБ "Приватбанк". Вся документація по приватному підприємцю знаходиться у відповідача, у нього ж знаходяться і номери банківських рахунків, тому після того як вони перестали підтримувати сімейно - шлюбні відносини, відповідач став самостійно займатись підприємницькою діяльністю та не бажає ділити з нею спільне майно. Враховуючи вищевикладене , позивач просить суд поділити майно, що є спільною сумісною власністю подружжя, виділити їй в натурі в рахунок 1/ 2 частини майна комп'ютер вартістю 3445 гривень, принтер з копіювальним апаратом вартістю 500 гривень, телефон-факс вартістю 800 гривень, офісне крісло -250 грн., на загальну суму 4995 гривень та стягнути з відповідача &frac12; частину грошових коштів, що знаходяться на рахунках відповідача. В судовому засіданні позивачка повністю підтримала позовні вимоги. Відповідач [PERSON]. позовні вимоги не визнав, мотивуючи тим, що зазначене позивачкою майно їм не належить, що приміщення магазину та все офісне майно, на яке претендує позивачка, він орендує у приватного підприємця [PERSON]. Щодо рахунків в банках, на які посилається позивачка, вони були відкриті для роботи приватного підприємця. Оскільки він займається установкою пластикових вікон, то працює на кошти замовників, які перераховують гроші йому на вказані рахунки. Щодо його прибутків, то за них були придбані дві квартири та автомобіль, які вони поділили раніше. Мирова угода про поділ спільного майна подружжя, затверджена ухвалою суду від 20 травня 2008 року. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з таких підстав. Із матеріалів справи вбачається, що позивачка звернулась до суду з позовом про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя( а.с.4-5)., посилаючись на те, що відповідач є підприємцем, спірне майно - офісні меблі, він придбав для зайняття підприємницькою діяльністю на доходи від підприємницької діяльності в той час як вона знаходилась в відпустці з догляду за дитиною. Судом встановлено, що з 12.02.2004 року відповідач [PERSON]. зареєстрований як фізична особа-підприємець (а.с.31). Основним видом його діяльності є роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах. Місце здійснення діяльності - [ADDRESS](а.с.30). Це приміщення разом з офісними меблями відповідач орендує у [PERSON]. згідно договорів оренди від 27.04.2004 року та 1.01.2008 року (а.с.27-29, 49-50). Згідно ст. 50 ч.2 ЦК України фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом. Статтею 1 Закону України "Про підприємництво" від 7.02.91 року №698-Х11 передбачено, що підприємництво це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб'єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством. Таким чином, як вбачається з діючого законодавства, метою підприємницької діяльності є отримання прибутку і розпорядження ним на власний розсуд. Суд не може погодитись з доводами позивачки, що майно придбане за рахунок прибутків приватного підприємця є спільною сумісною власністю подружжя. Оскільки згідно п.6 роз'яснення Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.05.1998 року №20 спільною сумісною власністю є: майно, нажите подружжям за час шлюбу; майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї або майно, придбане внаслідок спільної праці громадян, що об'єднались для спільної діяльності, коли укладеною між ними письмовою угодою визначено, що воно є спільною сумісною власністю. Із пояснень сторін, матеріалів справи вбачається, що такої угоди між сторонами не було. Грошові рахунки відповідач, як приватний підприємець, відкрив для того, щоб мати можливість займатись підприємницькою діяльністю, використовуючи кошти замовників, тому суд вважає, що відсутні законні підстави для розподілу залишків коштів на рахунку відповідача. Щодо розподілу офісних меблів, перелічених позивачкою, суд вважає, що позивачка не надала жодних доказів того, що ці меблі належать відповідачеві і за які кошти вони були придбані. Із пояснень відповідача, свідка [PERSON]., договорів оренди приміщення та офісних меблів (а.с.27-29, 49-50) вбачається, що відповідач орендує приміщення разом з меблями. Показання позивачки та її свідка [PERSON]. не спростували ці докази. Крім того, в судовому засіданні було встановлено, що позивачка зверталась до суду з позовом до відповідача про розподіл майна, що спільним сумісним майном подружжя. Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду від 20 травня 2008 року затверджено мирову угоду між сторонами щодо розподілу двох квартир двокімнатної та трикімнатної, а також автомобіля ВАЗ-21043, які були придбані сторонами за час сумісного проживання , і як пояснив в судовому засіданні відповідач , на прибутки від зайняття підприємницькою діяльністю. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивачки є не обґрунтовані, не відповідають вимогам закону і в їх задоволенні слід відмовити.

Outcome: dismissed